АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/5298/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 642/4733/13-ц
Доповідач - Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді
- КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії
- ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі
- Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 29 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Ізюмської
районної державної адміністрації,
Червонооскільської сільської ради
Ізюмського району Харківської області
про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним та
визнання права на частину земельної
частки (пай) в порядку спадкування,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 29 травня
2014 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просила скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
по суті позовних вимог.

Зокрема, в своїй апеляційній скарзі
зазначає, що судове рішення є повністю
необґрунтованим, незаконним і
несправедливим по відношенню до неї.

Судом не вивчались досконально
матеріали справи докази були
проігноровані, не було їм надано
належної оцінки, що призвело до
неправильних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5,
шлюб з її матір'ю - ОСОБА_6 було
розірвано 28.03.2000 р.

ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 склала
заповіт від 08.01.1998 р., яким заповіла її
батьку ОСОБА_5 все належне їй на момент
смерті майно.

Після розірвання шлюбу та отримання
свідоцтва про розірвання шлюбу 12.02.2002 р.
батько мешкав від них окремо, а саме до
моменту смерті мешкав на території
Балаклійського района та м.Балаклія.

Після його смерті, коли вона стала
повнолітньою, їй стало відомо, що
земельний сертифікат на право на
земельну ділянку (пай), який згідно з
заповітом повинен був належати її
батькові, але оформлений був на дядька -
ОСОБА_8, який на цей час також помер і
спадкоємців першої черги не мав.

Всі ці обставини стали їй відомі, коли
вона звернулась до Управління
держземагенства Ізюмського району
Харківської області для надання їй
інформації щодо оформлення спадщини. А
саме: згідно з відповіддю № 1045 від
24.10.2013 р. сертифікат на право на
земельну частку (пай) серія ХР 0251829
розміром 6,7 умовних кадастрових (га)
належний ОСОБА_7 був отриманий ОСОБА_8
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 02.04.2013 р. № 3-398
про що в книзі № 4, реєстрації
сертифікатів на право земельної частки
(паю), що видається Ізюмською
райдержадміністрацією зроблено
відповідний запис від 04.04.2003 р. № 748.
Вартість земельної частки (паю)
становить на 2000 рік - 23 560 грн.

Вважає, що даний сертифікат
переоформлено з порушенням чинного
законодавства, не були враховані
інтереси її батька. Заповіт померлої
ОСОБА_7 було проігноровано, батько не
отримав належну йому спадщину, а після
смерті ОСОБА_8, його сестра ОСОБА_4 може
бути спадкоємицею. Взагалі у неї
виникло враження, що саме
товаровиробник, де знаходився спірний
земельний сертифікат наполіг на
оформленні спадщини ОСОБА_8, так як в
матеріалах справи є копія довіреності
на громадянку ОСОБА_9 - представника
товаровиробника, де зазначено, що саме
ця особа оформлювала дане спадкове
майно.

На час складання заповіту її батько та
його бабуся ОСОБА_7 мешкали в одному
селі Червоний Оскіл.

Однією з основних обставин неприйняття
своєчасно спадкового майна її батьком
є його проживання в іншому районі
(Балаклійському) та важка хвороба на
туберкульоз, що потребувала постійного
лікування в стаціонарному режимі.
Проте, жодних належних та допустимих
доказів того, що її батько не мав наміру
прийняти та оформити спадщину нема.

Сторони в судове засідання не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду
справи. За таких обставин судова
колегія вважає за можливе розглянути
справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи апеляційної скарги та,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Постановлюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано доказів.

З таким висновком суду судова колегія
погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено
наступне.

ОСОБА_7 08.01.1998 року склала заповіт на
користь ОСОБА_5 і заповіла йому все своє
майно (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла (а.с. 92), 02
квітня 2003 року було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом ОСОБА_8
(а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с. 7). За своє
життя ОСОБА_5 спадщину після смерті
ОСОБА_7 - не прийняв.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. На
момент відкриття спадщини спадкодавцю
ОСОБА_5 спірна земельна ділянка не
належала.

Після його смерті спадкова справа не
заводилась. Тобто позивач у справі
спадщину після смерті батька також не
прийняла ( а.с. 29).

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини по справі і дав
належну оцінку наданим сторонами
доказам.

Сторони зобов'язані визначити коло
фактів, на які вони можуть посилатися
як на підставу своїх вимог і
заперечень, і довести обставини, якими
вони обгрунтовують ці вимоги й
заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Позивач будь яких доказів , що вона є
спадкоємцем після смерті батька і йому
належало спірне майно - не надала.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права.
Будь яких доказів, які б спростовували
висновки суду - позивач не надала.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308 313, 314, 315, 317, 319, 324
ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 29 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -