Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/143/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
Спори про право власності
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

22.01.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В.В., Франко В.А.

секретар - Кечкін А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 13
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про усунення перешкод в
користуванні нерухомою власністю та
виселення.

ВСТАНОВИЛА :

27.06.2013 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3
звернулися у суд з позовом до ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення перешкод
в користуванні нерухомою власністю та
виселення.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 13 листопада 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 13 листопада 2013 року та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог , посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.
В
письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідачі просять її
відхилити . Заслухавши
доповідача, учасників судового
розгляду , обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін, з підстав
передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.
303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Судом
першої інстанції встановлено , що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками
будинку АДРЕСА_1. 07.10.2011 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено
письмову попередню угоду про
купівлю-продаж вищезазначеного
будинку за 47000 доларів США. На виконання
умов попереднього договору позивачами
від відповідачів було отримано 47000
доларів США, що останніми підтверджено
у судовому засіданні.
У обумовлений сторонами строк
нотаріально посвідчену угоду
купівлі-продажу будинку не було
укладено , а у подальшому в позивачів
закінчився термін дії виготовлених
технічних документів.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом до позивачів про визнання
договору-купівлі продажу дійсним та
визнання права власності на будинок,
але рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 22.11.2012 року у
задоволенні позову було відмовлено.

З
врахуванням встановлених обставин
справи , суд першої інстанції з
посиланням на ст. 116 ЖК України, ст.ст.
316,386, 391 ЦК України дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.
При цьому суд
зазначив, що вимоги позивачів про
усунення їм перешкод в користуванні
власністю у спосіб через виселення
відповідачів з зняттям їх з реєстрації
з даного житла є такими, що не
грунтуються на законі , а обставини ,
викладені в позові та встановлені в
судовому засіданні , щодо законності
вселення відповідачів та їх дітей, їх
реєстрації за даною адресою свідчать,
що як вселення , так і реєстрація були
вчинені за згоди позивачів.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції , а
апеляційну скаргу вважає
необгрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як
встановлено судом першої інстанції , та
підтверджено сторонами у судовому
засіданні реєстрація відповідачів у
будинку АДРЕСА_1, як майбутніх
набувачів будинку, відбулася зі згоди
та безпосередньої участі позивачів.
Відсутність згоди сторін на
укладення договору купівлі-продажу
будинку тягне за собою повернення
сторін у попередній стан, а оскільки
право власності на будинок залишається
зареєстрованим за позивачами, останні
повинні повернути відповідачам
сплачену суму 47000 доларів США.

Доводи апеляційної скарги про те, що
сплачена відповідачами сума 47000
доларів США є завдатком і не підлягає
поверненню не грунтуються на вимогах
закону та не є предметом розгляду даної
справи.
Безпідставними є
доводи скарги щодо застосування до
спірних правовідносин норм ЦК України,
оскільки підстави виселення громадян
без надання іншого жилого приміщення
регулюються ст. 116 ЖК України. Підстав
для виселення відповідачів ,
передбачених наведеною нормою позовна
заява не містить , не встановлено таких
обставин і судом.

Необгрунтованим є і посилання у
скарзі на ст. 405 ЦК України , оскільки
відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку , квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва. Таким
чином будь-яких обмежень для власника
будинку щодо надання житла іншим
особам для проживання діючим ЦК
України не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги є
також необгрунтованими.
Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.
307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3
- відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 13 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :