Справа № 352/2973/13
Провадження № 22-ц/779/55/2014
Головуючий у 1 інстанції Струтинський
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Ковалюка
Я.Ю., Горблянського Я.Д.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за поданням старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Фрич Л.В. про тимчасове
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22
жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22
жовтня 2013 року задоволено подання
старшого державного виконавця ВДВС
Тисменицького РУЮ Фрич Л.В. Тимчасово
обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до погашення заборгованості по
аліментних платежах згідно
виконавчого листа №2-404, виданого 22.02.2011
року Тисменицьким районним судом
Івано-Франківської області.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що
постановляючи оскаржувану ухвалу суд
дійшов неправильного висновку про те,
що він ухиляється від сплати аліментів.
У зв'язку з тим, що він не мав постійного
місця роботи, у нього не було заробітку
і аліменти він сплачував не в повному
розмірі, у нього виникла
заборгованість, однак, це не свідчить
про його ухилення від сплати аліментів.
Крім того, 01.03.2013 року Тисменицьким
районним судом Івано-Франківської
області ухвалено рішення про
збільшення розміру стягуваних з нього
аліментів та видано виконавчий лист
№352/251/13-ц про стягнення аліментів в
розмірі 800 грн. щомісячно на двох дітей.
Цим же рішенням припинено стягнення за
виконавчим листом №2-404/11 від 22.02.2011 року
та відкликано вказаний виконавчий лист
з ВДВС Тисменицького районного
управління юстиції. Однак, незважаючи
на те, що стягнення по виконавчому
листу №2-404/11 з 01.03.2013 року припинено,
державний виконавець продовжує
нараховувати заборгованість за 2013 рік,
яка згідно розрахунку заборгованості
за вказаним виконавчим листом станом
на 01.09.2013 року становить 14319,35 грн., що не
відповідає дійсності. В той час інша
довідка-розрахунок свідчить про те, що
з березня 2013 року він сплачує аліменти
по виконавчому листу №352/251/13-ц. На
підставі цих суперечливих документів
суд дійшов висновку про те, що він
ухиляється від сплати аліментів.

Також апелянт вказує, що державним
виконавцем не подано суду жодного
доказу на підтвердження його наміру
виїхати за межі України, а навпаки в
матеріалах справи міститься
інформація управління державної
міграційної служби про відсутність у
нього паспорта для виїзду за кордон.
Згідно ч.ч. 2, 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну» громадянину України, який має
паспорт, у випадках, передбачених
пунктами 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон або у вказаних випадках паспорт
може бути тимчасово затримано або
вилучено. За наявності підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, до
громадянина, в залежності від
наявності чи відсутності паспорта для
виїзду за кордон, застосовуються:
відмова у видачі паспорта; відмова у
виїзді за кордон; тимчасове затримання
чи вилучення паспорта для виїзду за
кордон. Однак, в ухвалі суд не зазначив
яким саме способом слід обмежити його у
праві виїзду за кордон.

Крім того, апелянт зазначає, що в
оскаржуваній ухвалі помилково
зазначено, що на виконанні у відділі
ДВС Тисменицького районного
управління юстиції перебуває
виконавчий лист №2-150, виданий
Тисменицьким райсудом про стягнення з
нього аліментів на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не відповідає
дійсності.

У зв'язку з наведеним просить ухвалу
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22
жовтня 2013 року скасувати та
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції.

Сторони у засідання апеляційного суду
не з'явилися, про час та день розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку. Причину неявки суду не
повідомили.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК
України колегія суддів ухвалила про
розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

За змістом положень ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні зобов'язання - до виконання
зобов'язань; він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
передбачають, що питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою про відкриття виконавчого
провадження ВП №27052883 від 10.06.2011 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-404,
виданого Тисменицьким районним судом
Івано-Франківської області 22.02.2011 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей в розмірі по 600 грн.
щомісячно.

В жовтні 2013 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Тисменицького
районного управління юстиції Фрич Л.В.
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 в праві
виїзду за межі України до виконання ним
аліментних зобов'язань на користь
ОСОБА_5, надавши на підтвердження
невиконання боржником аліментних
зобов'язань розрахунок заборгованості
по аліментних платежах, відповідно до
якого заборгованість згідно
виконавчого листа №2-404 від 22.02.2011 року
станом на 01.09.2013 року складає 14319,35 грн.
(а.с. 52).

Однак, як вбачається з даного
розрахунку боржник сплачував аліменти
на утримання дітей, проте не в повному
розмірі.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що рішенням Тисменицького
районного суду Івано-Франківської
області від 01.03.2013 року збільшено
розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів
та стягнуто з нього на користь ОСОБА_5
аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно на
утримання двох дітей: сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення дітьми
повноліття (а.с. 70-71). Цим же рішенням
припинено стягнення за виконавчим
листом №2-404/11 від 22.02.2011 року та
відкликано вказаний виконавчий лист з
ВДВС Тисменицького районного
управління юстиції Івано-Франківської
області. Згідно розрахунку
заборгованості по аліментних платежах
ОСОБА_3 за виконавчим листом №352/251/13-ц
його заборгованість по аліментах
станом на 01.08.2013 року становить 480 грн.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по аліментних платежах
ОСОБА_3, на який заявник посилається в
обґрунтування подання як на доказ
ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів,
за останнім станом на 01.09.2013 року
рахується заборгованість в розмірі
14319,35 грн. Суд першої інстанції не
звернув уваги на такі суперечності в
наведених довідках, не повно дослідив
обставини щодо фактичної суми боргу
ОСОБА_3 по сплаті аліментів ОСОБА_5 на
утримання неповнолітніх дітей та щодо
його ухилення від сплати аліментних
платежів на утримання дітей.

Також поза увагою суду залишилось і те,
що заявник не надав доказів, які б
підтверджували, що ОСОБА_3 має намір
виїхати за межі України і що саме
обмеження його у виїзді за кордон
яким-небудь чином вплине на виконання
боржником рішення суду і буде сприяти
погашенню ним заборгованості.

Більше того, в матеріалах справи
відсутні докази, що державним
виконавцем здійснені всі можливі інші
заходи, необхідні для своєчасного і
повного виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції прийшов до передчасного
висновку про обґрунтованість подання
та його задоволення.

А тому постановлена без дотриманням
вимог процесуального права ухвала суду
першої інстанції не може залишатися в
силі і підлягає до скасування з
постановлення нової ухвали. По суті
встановленого судом в задоволенні
подання старшого державного виконавця
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317, 377-1 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22
жовтня 2013 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Фрич Л.В. про тимчасове
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Ковалюк Я.Ю.

Горблянський Я.Д.