Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
майном, зобов'язання вчинити певні дії
та відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Вінницької області від 20 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулась
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона і відповідач
є суміжними землекористувачами.
Зазначає, що відповідач проводить
добудову до будинку, у зв'язку з чим
порушуються її права на користування
своєю власністю, оскільки при
будівництві не враховано
інженерно-технічних заходів, що
запобігатимуть стіканню атмосферних
опадів з покрівель та карнизів
добудови на її територію, що призводить
до підтоплення її погребу. Крім того, на
думку позивачки будівництво добудови
ведеться з порушенням встановлених
державних будівельних норм і правил.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила
задовольнити її позовні вимоги й
зобов'язати ОСОБА_4 знести добудову до
його будинку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, а також стягнути з
ОСОБА_4 на її користь 5 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 19 березня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_4 знести добудову до будинку,
позначену на схемі забудови земельної
ділянки під № 1 розміром 9*4,5 м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. В
решті позову ОСОБА_3 відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 20 травня 2014 року
рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 19 березня
2014 року скасовано в частині
зобов'язання ОСОБА_4 знести добудову до
будинку й стягнення судових витрат і
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 В іншій частині рішення
суду попередньої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, залишивши в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга заявника підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині зобов'язання
ОСОБА_4 знести добудову до будинку й
ухвалюючи в цій частині рішення про
відмову ОСОБА_3 в задоволенні цих
позовних вимог, а в решті рішення суду
першої інстанції залишаючи без змін,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що позивачкою не доведено
обставини, на які вона посилалась як на
підставу своїх вимог, а також
позивачкою обрано невірний спосіб
захисту.

Проте погодитись із такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна,
виходячи з наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України, має право скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити
рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням установленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду було зумовлено
поважними причинами.

Установлено, що згідно зі свідоцтвом
про право на спадщину за законом від 30
березня 2007 року ОСОБА_3 є власником
будинку АДРЕСА_1. На підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 27 жовтня
2008 року ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки площею 0,0610 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Установлено, що на підставі державного
акту від 03 вересня 2008 року ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

26 жовтня 2011 року управлінням
містобудування та архітектури
Козятинської міської ради Вінницької
області ОСОБА_4 видано будівельний
паспорт забудови земельної ділянки, на
підставі якого він має право
здійснювати забудову своєї земельної
ділянки.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області 18 липня 2012 року
складено протокол про адміністративне
правопорушення, згідно з яким ОСОБА_4
притягнуто до адміністративної
відповідальності за
статтями 254, 255, 256 КУпАП у зв'язку з
порушенням вимог ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність», а саме
будівельні роботи з будівництва
прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1
виконуються з відхиленням від
будівельного паспорту (недотримані
відстані до межі сусідніх земельних
ділянок).

За змістом ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Юридичними фактами, які складають
правову підставу знесення самочинного
будівництва, є: істотне відхилення від
проекту та/або істотне порушення
будівельних норм і правил, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб; неможливість
проведення перебудови або відмова
особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво, від її проведення.

Під істотним порушенням будівельних
норм і правил з огляду на положення
Законів України «Про основи
містобудування» «Про регулювання
містобудівної діяльності», постанови
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року № 466 «Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт» необхідно розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність та
загрожує життю й здоров'ю людини у разі
невиконання приписів інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо.

Дійшовши висновку, що ОСОБА_3 не
доведено наявності підстав для
знесення добудови до житлового
будинку, яку здійснив ОСОБА_4,
апеляційний суд не встановив чи має
місце відхилення від вимог будівельних
норм і правил та чи є вони істотними, чи
суперечать ці відхилення
санітарно-технічним вимогам і правилам
експлуатації, чи є технічна можливість
проведення перебудови спірного об'єкта
та чи відмовляється ОСОБА_4 від її
проведення, не звернув уваги, що в
матеріалах справи наявні різні
висновки щодо наявності порушення
будівельних норм і правил при
проведенні ОСОБА_4 спірної добудови.
Зокрема у висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 22
липня 2013 року, проведеної на підставі
ухвали Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 07 березня
2013 року, зазначено, що при будівництві
фундаменту прибудови до житлового
будинку АДРЕСА_1 не дотримані вимоги
Додатку 3.1 Протипожежної вимоги ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» (далі -
ДБН) та п. 4 вимог до забудови земельної
ділянки, однак, за умови дотримання
розмірів при будівництві зовнішніх
стін прибудови до будинку в межах
розмірів фундаменту прибудови, вимоги
пункту 3.25 ДБН щодо мінімальної
відстані для догляду за будовами
можуть бути отримані. Натомість у листі
директора РКП «ПВАПЦ» зазначено, що
оскільки погріб - це споруда заглиблена
в землю, а не будинок, то добудову до
будинку АДРЕСА_1 можливо здійснити за
умови влаштування протипожежної стіни
та обробки дерев'яних елементів
покриття вогнезахисними розчинами.
Отже, суд апеляційної інстанції не
вчинив процесуальних дій для усунення
зазначених розбіжностей, не
спростовані вони і в мотивувальній
частині рішення, у порушення ч. 4 ст. 10
ЦПК України не роз'яснив сторонам їх
право на заявлення клопотання про
проведення повторної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Право
на пред'явлення позову з використанням
способу захисту, передбаченого п. 3 ч. 2
ст. 16 ЦК України, про знесення будівлі,
спорудженої відповідачем із
порушенням прав іншої особи, мають
державні органи, у тому числі,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
органи місцевого самоврядування (ст. 376
ЦК України, ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»), а також особа, права якої
порушено таким будівництвом (статті 291,
396 ЦК України).

Зазначаючи, що ОСОБА_3 невірно обрано
спосіб захисту, суд апеляційної
інстанції на зазначені вимоги норм
матеріального права уваги не звернув,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Крім того, відмовляючи у
задоволенні позову, суд залишив поза
увагою, що спір між сторонами не
вирішено.

Ураховуючи викладене, судом
апеляційної інстанції не з'ясовано всі
обставини у справі, не досліджено
докази та не надано їм оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення спору і ці
порушення допущені судом апеляційної
інстанції при розгляді справи, рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 20 травня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська