Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарук В.П.,

при секретарі Погорілій К.В., Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м .Києва» третя особа служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про зобв»язання видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 що також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва» третя особа служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про зобв»язання видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення.

Вимоги мотивовані тим, що у 2001 році квартиру АДРЕСА_1 було надано ОСОБА_4, як працівнику Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, на сім'ю з двох осіб. Підставою для вселення у зазначену квартиру стало розпорядження № 27 на право зайняття жилої площі в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання від 04.09.2001року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті позивач звернулась до комунального підприємста «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» з заявою про зміну договору найму, однак їй було відмовлено на тих підставах, що у неї відсутній ордер на спірну квартиру та у КП відсутня інформація про заміну статусу будинку АДРЕСА_1 у м. Києві з сімейного гуртожитку на житловий будинок.

В зв'язку з чим позивач просить суд: Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1

Зобов'язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 ордер встановленого зразку на жиле приміщення, квартиру АДРЕСА_2, на таких осіб: ОСОБА_1; ОСОБА_2, доньку.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» укласти договір найму з ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, надавши покази зазначені в позові, зазначивши при цьому, що вона з донькою постійно проживають в квартирі.

Представник відповідача Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Яценюк Л.П., в судовому засіданні позов не визнала, але в поясненнях фактично визнала, зазначивши, що по документах будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 є житловим, позивач зареєстрована, сплачує кошти підставою для проживання є тільки видача ордеру, який адміністрація не може видати.

Представник відповідача КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва», Міцієвська О.П. в судовому засіданні пояснила, що будинок прийнятий на баланс як житловий, відомості, що будинок є гуртожитком відсутні, це також стосується і комунальних послуг в поясненні позов фактично визнала.

Представник третьої особи в судове не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у 2001 році квартиру АДРЕСА_1 було надано ОСОБА_4, як працівнику Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, на сім'ю з двох осіб. Підставою для вселення у зазначену квартиру стало розпорядження № 27 на право зайняття жилої площі в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання від 04.09.2001року.(а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29 січня 2014 року. (а.с.18).

Розпорядженням КМДА від 10.12.2010року № 1112 «Питання організації управління районами в місті Києві» відповідно до якого спірний будинок віднесено до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. (а.с.15-17).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001року постійно проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою форми 3 від 12.02.2014року за № 169, також показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно ст. 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

В наданих суду поясненнях відповідачем не оспорюється і не заперечується право позивачів на користування займаною квартирою. Позивачі є наймачами квартири, зайняли її на законних підставах, зареєстровані та постійно у ній проживають.

Згідно ст. 58 ЖК України, ордер на жиле приміщення надається (є правовою підставою) для вселення в надане жиле приміщення і дійсний тільки на протязі 10 днів.

Відповідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця.

Відповідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

На підставі ст. 10 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту порушених прав, зокрема, є відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 4 ЖК УРСР, що є спеціальним законом по відношенню до ЦК України, який регулює житлові відносини, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд, який включає: державний житловий фонд - жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі; громадський житловий фонд - жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям; фонд житлово-будівельних кооперативів; приватний житловий фонд - жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності.

З державного чи громадського житлового фонду громадянам можуть надаватися жилі приміщення як на загальних умовах (тим, що потребують поліпшення житлових умов), так і у якості службового житла - глава 1 розділу ІІІ ЖК УРСР «Надання жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобовязані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до видання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до ведення виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності та делеговані повноваження щодо надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності.

У відповідності із ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Оскільки в судовому засіданні знайшли свого підтвердження позовні вимоги позивачів про визнання ОСОБА_1, що також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 наймачами квартири АДРЕСА_4, то необхідно також зобовязати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію, надати ордер на вказане житлове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Позивачі надали суду достатньо доказів того, що вони на законних підставах користуються спірним жилим приміщенням.

Виходячи з наведених обставин, які підтверджуються наданими документами, та приписів вказаних норм, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 58-59, 61, 109,117,128, 129 ЖК України, ст.ст. 8,15-16, 814 ЦК України, Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998 року «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим Постановою Ради Міністрів Української РСР № 208 від 03.06.1986 року, ст. ст. 3-4, 10-11, 57-60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позову ОСОБА_1, що також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва» третя особа служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про зобвязання видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_2 право користування квартироюАДРЕСА_2Зобов'язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію видати ордер встановленого зразку на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_5 в місті Києві на 2 - х осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Зобов'язати КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва» укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_5 в м.Києві.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами що приймали участь у судовому розгляді але не були присутні під час проголошення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення.

Суддя