справа № 462/8657/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого-судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас
Н.М.

з участю позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представників відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 до
Львівської міської ради, департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради, Публічного акціонерного
товариства «Львівгаз» та Львівського
комунального підприємства
«Залізничнетеплоенерго» про
узаконення індивідуального опалення,

встановив:

Позивачі звернулися з позовом в суд, в
якому просять узаконити індивідуальне
опалення, зобов'язати ПАТ ««Львівгаз»
розробити та надати технічні умови
облаштування у квартирі АДРЕСА_1
індивідуальної системи опалення і
гарячого водопостачання шляхом
монтажу двоконтурного газового котла,
зобов'язати ЛКП
«Залізничнетеплоенерго» розробити та
надати технічні умови на розробку
робочого проекту з влаштуванням
індивідуальної системи опалення та
гарячого водопостачання і надати
погодження на відключення даної
квартири від мережі ЦО і ГВП, а також
зобов'язати департамент житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради видати
розпорядження про надання дозволу на
відключення квартири АДРЕСА_1 від
мережі ЦО і ГВП. Свої вимоги мотивують
тим, що 01.09.2003 року ними здійснено
відключення від центрального опалення
і влаштована система автономного, ЛКП
«Залізничнетеплоенерго» та ЛКП
«Левандівка» на той час не
заперечували проти такого відключення.
Крім цього зазначають, що 12.08.2003 року, ще
до відключення від центрального
опалення, звернулися до Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради щодо дозволу на таке
відключення, проте відповіді так і не
отримали.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 та представник позивача
ОСОБА_3 позов підтримали, покликаючись
на мотиви такого, який просять
задовольнити.

Представник відповідача - Львівської
міської ради в судовому засіданні
проти позову заперечила, наголосила на
безпідставності такого, оскільки
позивачі в 2003 році не отримали у
встановленому порядку дозволу на
відключення квартири від мережі
централізованого опалення, система
індивідуального опалення у їх квартирі
не введена в експлуатацію. Відмітила,
що на даний час дозволено лише
відключення житлового
багатоквартирного будинку в цілому, а
не окремої у ньому квартири, у випадку
відмови споживачів від послуг
централізованого опалення. Просить в
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача - департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради проти позову
заперечив і зазначив, що рішення про
відключення будинку від системи
централізованого опалення з
улаштуванням індивідуального опалення
повинно бути підтримане всіма
власниками приміщень в житловому
будинку, відключення відбувається лише
будинку в цілому, а не однієї квартири.
Крім цього наголосив, що зазначені
позивачем обставини мали місце в 2003
році, а звернувся в суд лише в 2013 році,
тобто пропустив строк позовної
давності, просить в позові відмовити.

Представник ЛКП
«Залізничнетеплоенерго» проти
задоволення позову заперечила,
наголосила, що відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання проводиться за
наявності всіх передбачених
законодавством умов, які позивачем не
дотримані. При цьому відмітила, що
відключення окремих квартир по стояку
призводить до розбалансування
гідравлічного режиму роботи
внутрішньо будинкової системи
опалення, перерозподілу носія, що є
причиною зменшення подачі теплоносія
на інші стояки.

Представник ПАТ ««Львівгаз» в судове
засідання не з'явився, в поданих
письмових запереченнях зазначає, що
відключення споживачів (всього
будинку) від мереж центрального
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у випадку, коли технічна
можливість такого опалення
передбачена затвердженою органом
місцевого самоврядування згідно
Закону України «Про теплопостачання»
схемою теплопостачання за умови
забезпечення безперебійної роботи
інженерного обладнання житлового дому
та запровадження заходів відносно
дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будівель,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівничої теплотехніки, державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розробки і затвердження
проектної документації для
будівництва, а також норм проектування,
реконструкції та капітального ремонту
в частині опалення. Відтак, відключення
можливе лише усього будинку.

Заслухавши пояснення позивачів,
представника позивача та
представників відповідачів,
розглянувши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 в
складі п'яти осіб проживає в квартирі
АДРЕСА_1 (а.с.5).

Квартира позивачів знаходиться у
багатоквартирному будинку і
постачання теплової енергії та гарячої
води у квартири здійснюється
централізовано. Виконавцем послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання є ЛКП
«Залізничнетеплоенерго», а з послуг
постачання газу - ПАТ «Львівгаз».

Вказана квартира у 01.09.2003 року була
самовільно відключена від мережі
централізованого опалення. Цей факт
підтверджується матеріалами справи
(а.с.7, 8, 9) та не оспорюється особами, які
беруть участь у справі, а отже, в силу ч.1
ст.61 ЦПК України, не підлягають
доказуванню.

На момент відключення квартири
позивача від мережі централізованого
опалення та гарячого водопостачання у
2003 році чинними були Правила надання
послуг з водо-, теплопостачання та
водовідведення, затверджені
постановою КМ України №1497 від 30.12.1997
року, які регулювали відносини між
споживачами і виконавцями у наданні
послуг з централізованого холодного та
гарячого водопостачання,
теплопостачання (центральне опалення)
та водовідведення.

Згідно з п.34 цих Правил, споживач не мав
права самовільно, з порушенням
проектних рішень, переобладнувати і
використовувати не за призначенням та
псувати санітарно-технічне обладнання
житлових будинків і житлових
приміщень.

Статтею 152 ЖК України було визначено, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), який
належить громадянинові на праві
приватної власності, провадяться з
дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року №630 було затверджено
нові Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, якими було
врегульовано питання відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та гарячого водопостачання.

У відповідності до п.п.24-26 названих
Правил, споживач міг відмовитись від
отримання послуг з централізованого
опалення, за умови дотримання ним
порядку відключення квартири від
мережі централізованого опалення, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Ця норма збережена і після внесення до
вказаних пунктів змін постановою КМ
України №1268 від 31.10.2007 року. Однак,
після прийняття постанови КМ України
№1268 від 31.10.2007

року було дозволено лише відключення
житлового багатоквартирного будинку в
цілому, а не окремої у ньому квартири, у
випадку відмови споживачів від послуг
централізованого опалення та гарячого
водопостачання (далі-ЦО і ГВП).

Згідно з п.26 Правил (чинна редакція),
відключення споживачів від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена схемою
теплопостачання, затвердженою
органами місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання», за умови
забезпечення безперебійної роботи
інженерного обладнання будинку та
вжиття заходів щодо дотримання в
суміжних приміщеннях вимог
будівельних норм і правил з питань
проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

У відповідності до Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлового господарства
України №4 від 22.11.2005 року, із змінами,
внесеними до нього наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №169 від 06.11.2007 року, передбачено
процедуру відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води (далі ЦО і ГВП)
житлового будинку при відмові
споживачів від послуг ЦО і ГВП. Зокрема,
Порядок передбачає надання дозволу на
встановлення індивідуального опалення
в квартирі за умови відключення від
мереж ЦО і ГВП всього будинку, а якщо
заявником є власник, наймач (орендар)
окремого приміщення, комісія має право
не розглядати його заяву до прийняття
рішення про відключення від мереж
централізованого теплопостачання
всього будинку. Рішення про
відключення будинку від системи
централізованого опалення з
улаштуванням індивідуального опалення
повинно бути підтримане всіма
власниками (уповноваженими особами
власників) приміщень у житловому
будинку. Питання відключення від
мережі ЦО і ГВП вирішується спеціально
створеною органом місцевого
самоврядування постійно діючою
міжвідомчою комісією для розгляду
питань щодо відключення споживачів
(п.1.2), яка при позитивному рішенні надає
заявнику перелік організацій для
отримання технічних умов для розробки
проекту індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО та ГВП (п.2.2.1).

Відключення приміщень від
внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП
виконується монтажною організацією,
яка реалізує проект, за участю
представника власника житлового
будинку або уповноваженої ним особи,
представника виконавця послуг з ЦО і
ГВП та власника квартири або
уповноваженої ним особи (п.2.5 Порядку).
Після закінчення робіт по відключенню,
які проводяться в міжопалювальний
період, складається акт про
відключення будинку від мереж ЦО і ГВП
і в десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження
(п.2.6 Порядку).

Таким чином, централізоване постачання
теплової енергії припиняється після
затвердження у встановленому порядку
акту про відключення будинку (до
внесення змін від 06.11.2007 року - після
затвердження акту про відключення
квартири) від мереж ЦО і ГВП (п.2.6, п.2.7
Порядку).

Названі вище нормативні акти
забороняли і забороняють самовільне
відключення від мереж ЦО і ГВП (п.25).
Порядком №4 установлено, що таке
відключення відбувається на підставі
рішення постійно діючої міжвідомчої
комісії, створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади. Крім того, Наказом
№169 було внесено зміни, які
унеможливлюють відключення від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання окремих квартир у
багатоквартирному будинку і
дозволяють таке відключення лише в
будинку в цілому.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушення прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до письмових заперечень ЛКП
«Залізничнетеплоенерго» відключення
окремих квартир по стояку призводить
до розбалансування гідравлічного
режиму внутрішньо будинкової системи
опалення, перерозподілу носія, що є
причиною зменшення подачі теплоносія
на інші стояки. Крім того, згідно ДБН
В.3.2-2-2009 забороняється відводити
продукти згоряння газу через зовнішні
стіни при переплануванні або
капітальних ремонтах окремих квартир.

Аналогічну правову позицію висловив
Верховний Суд України, який в своїй
постанові від 16.05.2011 року у справі №6-9
цс11, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів, висловив
правові висновки про те, що відключення
від системи ЦО та ГВП здійснюється
згідно з Порядком відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлового господарства
України №4 від 22.11.2005 року, із змінами,
внесеними до нього наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №169 від 06.11.2007 року, а тому
узаконення самовільного відключення
від мереж центрального опалення та
гарячого водопостачання без
дотримання споживачами вказаного
Порядку є недопустимим.

Посилання позивачів в обґрунтування
своїх вимог на те, що вони мали право на
самовільне відключення у названий ними
спосіб від мережі ЦО та ГВП у зв'язку з
неналежним наданням виконавцем
вказаного виду послуг, є
безпідставними, оскільки у
відповідності до зазначених вище
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, споживач має право на
зменшення розміру плати у разі надання
послуг не в повному обсязі, відхилення
їх кількісних та/або якісних
показників від затверджених
нормативів (норм) споживання, а також у
разі тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї на підставі
письмової заяви споживача та
офіційного документа, що підтверджує
його/їх відсутність (пп.1 п.29).

Як видно із листа № 2/287 від 08.08.2003 року
(а.с. 7), ЛКП «Левандівка» не
заперечувало щодо від'єднання від
центрального опалення і влаштування
автономного, при цьому зазначало, що
дане питання має бути затверджене
рішенням міжвідомчої комісії
Залізничної районної адміністрації.
ЛКП «Залізничнетеплоенерго», як
вбачається із листа № 21-726 від 12.09.2003
року, адресованого директору ЛКП
«Левандівка» теж не мало заперечень
проти відключення системи опалення
квартири АДРЕСА_1 та повідомляло, що
дозвіл на відключення системи опалення
квартири від загальнобудинкової
системи надає власник будинку.

Суд критично ставить до того, що
позивач ОСОБА_1 12.08.2003 року звертався до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради щодо вирішення
питання про відключення від системи
централізованого опалення, оскільки
судом не здобуто, а позивачами не
надано доказів на підтвердження таких
доводів.

Таким чином, як встановлено, позивачі
станом на 2003 рік не отримали
відповідного дозвільного документу на
відключення від системи
централізованого опалення,
підтвердження прийняття в
експлуатацію влаштованої ними системи
індивідуального опалення суду не
представлено.

Між тим, в подальшому ОСОБА_1 лише в
09.10.2012 року звернувся до департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради з приводу надання дозволу на
влаштування індивідуального опалення
в належній йому квартирі, на що отримав
відповідь від 22.10.2012 року, із якого
вбачається, що оскільки, станом на
жовтень 2012 року із 129 квартир у будинку
АДРЕСА_1 від'єднано 6 квартир, а квартира
позивачів самочинно відключена від
системи центрального опалення
протягом тривалого часу, позивачам
рекомендовано звернутися в судовому
порядку для вирішення питання про
узаконення індивідуального опалення
(а.с.6).

Суд вважає таку відмову правомірною,
оскільки чинне на момент звернення в 2012
році і на даний час законодавство не
передбачає надання дозволів на
відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води квартирі в
будинку, а лише на будинок в цілому.

При цьому, слід зауважити, що згідно
п.5.1.11 Положення про департамент
житлового

господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 579 від 31.07.2009
року, до компетенції Департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради не входить видача розпоряджень
про надання дозволу на відключення
квартир від мереж центрального
опалення і гарячого водопостачання, а
лише забезпечення роботи міжвідомчих
комісій при виконавчому комітеті
Львівської міської ради з розгляду
даних питань та затвердження їх
висновків.

Суд також бере до уваги покликання
представника відповідача -
департаменту житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради, викладені в його заяві від 11.04.2014
року, про те, що позивачами пропущено
строк позовної давності, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, та не
оспорюється сторонами, позивачі
відключилися від системи
централізованого опалення 01.09.2003 року,
відмову департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради отримали в
жовтні 2012 році, а з позовом в суд
звернулися лише 13.11.2013 року, тобто з
пропуском строку позовної давності.

Між тим, зі змісту п.11 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі», встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
справі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
позивачі належним чином не
дотримувалися процедури відключення
від системи централізованого опалення,
не зверталися до компетентних органів
для отримання дозволу на відключення,
ними не надано суду належних доказів на
підтвердження своїх позовних вимог, а
тому суд прийшов до переконання, що
позов є безпідставний, не грунтується
на законі, відтак в задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 до Львівської
міської ради, департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, Публічного
акціонерного товариства «Львівгаз» та
Львівського комунального підприємства
«Залізничнетеплоенерго» про
узаконення індивідуального опалення -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний С.Ю.