Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №276/534/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Мельник М.Л.
Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

при секретарі судового засідання
Капустинській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про
встановлення факту батьківства та
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення
Володарсько-Волинського районного
суду Житомирської області від 29
листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з даним позовом. На обгрунтування
позову посилалася на те, що вона та
ОСОБА_4 з жовтня 1997 року по грудень 2004
року проживали однією сім'єю як чоловік
та дружина без реєстрації шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_8.
Реєстрацію народження ОСОБА_8 було
здійснено відповідно до ст. 55 ч. 2 КпШС. В
свідоцтві про народження дитини у
графу "батько" було внесено прізвище
„ОСОБА_4", ім'я та по батькові „ОСОБА_4".
За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком
ОСОБА_8, приймав участь у його вихованні
та утриманні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер та залишилося
спадкове майно. Оскільки для
реалізації спадкових прав
неповнолітньої дитини необхідно
встановити факт батьківства, то вона
змушена звернутися до суду.

З наведених обставин ОСОБА_1 просила
постановити рішення суду, яким
встановити, що ОСОБА_4 є батьком дитини
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину видане на ім'я ОСОБА_3 на
житловий будинок, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

В процесі розгляду справи позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
залишення без розгляду її позову в
частині визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину видане на ім'я
ОСОБА_3 на житловий будинок, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 29 листопада 2013 року встановлено
факт, що померлий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець смт. Нова Борова
Володарсько-Волинського району, є
батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
смт. Нова Борова
Володарсько-Волинського району
Житомирської області.

Копію даного рішення вирішено
направити у відділ РАЦС
Володарсько-Волинського РУЮ для
реєстрації батьківства та видачі
нового свідоцтва про народження.

Позовні вимоги про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину видане
на ім'я ОСОБА_3 на житловий будинок по
АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев'ять ) гривень 40
копійок судових витрат.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог. Вважає, що позивачка не довела
спільне проживання й ведення спільного
господарства з ОСОБА_4 до народження
ОСОБА_8, а також спільне виховання або
утримання ними дитини. Крім того,
позивачка до листопада 1999 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6, тобто за місяць до народження
сина ОСОБА_8. Проте відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
провів реєстрацію народження сина
ОСОБА_8 без врахування ст.54 та 168 КпШС.
Згідно до яких батьком дитини
позивачки мав бути зазначений ОСОБА_6,
як її законний чоловік, а не
здійснювати реєстрацію народження на
підставі ч.2 ст.55 КпШС. Також суд не дав
правильну оцінку тому факту, що
позивачка на протязі значного періоду
отримувала соціальну допомогу як мати
одиночка. Для отримання якої в заяві
вказала, що батько дитини допомоги у
вихованні дитини не приймає.

Перевіривши
матеріали справи та заслухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Так, ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про
встановлення факту батьківства, а саме
про те, що ОСОБА_4 являється батьком її
сина ОСОБА_8, народженого нею
ІНФОРМАЦІЯ_1. Метою встановлення
даного факту є реалізація спадкових
прав неповнолітнім сином.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
вважав, що для встановлення факту
батьківства позивачкою надані
відповідні докази, а тому наявні
підстави для задоволення позову.

Проте колегія суддів вважає, що такий
висновок суду є передчасним,
враховуючи наступне.

Згідно з ч.2 ст.55 КпШС при народженні
дитини у матері, яка не перебуває у
шлюбі, у випадках, коли немає спільної
заяви батьків, заяви батька або рішення
суду, запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень провадиться за
прізвищем матері, а ім'я та по батькові
батька дитини записуються за її
вказівкою.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у
позивачки по справі ОСОБА_1 народився
син ОСОБА_8, реєстрація народження
якого була проведена на підставі ч.2
ст.55 КпШС. При цьому запис про батька
дитини у Книзі реєстрації народжень
проведено за прізвищем матері, а ім'я та
по батькові батька дитини записані
за вказівкою матері (а.с.9).

Судом також встановлено, що ОСОБА_4, як
особа яку позивачка просить визнати
батьком сина ОСОБА_8, помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ці обставини
визнані сторонами по справі та ними не
заперечуються.

Також, матеріалами справи доведено, що
позивачка до 30 листопада 1999 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6 (а.с.34).

Відповідно до ст.54 КпШС батько і
мати, які перебувають у шлюбі між собою,
записуються батьками дитини в книзі
записів народжень за заявою будь-кого
з них.

Статтею 168 КпШС передбачено реєстрацію
народження дітей, які народились після
розірвання шлюбу або визнання шлюбу
недійсним. Згідно до якої реєстрація
народження дитини, зачатої в шлюбі, але
народженої після розірвання шлюбу або
визнання шлюбу недійсним, якщо з дня
розірвання шлюбу чи визнання його
недійсним до дня народження дитини
минуло не більше 10 місяців, провадиться
в тому ж порядку, що й реєстрація
народження дитини, батьки якої
перебувають у шлюбі.

Оскільки син позивачки ОСОБА_8
народжений ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто в період
перебування позивачки у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який
було розірвано 30.11.1999 року, тобто за
місяць до народження вказаної дитини
(ІНФОРМАЦІЯ_1), то колегія суддів вважає,
що реєстрація народження сина ОСОБА_8 в
частині запису відомостей про батька
була проведена без врахування вимог ст.
54 та 168 КпШС, що діяли на вказаний
період.

Крім того, як встановлено
матеріалами справи та не оспорюється
сторонами по справі, ОСОБА_4, як особа,
яку позивачка просить визнати батьком
сина ОСОБА_8, являється батьком ОСОБА_7.
Тобто, останній відповідно до Закону
являється спадкоємцем майна ОСОБА_4 При
цьому, ОСОБА_7 в судовому порядку
оспорює запис про народження сина
позивачки ОСОБА_8 в частині відомостей
про його батька (а.с.135,138).

Відтак, з наведеного можливо
зробити висновок, що у ОСОБА_7 наявний
спір про право на спадщину після смерті
ОСОБА_4

Проте, вирішуючи даний спір за
позовом ОСОБА_1 суд першої інстанції
вище наведеного в повній мірі не
врахував, ОСОБА_7 до участі у справі
залучений не був, чим порушені його
права.

За змістом р.5 ЦПК України апеляційний
суд здійснює перегляд рішень,
ухвалених місцевими судами, що
виключає залучення при апеляційному
розгляді інших осіб ніж тих, які
приймали участь у справі в суді
першої інстанції, тому позбавлений
можливості встановити обставини, які
не були встановлені судом першої
інстанції, що стосуються осіб не
залучених до участі у справі.

Враховуючи вище наведене, рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позову не можливо визнати законним та
обгрунтованим.

А тому відповідно до ст.309 ЦПК України
судове рішення в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у позові.

В решті рішення відповідає вимогам
закону і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 29 листопада 2013 року в частині
задоволення позову про встановлення
факту батьківства та стягнення судових
витрат скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
батьківства та стягнення судових
витрат відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий
Судді