Справа № 368/91/14-ц
Рішення

іменем України

"09" грудня 2014 р.

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого
судді Кириченка В.І.

при
секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кагарлику справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Леонівської
сільської ради, ОСОБА_3,
треті особи які не заявляють
самостійних вимог- Управління
Дерземагенства у Кагарлицькому районі,
Державна реєстраційна служба
Кагарлицького РУЮ Київської області,
орган опіки і піклування Кагарлицької
РДА, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання незаконними та
скасування рішень про надання дозволу
на оформлення права власності та про
безоплатну передачу у власність
земельних ділянок, визнання недійсним
свідоцтва про право власності,
визнання недійсними державних актів,
скасування їх державної реєстрації та
записів в поземельній книзі, визнання
недійсними договорів купівлі- продажу
та скасування державної реєстрації
права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним
позовом, посилаючись на те, що в період
шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 остання
незаконно зареєструвала на своє ім'я
право власності на будинок АДРЕСА_1
який був наданий їх сім'ї державою як
переселенцям з м. Чорнобиля.
Приватизацію проведено без його. Тому
просила визнати незаконним та
скасувати рішення виконкому
Леонівської сільської ради від 19.02.2006
року про надання дозволу відповідачу
на оформлення права власності на
вказаний будинок і визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
вказаний будинок.

Також позивач просив визнати
незаконним та скасувати рішення сесії
Леонівської сільської ради №28 від
31.08.2010 року про безоплатну передачу у
власність земельних ділянок площею 0,25
га. для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, а також площею 0,7713
га. для ведення особистого селянського
господарства, що розташовані за
вказаною адресою по АДРЕСА_1. І просив
про визнання недійсними державних
актів про право власності на вказані
земельні ділянки, скасування їх
державної реєстрації та записів в
поземельній книзі Державного
земельного кадастру про ці земельні
ділянки. Обгрунтував тим, що
відповідач ОСОБА_2 незаконно стала
власником житлового будинку, а тому не
мала права на приватизацію земельних
ділянок біля будинку. Також він
користувався земельними ділянками з
відповідачем і мав право на їх
приватизацію.

В судовому засіданні позивач збільшив
позовні вимоги і просив визнати
недійсним договір купівлі - продажу від
24.09.2013 року вказаного житлового
будинку, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_3
та скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_3 на вказане майно і
визнати недійсним договір купівлі -
продажу від 24.09.2013 року вказаної
земельної ділянки площею 0,25 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, укладений між
ОСОБА_7 і ОСОБА_3 та скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_3 на
вказане майно, так як вказані договори
суперечать вимогам ЦК України та ЗК
України і порушують права позивача на
отримання у власність частини будинку
та земельної ділянки. Відповідач
отримала у власність будинок та
земельну ділянку незаконно, а тому не
мала права на відчуження .

Решту вимог позивач та його
представник підтримали.

Відповідачі ОСОБА_2, Леонівська
сільська рада, ОСОБА_3 і треті особи які
не заявляють самостійних вимог-
Управління Держземагенства у
Кагарлицькому районі, Державна
реєстраційна служба Кагарлицького РУЮ
Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 не з'явились в судове засідання
і розгляд справи проведено у їх
відсутність.

Представник орган опіки і
піклування Кагарлицької РДА пояснив,
що відсутні дані про порушення прав
дітей.

Судом встановлено слідуюче.

Відповідач ОСОБА_2 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 який вона
приватизувала під час перебування з
позивачем ОСОБА_1 у шлюбі. І ця
обставина вже встановлена рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 22.07.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя. І відповідно до ст.. 61 ч.3
ЦПК України ця обставина не
доказується при розгляді цієї справи.
Тому позивач не довів, що ОСОБА_2
незаконно приватизувала вказаний
житловий будинок.

Також рішенням Апеляційного суду
Київської області від 19.11.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя
встановлено, що ОСОБА_2 після
розірвання шлюбу з позивачем в
передбаченому законом порядку набула
право власності на земельну ділянку
площею 0,7713 га. для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована по АДРЕСА_1. І відповідно до
ст.. 61 ч.3 ЦПК України ця обставина не
доказується при розгляді цієї справи.
Тому позивач не довів, що ОСОБА_2
незаконно приватизувала вказану
земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,25 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована по
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Леонівської сільської ради від 31.08.2010
року. Згідно державного акта про право
власності на земельну ділянку в
державному земельному кадастрі
вказана земельна ділянка
зареєстрована 4.03.2011 року після
розірвання шлюбу з позивачем.. Згідно
ст..118 ч.1 ЗК України .громадяни,
зацікавлені у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної сільської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Позивач не надав допустимих доказів, що
в його користуванні перебувала
земельної ділянки площею 0,25 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована по
АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі - продажу
від 24.09.2013 року вказаного житлового
будинку, ОСОБА_7 продала ОСОБА_3
вказаний житловий будинок та
проведено державну реєстрацію права
власності ОСОБА_3 на вказане майно.

Згідно договору купівлі - продажу
від 24.09.2013 року вказаної земельної
ділянки площею 0,25 га. для будівництва
та обслуговування житлового будинку
ОСОБА_7 продала ОСОБА_3 земельну
ділянку та проведено державну
реєстрацію права власності ОСОБА_3 на
вказане майно. Продавець ОСОБА_7 була
власником майна.

Позивач не довів, що відповідач
ОСОБА_7 отримала у власність будинок та
земельну ділянку незаконно, а тому не
мала права на відчуження . Тому
відсутні підстави для визнання
договорів недійсними відповідно до
ст..ст. 203 ч.1, 215 ч.1 ЦК України.

Тому в задоволенні позову відмовити
повністю.

Керуючись ст..ст. 203 ч.1, 215 ч.1 ЦК України,
ст..118 ч.1 ЗК України, ст..ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, суд,-

Вирішив :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення суду, а особами які приймали
участь, але не були присутніми в
судовому засіданні у той же строк з дня
отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суддя: В. І. Кириченко