Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/3045/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.12.2014 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів -Дуковського О.Л.,
Дьомич Л.М.,

при секретарі - Лазаренко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який діє від імені та в інтересах
ОСОБА_3, на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26.09.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
відшкодування збитків завданих
залиттям квартири та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3, яким просив
відшкодувати збитки завдані залиттям
квартири у розмірі 1524 грн. та моральну
шкоду у розмірі 5000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що під час
його перебування на лікуванні у
санаторії, з 03.05.2014 по 24.05.2014, квартиру,
яка належить йому на праві власності та
розташована за адресою: АДРЕСА_1, було
затоплено сусідкою, ОСОБА_3, яка живе
поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2.

Зазначає, що факт залиття квартири та
нанесення майнової шкоди у розмірі 1524
грн. підтверджується актом від 28.05.2014
року № 520, складеним спеціалістами КП
«Житлогосп», і звітом з
відновлювальних ремонтно-будівельних
робіт.

Вказує, що у зв'язку із залиттям
квартири він зазнав моральної шкоди.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26.09.2014 року позов
задоволено і стягнуто на користь
ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 1524
грн., відшкодовано моральну шкоду у
сумі 5000 грн. та судові витрати - 400 грн. .

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач подала апеляційну
скаргу, посилається на порушення судом
норм матеріального права, якою просила
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволені позовних
вимог в частині стягнення моральної
шкоди та судових витрат.

Відповідач зазначила, що судом першої
інстанції не було враховано
рекомендації викладені у постанові
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року №4. Позивачем не надано
доказів спричинення моральної шкоди
залиттям квартири. Крім того,
визначаючи розмір моральної шкоди суд
не врахував вимоги розумності та
справедливості і значно завищив розмір
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, який заперечував проти
апеляційної скарги та підтримав
рішення суду, представника
відповідача, який підтримав апеляційну
скаргу частково і просив змінити
рішення суду першої інстанції в
частині відшкодування моральної шкоди.
В частині стягнення судового збору
вказав, що апеляційну скаргу не
підтримує, так як ця вимога є
помилковою, дослідивши письмові докази
по справі, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у встановлених ст.303 ЦПК
України межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

При відшкодуванні моральної шкоди
необхідно з'ясувати чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом,
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення, що узгоджується з
роз'ясненням Пленуму Верховного Суду
України постанови від 31 березня 1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі змінами).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи, вважає, що сам факт
заподіяння матеріальних збитків є
підставою для відшкодування моральних
страждань, тому вимоги про
відшкодування моральної шкоди є
обґрунтованими.

Проте, колегія суддів не погоджується з
розміром морального відшкодування, про
яке заявив позивач - 5000 грн. Вважає, сума
відшкодування моральних страждань не
може перевищувати розмір матеріальних
збитків, що їх завдано потерпілому,
тому є необхідність у їх зменшенні до
1000 грн.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального права, що
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є
підставою для його зміни в частині
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319,
325 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від
імені та в інтересах ОСОБА_3,
задовольнити частково.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26.09.2014 року змінити у
частині розміру моральної шкоди, що
відшкодовується, зменшивши його до 1000
грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: