Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2385/14-ц
Номер провадження 2/213/940/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року, Інгулецький районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого - судді
Попова В.В.,

при секретарі -
Толстіковій А.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників третіх осіб -
ОСОБА_3,

- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривому
Розі, позовну заяву ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
виконкому Криворізької міської ради,
треті особи: товариство з обмеженою
відповідальністю «Сіті Сервіс Кривий
Ріг», Інгулецький районний сектор у м.
Кривому Розі, Виконком Інгулецької
районної в місті ради м. Кривого Рогу,
Управління благоустрою та житлової
політики виконкому Криворізької
міської ради про визнання права на
користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом до відповідача та
просить визнати за ним право на
користування квартирою № 38 будинку № 9
по АДРЕСА_1 міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області та поновити
йому реєстрацію за цією адресою.

В обґрунтування зазначених вимог
позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер
його батько, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7
померла його мати, ОСОБА_6 У 1998 році його
батько отримав в користування квартиру
АДРЕСА_1. На реєстраційному обліку в цій
квартирі перебували батько та він. У
зв'язку з тим, що вони мали великі борги
зі сплати комунальних платежів, 19.08.2008
року він знявся з реєстраційного
обліку з квартири але фактично
продовжив там проживати разом з
батьком до дня його смерті. Батько мав
численні хвороби, був інвалідом ІІІ
групи, останні 6 років свого життя не
працював, тривалий час не міг
самостійно ходити та повністю
перебував на його утриманні. Після
смерті батька він продовжив проживати
в спірній квартирі. Отже, він фактично
проживає у зазначеній квартирі з 1998
року і по теперішній час і бажає
зареєструвати своє проживання за цією
адресою.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги
повністю та доповнив їх наступними
обставинами. Так, 18.09.2014 року позивач
був знятий з реєстрації місця
проживання за адресою: АДРЕСА_9, при
цьому за цією адресою він не мешкав, не
мешкає і не збирається там мешкати,
оскільки там мешкають інші особи, а
позивач був лише там зареєстрований.
Також представник позивача пояснила,
що до органу приватизації про передачу
зазначеної квартири у власність
позивач не звертався і такого бажання
не мав, це робила його бабуся без його
відома. Щодо квартири АДРЕСА_1,
представник позивача зазначила, що
позивач не мав і не має наміру
приватизувати цю квартиру, бажає лише
набути права на користування нею,
оскільки він там постійно мешкав,
мешкає і бажає мешкати далі, бо іншого
житла він не має.

Позивач в судовому засіданні повністю
підтримав свій позов і пояснення свого
представника, просив задовольнити
позов повністю.

Від відповідача до суду надійшла заява
про розгляд справи за відсутністю їх
представника.

Від третьої особи - виконкому
Інгулецької районної у місті ради
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутністю їх представника, проти
задоволення позову не заперечують.

Третя особа - Інгулецький районний
сектор у м. Кривому Розі до суду не
з'явився, згідно поштового
повідомлення в матеріалах справи про
час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Представник управління благоустрою та
житлової політики виконкому міськради
в судовому засіданні заперечував проти
задоволення позову, зазначивши, що
позивач зразу звернувся до суду з
позовом, а до їх управління не
звертався, має борги по сплаті за
квартиру, має в приватній власності
житло, де він може проживати.

Представник ТОВ «Сіті Сервіс Кривий
Ріг» в судовому засіданні заперечував
проти задоволення позову, підтримавши
думку представника управління
благоустрою та житлової політики
виконкому міськради.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що він мешкає за адресою:
АДРЕСА_3, в цьому ж будинку у квартирі 38
мешкав нині покійний ОСОБА_5 разом з
сином, який є позивачем по цій справі.
Вказану квартиру отримав покійний
ОСОБА_5 на себе та на сина - позивача по
справі, в цій квартирі вони і мешкали
постійно разом, а після смерті ОСОБА_5
позивач там мешкає і по цей час. Йому
також відомо, що батько позивача хворів
та перед смертю сам не міг
пересуватись.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що він з позивачем працює на
одній роботі, а після роботи вони разом
ідуть додому, оскільки мешкають
неподалік. Він мешкає по АДРЕСА_8, а
позивач мешкав і по цей час мешкає по
АДРЕСА_1 він особисто бачив як позивач
іде додому, оскільки його будинок
стоїть далі будинку позивача. Крім того
він особисто приходив в цю квартиру і
бачив там і позивача і його батька.
Також він на своєму автомобілі
допомагав позивачу відвезти його
батька в лікарню, коли у того відмовили
ноги і він бачив, як позивач на собі ніс
батька до нього в автомобіль.

Заслухавши думку учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази у їх
сукупності суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що згідно
відмітки в паспорті позивача місце
проживання останнього з 14.06.2005 року
було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1,
знятий з реєстрації 19.08.2008 року, з 29.08.2014
року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_9,
знято з реєстрації 18.09.2014 року (а.с.73).

На даний час позивач не має
зареєстрованого місця проживання.

Згідно Акту, складеного 25.08.2014 року
мешканцями будинку АДРЕСА_1 позивач з
1998 року по час складання акту мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, мешкав разом з
батьком ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6,
здійснював за ним догляд, оскільки
останній був інвалідом та потребував
сторонньої допомоги. Акт затверджений
старшим майстром ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР»
(а.с. 58).

Згідно квитанції про оплату від 18.09.2014
року позивачем сплачено комунальні
послуги в розмірі 401, 17 грн. за утримання
будинку, водопостачання та
водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
72).

Згідно свідоцтва про смерть батько
позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.
6).

Згідно показань свідка ОСОБА_7 він
мешкає за адресою: АДРЕСА_3, в цьому ж
будинку у квартирі 38 мешкав нині
покійний ОСОБА_5 разом з сином, який є
позивачем по цій справі і який з
моменту отримання його батьком
зазначеної квартири мешкав в ній з
батьком, а після його смерті мешкає і по
цей час. Йому також відомо, що батько
позивача хворів та перед смертю не міг
ходити.

Згідно показань свідка ОСОБА_8 він
разом з позивачем разом працює і разом
ходе додому. Свідок та позивач мешкають
по одній АДРЕСА_1, Свідок особисто
приходив в квартиру АДРЕСА_5 і бачив там
і позивача і його батька. Також свідок
підтвердив ту обставину, що батько
позивача не мав змоги пересуватись -
свідок допомагав позивачу відвезти
його батька в лікарню, коли у того
відмовили ноги.

Згідно листа Управління благоустрою та
житлової політики виконкому міськради
від 06.10.2014 року квартира АДРЕСА_9
приватизована згідно розпорядження
органу приватизації УЖКГ № с-3579 від
23.07.1993 року на склад дві особи - ОСОБА_10,
ОСОБА_1, 1989 року народження (а.с.75).

Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного
Суду України «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням. При цьому, як
роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 15 постанови від 1 листопада
1996 р. N 9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя",
наявність чи відсутність прописки сама
по собі не може бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там
проживала чи вселилась туди як член
сім'ї наймача (власника) приміщення, або
ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом. Реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів. Реєстрація місця
проживання за заявою особи може бути
здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична
особа має право на місце проживання.
Фізична особа має право на вільний
вибір місця проживання та його зміну,
крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України,
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача. Таке ж право у разі смерті
наймача або втрати ним права на жиле
приміщення належить будь-якому членові
сім'ї наймача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
як повнолітній член сім'ї наймача
ОСОБА_5 безперервно з 1998 року по цей час
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, де також
мешкав основний квартиронаймач ОСОБА_5
до своєї смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6.
На цей час позивач не має
зареєстрованого місця проживання,
після смерті наймача, як повнолітній
член його сім'ї продовжує
користуватися вказаною квартирою, де
мешкає і сплачує комунальні послуги.

Таким чином, суд не знайшов перешкод
для задоволення позовних вимог, які є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

При цьому, відповідач та інші учасники
судового розгляду не були обмежені
судом у наданні доказів, проте доказів,
на підставі яких позов не підлягав би
задоволенню суду надано не було.
Обставини, які зазначені позивачем
підтверджені письмовими доказами та
показаннями свідків і стороною
відповідача, а також іншими учасники
судового розгляду не спростовані.

Також слід зазначити, що позивачем не
ставиться питання про приватизацію
житла.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. 106 ЖК України,
ст. 310 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 14, 15, 57-61, 88,
208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право
на користування квартирою №38 будинку
АДРЕСА_1.

Зареєструвати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя