Провадження № 4-с/344/10/14
У Х В А Л А

15 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський
суд Івано-Франківської області в
складі:

головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі с/з/
Дзюбак Х.Б.,

за участю скаржника ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з скаргою на дії
державного виконавця відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції по виконанню
рішення суду від 13.05.2013 року, скасування
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 25.10.2013р.,зобов'язання
виконати рішення суду.

Скаржник скаргу обґрунтував тим, що на
виконання рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13.05.2013
року, яким стягнуто на користь ОСОБА_3 з
ПП «Захід-А» 1395 грн. невиплаченої
заробітної плати та 700 грн. моральної
шкоди, було видано 26.06.2013 року
Івано-Франківським міським судом
виконавчий лист №0907/5938/2012, який був
переданий стягувачем в органи ДВС.
26.11.2013 року скаржник отримав по пошті
постанову про зупинення виконавчого
провадження від 25.10.2013р., оскільки
проводиться розшук транспортного
засобу боржника. Скаржник вважає, що
дії державного виконавця не спрямовані
на виконання рішення суду з підстав
зазначених в скарзі.

Скаржник вимоги скарги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник суб'єкта оскарження в
судовому засіданні 13.12.2013 року надав
на вимогу суду матеріали виконавчого
провадження та заперечив щодо
обґрунтованості скарги, вважає її
безпідставною, так як дії державного
виконавця відповідають вимогам
законодавства.

Заслухавши пояснення скаржника та
представника суб'єкта оскарження,
дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу дій
державного виконавця при примусовому
виконанні судового рішення від 13.05.2013
року за виконавчим листом №№0907/5938/2012
виданого 26.06.2013 року.

В судовому засіданні встановлено, що
03.07.2013 року головним державним
виконавцем ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції Богаком
Я.В. було відкрито виконавче
провадження ВП №38682837 за виконавчим
листом №№0907/5938/2012 виданого
Івано-Франківським міським судом 26.06.2013
року по стягненню на користь ОСОБА_3 з
ПП «Захід-А» 1395 грн. невиплаченої
заробітної плати та 700 грн. моральної
шкоди за заявою стягувача від 02.07.2013р.
(а.с.12-15).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України "Про виконавче провадження".
Вказаний нормативний акт є спеціальним
по відношенню до інших нормативних
актів при вирішенні питання щодо
оцінки дій державного виконавця.

На підставі ст..19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, в тому числі за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення. У заяві
про відкриття виконавчого провадження
стягувач вправі зазначити відомості,
що ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника. У заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Як слідує зі ст..20 цього ж закону
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна.

Згідно ст..25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Постанова про відкриття
виконавчого провадження може бути
оскаржена сторонами у десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Отже, при відкриття провадження
суб'єктом оскарження дотримано всі
вимоги законодавства.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції Богаком
Я.В. від 24.10.2013 року було приєднано
виконавче провадження ВП №38682837 до
зведеного провадження №36697605, яке веде
відділ ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції, де
боржником є ПП «Захід-А» (а.с.10).

При вирішенні справ про оскарження
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень за зведеним виконавчим
провадженням, слід керуватись статтею
33 Закону України «Про виконавче
провадження», пунктами 3.8-3.9.2
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за №
489/20802 від 02 лютого 2012 року.

Відповідно до частини першої статті 33
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі якщо в органі
державної виконавчої служби відкрито
кілька виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження.

Попередньо, відділом ДВС вчинялися по
зведеному виконавчому провадженню, де
боржником є ПП «Захід-А» наступні
виконавчі дії: 01.03.2013 р. державним
виконавцем зроблено запити в
реєструючі право власності органи, 07.03
та 11.03.2013р. накладено арешт на кошти
боржника та майно. Після отриманих
відповідей з відповідних органів,
встановлено, що за боржником є тільки
зареєстровано транспортний засіб, на
який оголошено розшук за постановою
державного виконавця 30.04.2013р.. При
виході на місце виконання рішень судів
органами ДВС встановлено, що боржник за
адресою м.Івано-Франківськ,
вул.Будівельників, 22/27, яка
зареєстрована по даних статистики не
знаходиться. За поданням державного
виконавця ВДВС, ухвалою
Івано-Франківського міського суду від
20.08.2013р. тимчасово обмежено керівника
ПП «Захід-А» ОСОБА_5 у праві виїзду за
межі України до виконання зобов'язань
перед стягувачами ОСОБА_6, ПАТ
«Мегабанком», ОСОБА_2

Зі ст..57 Закону України «Про виконавче
провадження» слідує, що арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту. Копії
постанови, якою накладено арешт на
майно боржника та оголошено заборону
на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.
Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна. Постанова державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин. Під час проведення
опису майна боржника - юридичної особи
та накладення арешту на нього
державний виконавець також
використовує відомості щодо належного
боржнику майна за даними
бухгалтерського обліку. Під час
прийняття державним виконавцем
постанови про арешт майна боржника
арешт поширюється на усі поточні
рахунки боржника, у тому числі ті, що
будуть відкриті боржником після
винесення державним виконавцем
постанови про арешт майна.

Отже, дії суб'єкта оскарження по
проведенню арешту коштів та майна
боржника, відповідають вищезазначеним
нормам.

За вимогами ст..38, 39 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження може бути зупинено, в тому
числі і у разі оголошення розшуку
транспортних засобів боржника (п.4 ч.1
ст.38). Державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується
начальником або заступником
начальника відділу, якому
підпорядкований державний виконавець.
Копія постанови надсилається сторонам
у триденний строк. Виконавче
провадження зупиняється у
випадках, передбачених: пунктами 2-5
частини першої статті 38 цього Закону -
до закінчення строку дії зазначених
обставин. Постанова про зупинення
виконавчого провадження може бути
оскаржена у десятиденний строк в
порядку, встановленому цим Законом.
Протягом строку, на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії
не провадяться. Накладений державним
виконавцем арешт на майно боржника, у
тому числі на кошти на рахунках і
вкладах боржника у банках та інших
фінансових установах, не знімається.

Тому, суб'єкт оскарження вчинив дії,
передбачені вищезгаданою статтею.

Оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби має відбуватися
згідно зі статтею 13 Закону України «Про
державну виконавчу службу», частиною
третьою статті 6, частиною першою
статті 12, статтею 82 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про державну виконавчу службу» дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені до
вищестоящої посадової особи або до
суду у порядку, встановленому законом.
Незважаючи на те, що в цій статті не
зазначено можливість оскарження
рішення державного виконавця, іншими
статтями цього Закону та інших
законодавчими актами передбачено
можливість оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця.
Так, згідно з частиною третьою статті 6
Закону України «Про виконавче
провадження» рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом, а
відповідно до частини першої статті 12
цього Закону сторони виконавчого
провадження мають право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця з питань
виконавчого провадження у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті
82 Закону України «Про виконавче
провадження» скарги на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або начальника відділу державної
виконавчої служби, державних
виконавців і посадових осіб
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
(далі - ВДВС) Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласного,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, що
стосуються виконання судових рішень,
подаються до суду, який видав
виконавчий документ.

А тому, враховуючи, що всі дії суб'єкта
оскарження відповідають
вищезазначеним нормам законодавства,
скарга ОСОБА_2 не є обґрунтованою.

Доказів того, що боржник ПП «Захід-А»
перейменовано на іншу юридичну особу -
«Безпека-Захід», скаржник суду не
надав, а представник суб'єкта
оскарження вправі перевірити
правонаступництво боржника в разі
наявності такого факту, про що
необхідно заявити стягувану в органи
ДВС, і вжити належних заходів щодо
стягнення боргу по рішенню суду. Що
стосується того, як стверджує скаржник,
що заборгованість в сумі 2095 грн. можна
стягнути безпосередньо з керівника ПП
«Захід-А» ОСОБА_5, як фізичної особи, то
це суперечить виконавчому листу, де
боржником є ПП «Захід-А».

Що стосується вимоги скаржника про
зобовязання органу ДВС виконати
рішення суду, то згідно чинного
законодавства дії ДВС повинні
спрямовуватись на виконання рішень
судів, а тому після відновлення
зупиненого виконавчого провадження
державний виконавець зобовязаний
вчинити дії по виконанню рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 13.05.2013 року та виданого на
підставі даного рішення виконавчий
лист..

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного, відповідно до
Закону України „Про виконавче
провадження", ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
державного виконавця відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції по виконанню
рішення суду від 13.05.2013 року, скасування
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 25.10.2013р.,зобов'язання
виконати рішення суду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Польська
М.В.