Номер провадження: 22-ц/785/5428/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення компенсації матеріальної
шкоди, відшкодування упущеної вигоди,
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 27 березня 2014 року,

встановила:

У лютому 2005 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, який уточнив
та зазначив, що 07 березня 2003 року на вул.
Мельницькій в м. Одесі сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Автомобіль-маршрутне таксі Mersedes-Benz 310D
д/н НОМЕР_1, що належав ОСОБА_6, під
керуванням водія ОСОБА_8, здійснив
наїзд на автомобіль DAWOO Nexia д/н НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_2, який на момент
скоєння ДТП був припаркований вздовж
узбіччя, чим спричинив механічні
пошкодження та завдав матеріальну
шкоду їх власникам, ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Автомобіль Mersedes-Benz 310D д/н НОМЕР_1 на
момент скоєння ДТП перебував у
користуванні та володінні
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із
правом розпорядження на підставі
нотаріально посвідченої довіреності,
виданої 19.12.2002 року відповідачам,
власником автомобілю ОСОБА_6 На
підставі вказаної довіреності
відповідачі уклали з ОСОБА_8 трудовий
договір № 2232/1, як з водієм. За цим
договором автомобіль був переданий
ОСОБА_8 для здійснення перевезень
пасажирів в режимі маршрутного таксі.

На підставі наведеного, просив
стягнути з ОСОБА_9 на свою користь в
якості компенсації завданої йому
матеріальної шкоди суму вартості
відновлюваного ремонту належного йому
на праві приватної власності
автомобілю марки DAWOO Nexia д/н НОМЕР_3 у
розмірі 36374,00 грн; стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в якості компенсації упущеної
вигоди у розмірі 91200,00 грн; стягнути з
ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в якості компенсації
завданої йому моральної шкоди в сумі
200000 грн; вирішити питання судових
витрат.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
його представник позовні вимоги
підтримали у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечувала.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 27 березня 2014 року позовні
вимоги були задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 в якості компенсації
завданої йому матеріальної шкоди
вартість відновлюваного ремонту
належного йому на праві приватної
власності автомобілю марки DAWOO Nexia д/н
НОМЕР_3 у розмірі 36374,00 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 в якості компенсації
упущеної вигоди суму у розмірі 91200,00
грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 в якості компенсації
завданої йому моральної шкоди суму у
розмірі 30000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному представник ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_7

В скарзі з урахуванням пояснень
наданих в суді апеляційної інстанції, з
посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
про відмову позивачу у задоволенні
позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із засад і
змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпаними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
щодо стягнення з відповідачів в якості
компенсації завданої матеріальної
шкоди - вартість відновлюваного
ремонту належного позивачу на праві
приватної власності автомобілю марки
DAWOO Nexia д/н НОМЕР_3 у розмірі 36374,00 грн.,
компенсації упущеної вигоди суму у
розмірі 91200,00 грн. та моральної шкоди в
розмірі 30000 грн., суд першої інстанції
виходив із доведеності позовних вимог
ОСОБА_2

Проте, погодитись з такими висновками
районного суду колегія суддів не може,
оскільки суд внаслідок порушення норм
матеріального та процесуального права
дійшов цього висновку без всебічного,
повного й обґрунтованого з'ясування
дійсних обставин справи, а надані
докази по справі оцінені судом першої
інстанції односторонньо.

Установлено, матеріалами справи
підтверджено, що 07 березня 2003 року на
вул. Мельницькій в м. Одесі сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Автомобіль-маршрутне таксі Mersedes-Benz 310D
д/н НОМЕР_1, що належав ОСОБА_6, під
керуванням водія ОСОБА_8, здійснив
наїзд на автомобіль DAWOO Nexia д/н НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_2, який на момент
скоєння ДТП був припаркований вздовж
узбіччя, чим спричинив механічні
пошкодження та завдав матеріальну
шкоду їх власникам, ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Автомобіль Mersedes-Benz 310D д/н НОМЕР_1 на
момент скоєння ДТП перебував у
користуванні та володінні
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 із правом
розпорядження на підставі нотаріально
посвідченої довіреності, виданої 19.12.2002
року відповідачам, власником
автомобілю ОСОБА_6

На підставі вказаної довіреності
відповідачі уклали з ОСОБА_8 трудовий
договір № 2232/1, як з водієм. За цим
договором автомобіль був переданий
ОСОБА_8 для здійснення перевезень
пасажирів в режимі маршрутного таксі.

Відповідно до висновків товарознавчої
експертизи № 0313 від 19.03.2003 року розмір
матеріальної шкоди спричиненого
володільцю автомобіля DAWOO Nexia д/н НОМЕР_2
- ОСОБА_2 складає 14999,35 грн. (т.1 а.с. 14-17)

Зазначена матеріальна шкода була
компенсована ОСОБА_2 відповідачами в
повному обсязі, що підтверджується
відповідними розписками позивача від
24.03.2003 року та 29.04.2003 року, квитанціями
та товарними чеками.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник підтвердили, що позивач
отримав від відповідачів зазначені
грошові кошти в якості компенсації
завданої йому матеріальної шкоди.

Вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_9 на
свою користь в якості компенсації
завданої йому матеріальної шкоди -
вартість відновлюваного ремонту
автомобілю марки DAWOO Nexia д/н НОМЕР_3 у
розмірі 36 374,00 грн., а також компенсації
упущеної вигоди в сумі 91200,00 грн. є
безпідставними.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів; здійснюючи
правосуддя суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене,
невизнане або оспорювань право чи
цивільний інтерес, саме вони є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту. Такі
способи передбачені статтею 16 ЦК
України.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 04.02.2005 року накладено арешт
на майно ОСОБА_2, в тому числі на
автомобіль марки DAWOO Nexia д/н НОМЕР_3, який
передано на відповідальне зберігання
ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 29)

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 06.10.2008 року автомобіль
марки «DAEWOO Nexia», д/н НОМЕР_3, був
переданий на відповідальне зберігання
його власнику ОСОБА_2 (т.1 а.с. 40)

18.03.2009 року державним виконавцем
Овідіопольського районного управління
юстиції Одеської області автомобіль
марки «DAEWOO Nexia», д/н НОМЕР_3, був
переданий від відповідача ОСОБА_3 його
власнику - позивачу ОСОБА_2 на
відповідальне зберігання, що
підтверджується актом опису й арешту
майна від 18.03.2009 року серія АК № 488446
(який зроблено з оригіналу: серія АК №
488445).

При цьому ніяких відомостей щодо
дефектів технічного стану автомобілю
марки «DAEWOO Nexia», д/н НОМЕР_3, зазначених у
дефектної відомості від 14.04.2009 року
складеною ФОП ОСОБА_10 держаним
виконавцем не встановлено та не
зазначено. (т.1. а.с. 67-68)

Отже, посилання ОСОБА_2 на те, що саме
відповідач ОСОБА_3 грубо порушував
умови відповідального зберігання,
фактично не зберігаючи автомобіль у
належному технічному стані, в якому він
був переданий йому 15.03.2005 року, а
незаконно експлуатував його в
інтенсивному режимі без належного
технічного обслуговування, що
спричинило матеріальну шкоду у розмірі
36374,00 грн. належними та допустимими
доказами не підтвердженні.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Як на підставу задоволення зазначених
вимог позивач посилався на те, що
внаслідок зловживання відповідачами
своїми процесуальними правами на
забезпечення позову з 15.03.2005 року по
18.03.2009 року, тобто протягом 48 місяців,
ОСОБА_2 був позбавлений можливості
користування зазначеним автомобілем,
який був джерелом існування його
родини, оскільки він працював
професійним водієм - таксистом. ОСОБА_2
викупив та використовував зазначений
автомобіль як засіб виробництва для
здійснення підприємницької діяльності
з надання транспортних послуг таксі. Ця
діяльність була єдиним джерелом його
доходу та доходу його родини. З моменту
вилучення у позивача автомобілю 15.03.2005
року до цього часу він вимушений
працювати охоронцем, внаслідок чого
його заробіток значно зменшився.
Середньомісячний розмір заробітку
таксиста, як зазначив позивач складав
1900,00 грн., тому загальна сума упущеної
вигоди за 48 місяців становить 91200,00 грн.

Проте, встановлено, що автомобіль марки
DAWOO Nexia д/н НОМЕР_3, був переданий на
відповідальне зберігання ОСОБА_3,
відповідно до ухвали Малиновського
районного суду м. Одеси від 04.02.2005 року,
тому посилання позивача на зловживання
відповідачами своїми процесуальними
правами на забезпечення позову з 15.03.2005
року по 18.03.2009 року ґрунтуються на
припущеннях та є недоведеними.

Крім того, матеріали справи не містять,
а позивачем не надано належних та
допустимих доказів підтверджуваних
його офіційний розмір доходів
(заробітної плати, відомостей з
податкової служби, пенсійного фонду та
інші) яки він отримував коли працював
таксистом, використовуючи належний
йому автомобіль.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_9 на свою
користь в якості компенсації завданої
йому матеріальної шкоди - вартість
відновлюваного ремонту автомобілю
марки DAWOO Nexia д/н НОМЕР_3 у розмірі 36374,00
грн., а також компенсації упущеної
вигоди в сумі 91200,00 грн. у спосіб обраний
позивачем задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральної
шкоди є похідними від позовних вимог
про стягнення матеріальної шкоди та
упущеної вигоди, у яких в їх
задоволенні слід відмовити, тому такі
позовні вимоги також не підлягають
задоволенню.

Таким чином суд першої інстанції, в
порушенні вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України
не визначився із характером спірних
правовідносин та нормою права, яка
підлягає застосуванню до цих
правовідносин. В ході розгляду даної
справи судом не дотримано вимог ч. 4 ст.
10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Зазначене вище свідчить про неповне
встановлення судом першої інстанції
фактичних обставин, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, що в свою чергу призвело до
поверхневого вирішення спору.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Ураховуючи, що судом допущені
порушення норм матеріального та
процесуального права, що
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи, рішення
районного суду на підставі п.п. 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
позивачу у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п.
3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 27 березня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення компенсації матеріальної
шкоди, відшкодування упущеної вигоди,
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева