Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/81/14
Головуючий у 1 інстанції: Булашев Р.Л.
Суддя-доповідач: Бабак
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.,

Суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Приморського
районного суду Запорізької області від
14 жовтня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про захист честі, гідності та стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про захист
честі, гідності та стягнення моральної
шкоди. Просив визнати недостовірною
інформацію, що була поширена у
письмових показах ОСОБА_3 і ОСОБА_5 у
якості свідків у кримінальному
провадженні № 0000180 від 02.03.2013 року,
та зафіксованих у протоколі допиту
свідка від 20.07.2012 року; зобов'язати
відповідачів спростувати зазначену
недостовірну інформацію шляхом
направлення листа на адресу СВ
Приморського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області із зазначенням, що
покази, викладені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є
неправдивими, стягнути солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на його користь 100 000
грн. у якості моральної шкоди.

В попередньому судовому засіданні
ОСОБА_4 надав клопотання про закриття
провадження у справі в частині вимог до
ОСОБА_5 у зв'язку з укладенням з ним
мирової угоди.

Ухвалою Приморського районного суду
Запорізької області від 14.10.2013 року
прийнято мирову угоду між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на те, що ухвала є
незаконною та необґрунтованою,
ухвалена з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
оскільки суд визнав мирову угоду умови
якої суперечать вимогам закону,
оскільки вона фактично закріплює тиск
на свідка, її затвердженням суд без
належних правових підстав втрутився у
діяльність органів внутрішніх справ у
проведенні досудового слідства по
порушеній кримінальній справі, тому
просить її скасувати та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
затвердженні мирової угоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання, тому відповідно до
п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_5 про визнання
недійсною інформації, що міститься в
письмових показах ОСОБА_3 і ОСОБА_5 у
якості свідків у кримінальному
провадженні, що порушено за ознаками
кримінального правопорушення, що
передбачено ч.5 ст. 185 КК України та
спростувати її шляхом подання листа на
адресу СВ Приморського РВ ГУМВС
України у Запорізькій області,
зазначивши, що покази викладені ОСОБА_3
і ОСОБА_5 у протоколах допиту свідка від
20.07.2012 року є неправдивими (а.с.4-10).

У попереднє судове засіданні 14 жовтня
2013 року сторонами у справі позивачем
ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5 надана
спільна заява про укладення мирової
угоди в якій зафіксована інформація,
протилежна інформації, що міститься в
його показах в якості свідка по
кримінальному провадженню. Ухвалою
суду від 14 жовтня 2013 року мирова угода
прийнята судом та провадження у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 закрито
(а.с. 58-61).

Судова колегія з таким висновком суду
першої інстанції погодитися не може
виходячи з наступного.

Згідно положень ч.1 ст. 175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав і обов'язків сторін і
предмету спору.

Тобто, мирова угода - це досягнута між
сторонами в ході судового розгляду і
під контролем суду заснована на
взаємних поступках угода, яка по новому
визначає їх суб'єктивні права та
обов'язки. Метою такої угоди є
врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови можуть
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін щодо предмету спору. Мирова
угода може стосуватися лише сторін та
їх спірних правовідносин. Не підлягає
визнанню судом мирова угода, яка
порушує вимоги ст. 11 ЦПК України щодо
обмеження судового розгляду межами
заявлених позовних вимог.

Приймаючи мирову угоду між ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, що не передбачено цивільним
процесуальним законодавством,
оскільки відповідно ст. 175 ЦПК України,
суд може визнати мирову угоду або
відмовити у її визнанні, суд першої
інстанції залишив поза увагою, що
відповідно п.1ч.1ст. 15 ЦПК України, суд в
порядку цивільного судочинства
розглядає справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Предметом спору в даній справі є
визнання недійсною інформації, що
міститься в протоколі допиту свідка у
кримінальному провадженні. Як
вбачається з ксерокопії протоколу
допиту свідка ОСОБА_5, він попереджений
про кримінальну відповідальність за
надання завідомо неправдивих показів
(а.с.14).

Таким чином, спростування інформації,
що міститься в протоколі допиту свідка
у кримінальному провадженні не може
розглядатися в порядку цивільного
судочинства, а питання про її
правдивість та достовірність може бути
розглянуте в порядку, визначеному
кримінальним судочинством, у тому
числі при розгляді кримінальної справи
судом.

За таких обставин, в силу ч.5 ст.175 ЦПК
України, суд першої інстанції не мав
права визнавати мирову угоду укладену
між сторонами.

За нормами вказаної статті, якщо умови
мирової угоди суперечать закону, чи
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наведені обставини, судова
колегія дійшла думки, що оскаржувана
ухвала про визнання мирової угоди та
закриття провадження у справі
постановлена з порушенням норм
процесуального права, а тому ухвала
підлягає скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції п. 4 ст. 311 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307,311,313,314,315,317 ЦПК
України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Приморського районного суду
Запорізької області від 14 жовтня 2013
року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: