Справа № 760/631/14-ц
Провадження № 2-1658/14
У Х В А Л А

/про залишення позовної заяви без руху/

14 січня 2014 року
місто
Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Лазаренко В.В. розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення
без надання іншого житлового
приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 року позивач ОСОБА_2, від
імені якого діє представник за
довіреністю ОСОБА_1, звернувся до суду
з позовом в якому просить виселити
відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

Розглянувши позовну заяву та
додані до неї матеріали, суддя дійшла
висновку про те, що подана заява не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
зміст позовних вимог, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач просить виселити
відповідачів зі спірного житла,
посилаючись на те, що 06.12.2013 року він
набув право власності на квартиру
АДРЕСА_1, придбану ним на прилюдних
торгах х реалізації арештованого
майна.

Разом з цим, відповідно до ст. 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений
із займаного житлового приміщення або
обмежений у праві користування ним
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Ч. 2 і 3 ст. 40 Закону № 898-IV законодавець
встановлює певний порядок виселення:
після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги.

Якщо мешканці не звільнять житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо
виселення всіх громадян, що мешкають у
житловому будинку або житловому
приміщенні, на які звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3
ст. 109 ЖК.

Виходячи із аналізу наведених
правових норм закону, примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо добровільно мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Разом з цим, в своїй позовній
заяві позивач не зазначив, чи
додержаний порядок встановлений вище,
необхідний для виселення відповідачів
з і спірного житлового приміщення.

Якщо такий порядок додержано, то
позивачеві необхідно зазначити про це
в своїй позовній заяві і зазначити
якими доказами підтверджується дана
обставина. Зокрема позивач має
зазначити в позові: чи погоджувався
між сторонами строк для добровільного
звільнення відповідачами спірного
житлового приміщення, якщо ні, то чи
направлялася позивачем на адресу
відповідачів вимога про добровільне
звільнення ними спірного житлового
приміщення, коли саме направлялася ця
вимога і якими доказами
підтверджується дана обставини, коли
саме відповідачами отримана вимога
про добровільне виселення зі спірної
квартири і якими доказами
підтверджується дана обставина.

Якщо на даний час відсутнє виконання
зазначених вище
імперативно-диспозитивних приписів,
встановлених ч. 2 ст. 40 Закону № 898-IV та ч.
3 ст. 109 ЖК, щодо примусового виселення
за рішенням суду мешканців із
житлового приміщення, на яке здійснено
звернення як на предмет іпотеки,
позивачеві необхідно зазначити які
його права оспорюються, не визнаються
або порушуються з боку відповідачів в
розумінні вимог ст. 3 ЦПК щодо права
особи для звернення до суду за
захистом.

Виходячи з цього, позивачу
необхідно навести обґрунтування своїх
позовних вимог та зазначити докази на
підтвердження кожної обставини на яку
він посилається як на підставу своїх
вимог.

Виходячи з наведеного вище, суддя
дійшла висновку про те, що дана позовна
заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 залишити без
руху і надати позивачеві термін для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про
необхідність усунення недоліків,
шляхом подання позовної заяви в новій
редакції, та роз`яснити позивачу, що у
разі не виправлення недоліків в
зазначений судом строк заява
вважатиметься не поданою та буде йому
повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: