Справа № 2/489/409/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 січня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою про розірвання
шлюбу, укладеного між ним та
відповідачем, посилаючись на те, що
через різні характери, інтереси та
погляди сім'я розпалась, почуття
втрачені, взаєморозуміння не має.
Проживають окремо. Неповнолітніх дітей
не мають. Спору про поділ майна, яке
набуте подружжям за час перебування у
шлюбі, немає. Просить позов
задовольнити, шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву з проханням розглядати
справу за його відсутності, свої
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, зазначив, що примирення між
ними неможливе, проти заочного
розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася, про причини
неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Позивач звернувся до суду для
вирішення спору у правовідносинах щодо
розірвання шлюбу, укладеного з
відповідачем. Вказані правовідносини
регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) за
змістом яких позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя та шлюб може бути розірвано,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, наявність
інших обставин, що мають істотне
значення.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, 29 травня 2010 року Корабельним
відділом реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції зареєстровано шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено
запис за № 182.

З позовної заяви вбачається, що позивач
на примирення не згоден, оскільки
переїхав до м. Суми, де створив нову
сім"ю. Вказує, що неповнолітніх дітей з
відповідачем не має.

З'ясувавши обставини справи, суд
приходить до висновку про
недоцільність застосування заходів,
передбачених ст. 111 СК України, щодо
примирення подружжя.

Спору про поділ майна, яке набуте
подружжям спільно за час перебування у
шлюбі, на час розгляду справи не має.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню так як судом
встановлено, що шлюбні стосунки
фактично припинені подружжям, а їх
поновлення та примирення сторін не
можливе та подальше збереження шлюбу
суперечитиме інтересам позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 105, 110-114 СК України, ст. ст. 3, 15, 88,
209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, 29 травня 2010 року Корабельним
відділом реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції, актовий запис в
книзі № 182 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення або отримання копії.

Суддя
В. В.
Кокорєв