справа № 462/9608/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі
Обертас Н.М.

за участю представника позивача
Хамуляка О.Б.

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в
суд із позовом, в якому просить
стягнути із ОСОБА_3 28868,29 грн.
заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що відповідно до укладеного із ПАТ
«Альфа-Банк», найменування якого 19.08.2009
року змінено у відповідності до вимог
Закону України «Про акціонерні
товариства» з ЗАТ «Альфа Банк» і яке
виступає правонаступником усіх прав і
зобов'язань ЗАТ «Альфа-Банк»,
кредитного договору № SMЕ0001192 від 07.06.2007
року ОСОБА_4 отримала в банку кредит у
сумі 50000 грн. для задоволення
неспоживчих потреб. 30.09.2009 року ПАТ
«Альфа-Банк» відступив права грошової
вимоги за вказаним кредитним договором
ТОВ «Кредитні ініціативи», уклавши
договір факторингу. Зазначає, що 04.04.2013
року ТОВ «Кредитні ініціативи» стало
відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
Згідно відповіді Другої Львівської
державної нотаріальної контори від
20.05.2013 року, куди вони 26.04.2013 року
звернулись із заявою-претензією з
вимогами до спадкоємців, стало відомо,
що спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є
ОСОБА_3, котрий 29.01.2010 року отримав
свідоцтво про право на спадщину на 1/4
частину квартири по АДРЕСА_1. Відтак,
кредитор звернувся до ОСОБА_3 з вимогою
про сплату заборгованості за кредитом,
проте така вимога на даний час не
виконана, сума боргу станом на 10.12.2013
року складає 28868,29 грн., з яких тіло
кредиту - 25173,01 грн. і відсотки за
користування кредитом в розмірі 3695,28
грн.

В судовому засіданні представник
позивача Хамуляк О.Б. позов підтримав,
покликаючись на мотиви такого, та
доповнив, що саме під час розгляду в
Сихівському районному суді м.Львова
цивільної справи за позовом ТОВ
«Кредитні ініціативи» до трьох
співвідповідачів, в тому числі до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором товариству 04.04.2013
року стало відомо, що остання померла,
тому представником ТОВ «Кредитні
ініціативи» у тій справі 05.04.2013 року
було подано заяву про залишення позову
без розгляду. Відмітив, що до того часу
товариство не знало і не могло знати
про відкриття спадщини після смерті
позичальника ОСОБА_4, 06.06.2013 року
пред'явило вимогу до спадкоємця ОСОБА_3
щодо погашення заборгованості за
кредитним договором, тому вважає, що
позивачем дотримано вимоги ст.1281 ЦК
України щодо строків пред'явлення
вимоги до спадкоємця. Просить позов
задовольнити і стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ SMЕ0001192 від 07.06.2007 року у розмірі 28868,29
грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечила,
зазначивши, що та обставина, що про
смерть ОСОБА_4 кредитору стало відомо
лише 04.04.2013 року не відповідає
дійсності, оскільки ще під час розгляду
у Сихівському районному суді м.Львова

цивільної справи № 2-328/10 за позовом ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в якій брав участь
уповноважений представник банку, стало
відомо, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.
Про це вказано також у рішенні суду від
18.02.2010 року. Крім цього зазначила, що її
довіритель, усвідомлюючи те, що до
складу спадщини входять права та
обов'язки, 13.08.2010 року листом направив
на адресу Львівського відділення ПАТ
«Альфа-Банк» заяву, в якій вказав, що
ОСОБА_4 померла, а він є єдиним
спадкоємцем, який прийняв спадщину
після смерті боржника. Він звертався
саме до ПАТ «Альфа-Банк», так як йому на
той час не було відомо про укладення
договору факторингу між банком і ТОВ
«Кредитні ініціативи» та, відповідно,
відступлення останньому права
грошової вимоги за кредитним договором
від 07.06.2007 року, про це його ніхто не
повідомляв. Незважаючи на зазначене,
кредитор лише 06.06.2013 року пред'явив
вимогу до спадкодавця щодо погашення
заборгованості за кредитним договором,
тобто з порушенням строків, визначених
ст.1281 ЦК України, відтак позбавляється
права вимоги. Крім цього, відмітила, що
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна одержаного в спадщину, а
ОСОБА_3 успадкував після смерті доньки
1/4 частину квартири по АДРЕСА_1, та що
спадкоємці несуть зобов'язання
погасити нараховані відсотки і
неустойку тільки в тому випадку, якщо
вони вчинені позивальникові за життя,
проте позивач просить стягнути
заборгованість зі сплати відсотків не
на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, а
станом на 10.12.2013 року. Просить в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору чи
вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що 07.06.2007 року між
ЗАТ «Альфа-Банк» (найменування якого
19.08.2009 року змінено у відповідності до
вимог Закону України «Про акціонерні
товариства» на ПАТ «Альфа Банк», яке
виступає правонаступником усіх прав і
зобов'язань ЗАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_4
був укладений кредитний договір №
SMЕ0001192 від 07.06.2007 року, відповідно до
якого банк зобов'язувався надати
позичальнику кредит у сумі 50000 грн. для
задоволення неспоживчих потреб, зі
сплатою 23 % річних, на строк 36
календарних місяців, а позичальник
зобов'язувався повернути наданий
кредит, своєчасно і належно
здійснювати погашення грошових
зобов'язань, а також належно виконувати
усі інші зобов'язання, що передбачені
цим договором (а.с. 19-24).

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав, надавши ОСОБА_4
кредит у сумі 50000 грн., що не
заперечується відповідачем.

30.09.2009 року АТ «Альфа-Банк» відступив
право грошової вимоги за кредитним
договором № SMЕ0001192 від 07.06.2007 року ТОВ
«Кредитні ініціативи», уклавши договір
факторингу (а.с.38-41).

У відповідності до ст.1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Згідно положень ст.1082 ЦК України
боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

Також встановлено, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 75), відтак, договірні
зобов'язання за кредитним договором не
були виконані у зв'язку із смертю
позичальника.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умови та порядок пред'явлення
кредитором спадкодавця вимог до його
спадкоємців встановлені ст.1281 ЦК
України. Відповідно до вимог ст.1281 ЦК
України, спадкоємці зобов'язані
повідомити кредитора спадкодавця про
відкриття спадщини, якщо їм відомо про
його борги. Кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляються права вимоги.

Згідно вимог ст.1282 ЦК України,
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредиторами інше не
встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Кредитні ініціативи» 26.04.2013 року
звернулось до Другої Львівської
державної нотаріальної контори із
заявою-претензією з вимогами до
спадкоємців після смерті ОСОБА_4 про
погашення заборгованості за кредитним
договором від 07.06.2007 року (а.с. 28-29).

Як видно із відповіді Другої
Львівської державної нотаріальної
контори від 20.05.2013 року № 799/02-14, ТОВ
«Кредитні ініціативи було повідомлено
про те, що спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_3,
якому видано свідоцтво про право на
спадщину на 1/4 частину квартири по
АДРЕСА_1 від 29.01.2010 року № 3-125 (а.с. 30-31).
Дане підтверджується копією вказаного
свідоцтва, яка надана суду (а.с. 74).

Відтак, позивач, як видно із листа вих.
№ 06062013/05 (а.с. 32-33, 36) звернувся 06.06.2013
року до ОСОБА_3 із вимогою про погашення
заборгованості за кредитом в повному
обсязі.

Вимоги кредитора спадкоємцем
задоволені не були, заборгованість за
кредитним договором, яка за поданим
позивачем розрахунком (а.с. 37) станом на
10.12.2013 року становить 28868,29 грн. і
складається із заборгованості по тілу
кредиту в сумі 25173,01 грн. та суми
несплачених відсотків за користування
кредитом - 3695,28 грн., не погашена.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона

повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Зі змісту ст.57 ЦПК України вбачається,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З обставин, викладених в позовній
заяві, та пояснень представника
позивача в судовому засіданні, ТОВ
«Кредитні ініціативи» стало відомо про
смерть ОСОБА_4 лише 04.04.2013 року під час
розгляду в Сихівському районному суді
м.Львова цивільної справи за позовом
ТОВ «Кредитні ініціативи» до трьох
співвідповідачів, в тому числі до
ОСОБА_4, про стягнення заборгованості
за кредитним договором, тому
представником ТОВ «Кредитні
ініціативи» у тій справі 05.04.2013 року
було подано заяву про залишення позову
без розгляду (а.с. 101-102).

Разом з тим, суд критично оцінює такі
твердження представника позивача,
оскільки він не надав на підтвердження
таких об'єктивних доказів, та бере до
уваги доводи представника відповідача
про те, що кредиторові було відомо про
смерть ОСОБА_4 ще у 2010 році, так як це
підтверджується належними доказами,
представленими суду.

Так, із копії рішення Сихівського
районного суду м.Львова від 18.02.2010 року
у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
вбачається, що судом встановлено, що
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник ПАТ «Альфа-Банк» брав
участь в судовому засіданні при
розгляді даної справи, відтак,
кредитору на той час було відомо про
смерть ОСОБА_6 (а.с.65-68).

Крім цього, із матеріалів справи
вбачається, що 13.08.2010 року ОСОБА_3
направляв заяву на адресу Львівського
відділення ПАТ «Альфа-Банк», в якій
повідомив, що боржник за кредитним
договором № SMЕ0001192 від 07.06.2007 року
ОСОБА_4 померла, вона була його донькою
і він прийняв спадщину після її смерті,
просив повідомити про необхідність
з'явитися для укладення додаткового
кредитного договору чи внесення змін
до такого. Як додаток до заяви
значиться копія свідоцтва про право на
спадщину (а.с.72, 73).

Слід також зауважити, що позивачем не
надано суду доказів про те, що ПАТ
«Альфа-Банк», як клієнт за договором
факторингу від 30.09.2009 року, чи ТОВ
«Кредитні ініціативи», як фактор за цим
договором, направляли після укладення
договору боржнику письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові. Таким чином,
не спростовано доводи представника
відповідача про те, що станом на
серпень 2010 року, коли ОСОБА_3, як
встановлено, повідомляв ПАТ
«Альфа-Банк» про відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_4, він не знав про
відступлення права вимоги за кредитним
договором, тому повідомляв саме банк, а
не ТОВ «Кредитні ініціативи».

Викладені обставини у своїй сукупності
дозволяють зробити висновок про те, що
станом на 2010 рік кредитору було відомо
про смерть позичальника та відкриття
спадщини після її смерті, за договором
факторингу від 30.09.2009 року, укладеного
між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні
ініціативи», до позивача перейшли всі
права та обов'язки, які існували у ПАТ
«Альфа-Банк» на момент укладення цього
факторингу, з вимогами про задоволення
спадкоємцем вимог кредитора

позивач звернувся 06.06.2013 року, тобто, з
пропуском строку, встановленого ст.1281
ЦК України, а тому, суд вважає, що ТОВ
«Кредитні ініціативи», як кредитор,
втратило право вимоги по стягненню
заборгованості за кредитним договором
№ SMЕ0001192 від 07.06.2007 року зі спадкоємця
боржника - ОСОБА_3, а тому в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 11, 509, 526, 610-612, 1048-1050, 1054, 1077,
1082, 1216, 1218, 1281 ЦК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Залізничний
районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний
С.Ю.