Справа № 229/3105/14-ц
Провадження № 2/229/1078/2014
У Х В А Л А

11 листопада 2014 р. м.. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10855,27 грн. за кредитним договором б/н від 02.02.2011 року, яка складається з: 7900,84 грн.- заборгованість за кредитом, 1761,32 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина), 493,11 грн.- штраф (процентна складова), а також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. судовий збір.

Відповідно до п.п. 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до п.п. 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22683,79 грн., з урахуванням заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2507,14 грн. і в своїй позовній заяві посилається на п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак в позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує розмір комісії, що свідчить про неповний виклад обставин.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, виходячи з ціни позову, позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Відповідно до п.26 Постанови №10 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" платіжне дручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До позовної заяви додано платіжне доручення № BOOO3B0M5O від 23.10.2014 року, відповідно до якого позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн., однак зазначене платіжне доручення не містить відмітки про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суддя вважає, що платіжне доручення № BOOO3B0M5O від 23.10.2014 року не може бути документом, який підтверджує сплату судового збору, оскільки не містить відмітки про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, тому її необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А ЛИ В:

позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків, який складає пять днів з дати отримання позивачем копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Л.Панова