Справа № 569/8734/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рівненський міський суд
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Котнюк К.В.,
з участю позивача, представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника відповідача КП "РМБТІ"
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Комунального підприємства "Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації"
про витребування майна з чужого
незаконного володіння та виселення,
суд -
Представник відповідача КП
"РМБТІ" Ящук О.В. в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до КП
«РМБТІ» не визнав та пояснив суду, що
КП «РМБТІ» не є належним відповідачем
по справі, щодо вимог позивачів до
відповідачів ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, вирішення спору
покладає на розсуд суду.
Відповідач ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилася, про причини неявки суду не
повідомила. Про час та місце судового
засідання була повідомлена належним
Позивач, представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала з підстав викладених
у позовній заяві, просить суд
витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1,
шляхом виселення із вказаної квартири
без надання іншого жилого приміщення
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 після закінчення
зимового періоду та стягнути з
відповідача ОСОБА_7 понесені позивачем
ОСОБА_1 судові витрати по справі.
Суд, заслухавши позивача, представника
відповідача КП "РМБТІ" Ящука О.В.,
дослідивши письмові докази по справі,
приходить до наступного.
Як було встановлено в судовому
засіданні рішенням Рівненського
міського суду від 25 січня 2013 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, КП «Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання угод недійсними відмовлено за
Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 13 березня 2013
року рішення Рівненського міського
суду скасовано частково, витребувано у
набувача ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_1,
шляхом виселення із вказаної квартири
без надання іншого жилого приміщення
ОСОБА_10 в іншій частині рішення суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 серпня 2013 року
рішення апеляційного суду рівненської
області від 13 березня 2013 року залишено
без змін.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

15 жовтня 2013 року позивач ОСОБА_2
звернулася із заявою до ВДВС
Рівненського міського управління
юстиції про прийняття до виконання
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України.

18 жовтня 2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Панчук І.В. поновлено виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №1715/13533/12, який
виданий рівненським міським судом
05.04.2013 року про витребування з набувача
ОСОБА_10 квартир АДРЕСА_1, шляхом
виселення із вказаної квартири без
надання іншого жилого приміщення
ОСОБА_10

26 листопада 2013 року як зазначила
в судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
коли вона звернулася до ВДВС
Рівненського міського управління
юстиції, їй стало відомо про те, що в
квартирі АДРЕСА_1 крім ОСОБА_10 проживає
її рідна сестра ОСОБА_4 та двоє її
неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Згідно копії паспорта
громадянина України виданого ОСОБА_4
вбачається, що остання зареєстрована з
26.03.2013 року за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до копій талонів
реєстрації за місцем проживання
виданих на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_6
вбачається, що останні зареєстровані
за адресою АДРЕСА_1. з 26 березня 2013 року.

Окрім того, як вбачається зі змісту
заяви представника ОСОБА_10 - ОСОБА_12 від
08.11.2013 року остання повідомляє
державного виконавця Панчук І.В. ВДВС
Рівненського міського управління
юстиції про те, що дійсно в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають
ОСОБА_10, ОСОБА_4 та двоє неповнолітніх
дітей ОСОБА_5, 2006 року народження та
ОСОБА_6, 2008 року народження. Зазначає, що
ОСОБА_10 перебуває за межами України з
серпня 2013 року, а тому вона не може бути
виселена всупереч вимогам ст.78 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Згідно відомостей з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна вбачається, що на
підставі ухвали Рівненського міського
суду від 10 жовтня 2012 року на квартиру
АДРЕСА_1 накладений арешт.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав чи
інтересів.

Відповідно до ст. 400 ЦК України
недобросовісний володілець
зобов'язаний негайно повернути майно
особі, яка має на нього право власності.
У разі невиконання недобросовісним
володільцем цього обов'язку,
заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування
цього майна.

Згідно із положеннями ЦК України,
особа, яка вважає, що її речові права
порушені, має право звернутись до суду
як з позовом про визнання відповідної
угоди недійсною (ст. 215-235), так і з
позовом про витребування майна з
чужого незаконного володіння (ст.
ст.330,338).

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, зокрема, якщо
майно вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Як зазначено в рішенні апеляційного
суду Рівненської області від 13 березня
2013 року висновок суду першої інстанції
про те, що позивачка ОСОБА_2 після
ухвалення рішення апеляційним судом
Рівненської області від 07.06.2010 року не
вчинила жодних дій спрямованих на
відновлення права власності на спірну
квартиру за своєю матір'ю ОСОБА_13
(померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року), є
безпідставними. Квартира АДРЕСА_1
вибула поза волею ОСОБА_13 та
спадкоємців і була продана ОСОБА_8,
особою, яка не мала на це права, ОСОБА_10

Згідно копії довідки Першої
рівненської державної нотаріальної
контори №853/02-14 від 15.05.2009 року
вбачається, що за заявою ОСОБА_2 №108 від
03.02.2006 року була заведена спадкова
справа №83 після смерті ОСОБА_13,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Крім того
спадкоємцям, який вчасно прийняв
спадщину являється ОСОБА_1

Згідно довідки Першої рівненської
державної нотаріальної контори №1507/02-14
від 13.09.2012 року вбачається, що ОСОБА_13
було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на ? частку
квартири АДРЕСА_1 за реєстровим номером
1-225.

Відповідно до інформації з реєстру
прав власності на нерухоме майно від
21.10.2014 року вбачається, що власником
квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_10 на
підставі договору купівлі - продажу від
05.11.2010 року.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 на підставі
недійсних правочинів вибула із
володіння спадкодавця ОСОБА_13,
спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не мали
можливості прийняти спадщину, чим були
грубо порушенні їх права.

Рішеннями апеляційного суду
Рівненської області від 13 березня 2013
року та Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 серпня 2013 року законні
права ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були поновленні,
витребувано з незаконного володіння
набувача ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_1,
шляхом виселення із вказаної квартири
без надання іншого жилого приміщення.
Оскільки ОСОБА_10 є неналежним
володільцем спірного майна, права на
вселення та реєстрацію ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 вона не мала у зв'язку з чим
позовні вимоги в частині витребування
з чужого незаконного володіння ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1, шляхом
виселення останніх із вказаної
квартири без надання іншого жилого
приміщення після закінчення зимового
періоду підлягають до задоволення.

Зазначене майно має бути витребуване
із чужого незаконного володіння
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 шляхом виселення
останніх із вказаної квартири без
надання іншого жилого приміщення після
закінчення зимового періоду.

Водночас в частині позовних вимог до
комунального підприємства «Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації»
слід відмовити, оскільки жодних вимог
до даного відповідача позивачами не
заявлено.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
судові витрати, понесені позивачем
підлягають до стягнення з відповідача.
Таким чином слід стягнути з ОСОБА_4 на
користь позивача ОСОБА_1 понесені ним
судові витрати по справі в розмірі 243,60
грн. по сплаті судового збору. На
підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка діє
в своїх інтересах та інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Комунального підприємства "Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації"
про витребування майна з чужого
незаконного володіння та виселення,
задоволити частково.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1,
шляхом виселення із вказаної квартири
без надання іншого жилого приміщення
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 після закінчення
зимового періоду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати понесені позивачем в
розмірі 243,60 грн. по сплаті судового
збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2
та ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд за
апеляційною скаргою на рішення суду,
яка подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду
Бердій М.А.