АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/38/14
Головуючий у 1-й інстанції Лободенко
Доповідач Омельченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Буленка О.О., Бондаревської С.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 02 вересня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль», Акціонерного
товариства Банк «Фінанси та Кредит»,
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», Відкритого акціонерного
товариства «Кременчукм»ясо» про
визнання договорів дійсними та
визнання права власності на нерухоме
майно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним вище позовом.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 квітня 2008 року позовні вимоги
ОСОБА_4 були задоволені в повному
обсязі.

У лютому 2012 року Кременчуцька міська
рада подала до суду заяву про перегляд
рішення за ново виявленими
обставинами.

Згідно ухвали Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 3 липня 2012 року
заяву Кременчуцької міської ради
Полтавської області задоволено.

Скасовано за нововиявленими
обставинами рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 25 квітня 2008
року по цивільній справі № 2- 2056/2008 р. за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль», Акціонерного комерційного
інноваційного банку «УкрСиббанк»,
Публічного акціонерного товариства
Банк «Фінанси та Кредит», Відкритого
акціонерного товариства
«Кременчукм»ясо» про визнання
договорів дійсними та визнання права
власності.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 червня 2013 року залучено до участі
у даній справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог,
Кременчуцьку міську раду Полтавської
області.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 2 вересня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль», Акціонерного товариства
Банк «Фінанси та Кредит», Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
Відкритого акціонерного товариства
«Кременчукм»ясо» про визнання
договорів дійсними та визнання права
власності на нерухоме майно
відмовлено.

В апеляційному порядку останнє рішення
оскаржено ОСОБА_4

Апелянт просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит» просить
рішення місцевого суду залишити без
змін, а подану апеляційну скаргу - без
задоволення, посилаючись на законність
та обґрунтованість прийнятого
судового рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що скарга
підлягає відхиленню.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що 22 квітня 2005 року
між покупцем ОСОБА_4 та продавцем
ОСОБА_5 у простій письмовій формі без
нотаріального посвідчення був
укладений договір № 420 купівлі -
продажу нерухомого майна, за яким
ОСОБА_4 придбала:

- нежитлове вбудоване приміщення,
розташоване в АДРЕСА_5, площею 281,84 кв.м;

- нежитлове приміщення торговельного
комплексу, розташоване в АДРЕСА_3,
площею 34,9 кв.м;

- нежитлове підвальне приміщення,
розташоване в АДРЕСА_4, площею 230,55 кв.м (
а.с.7-8).

Крім того, 28 квітня 2006 року між цими ж
сторонами у простій письмовій формі
без нотаріального посвідчення було
укладено договір купівлі - продажу № 426:

- нежитлового приміщення,
розташованого в АДРЕСА_1, площею 806,2
кв.м.

- нежилого підвального приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
площею 91,3 кв.м (а.с.9-10).

На виконання зобов»язань за
вищевказаними договорами відповідачем
ОСОБА_5 видані позивачу ОСОБА_4
письмові розписки від 22.04.2005 року та від
28.04.2005 року про отримання вартості
нерухомого майна (а.с.11-12).

Також судом правильно з»ясовано, що
нерухоме майно, зазначене у договорі
купівлі - продажу від 22 квітня 2005 року,
передано ОСОБА_5 в іпотеку ВАТ
«Райфайзен Банк Аваль » за договором
іпотеки № 01209-011757 від 28 квітня 2005 року.

Крім того, відповідач ОСОБА_5 уклав
іпотечні договори на інші вищевказані
нежитлові приміщення, а саме:

- нежитлове приміщення
торгівельного комплексу, розташоване у
АДРЕСА_3, площею 34,9 кв.м. (договір б/н від
3 серпня 2006 року), іпотекодежателем
якого є ВАТ «Кременчукм»ясо»;

- нежитлове підвальне приміщення,
розташоване в АДРЕСА_4 ( договір б/н від
21 серпня 2007 року), іпотекодежателем
якого є АКІБ «УкрСибБанк»;

- нежитлове приміщення,
розташоване у АДРЕСА_1, площею 806,2 кв.м. (
договір № 01009-012161 від 11 травня 2006 року),
іпотекодежателем якого є ВАТ
«Райфайзен Банк Аваль »;

- нежитлове підвальне приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, площею
91,3 кв.м. (договір № МБИ5-072-3 від 26 березня
2007 року), іпотекодежателем якого є
акціонерне товариство Банк «Фінанси та
Кредит».

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Згідно вимог ст.657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України,
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації -
моменту державної реєстрації.

Виходячи з цих положень закону, норма
ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується
відносно правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів згідно вимог ст.ст. 210,
640 ЦК України, пов»язується з їх
державною реєстрацією. До здійснення
такої реєстрації вони не є укладеними і
не створюють прав та обов»язків для
сторін.

Тому районний суд, врахувавши, що
договори купівлі-продажу нерухомого
майна підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
обґрунтовано відмовив позивачу ОСОБА_4
у задоволенні її вимог.

Рішення місцевого суду є законним,
обґрунтованим, постановленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв»язку з чим
колегія суддів не знаходить підстав
для його скасування.

Між тим, колегія суддів звертає увагу
на те, що суд першої інстанції
помилково застосував положення
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визначення правочинів
недійсними», оскільки ця постанова
прийнята після укладення вищевказаних
угод купівлі-продажу нерухомого майна.
Тому дане посилання слід виключити з
мотивувальної частини рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 315, 317 ЦПК
України колегія суддів

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 02 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
чинності шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи) Згідно: