Провадження № 6/487/1054/14
УХВАЛА

Іменем України

28.11.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Заводського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - ОСОБА_1, до виконання зобов'язань, мотивуючи свої вимоги тим, що останній ухиляється від виконання зобовязання за виконавчим документом. Подання погоджено начальником Заводського ВДВС ММУЮ ОСОБА_3

В судовому засіданні державний виконавець Запольський В.М. подання підтримав, просив про його задоволення.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши надані матеріали, оцінивши докази, судом встановлено наступне:

На виконанні в Заводському ВДВС ММУЮ перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів у справі №487/10745/13-к про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 моральної школи 20000 грн., на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області в розмірі 978,88 грн., на користь Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації у розмірі 22578,04 грн. і на користь Миколаївського відділення Одеського НДІ судових експертиз витрати у розмірі 245 грн.

Державним виконавцем 08.09.2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1, яка з супровідним листом 09.09.2014 року направлена сторонам виконавчого провадження, боржнику за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, яку боржник отримав особисто 26.09.2014 року та боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду, але до теперішнього часу рішення суду боржником не виконано.

08.09.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошена заборона на його відчуження.

Згідно відповіді з АІС Автомобіль транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді ДПС України, інформація про номери рахунків відкритих банках та інших фінансових установах України боржників юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями до ДПС України не надходила.

Згідно відповіді ДПС України, інформація стосовно боржників- фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДЕФО відсутня.

Згідно відповідей Пенсійного Фонду України боржник пенсію не отримує, за трудовим або цивільно-правовим договором не працює.

Згідно інформації довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості відсутні.

14.11.2014 року державним виконавцем в присутності стягувача ОСОБА_5 здійснено вихід за адресою проживання боржника АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану, боржник доступу до житла за вказаною адресою не надав.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місце знаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно ч.2, 4 ст.6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

При цьому, ст. 6 Закону України "Про порядок обмеження виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" передбачає тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України лише громадян України.

Державним виконавцем не додано до подання жодного доказу щодо громадянства боржника, але з вироку Заводського районного суду м Миколаєва від 12.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_1С, є громадянином ОСОБА_6 Федерації та місцем його реєстрації є ОСОБА_6 Федерація, АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів з моменту її винесення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченому ст.294 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина