Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,суддів:
Євграфової Є.П.,Завгородньої
І.М.,Іваненко Ю.Г.,Маляренка
А.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
кредитної заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» на
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року Публічне
акціонерне товариство «Мегабанк» (далі
−? ПАТ «Мегабанк») звернулося до суду
із зазначеним позовом, обґрунтовуючи
тим, що 11 березня 2008 року ПАТ «Мегабанк»
уклало кредитний договір з ОСОБА_6, за
умовами якого останній отримав кредит
у сумі 59 400 дол. США з терміном
повернення 11 березня 2018 року зі сплатою
13,8 % річних та зобов'язався погасити
кредит згідно з графіком. 12 березня 2008
року ПАТ «Мегабанк» уклало окремі
договори поруки з ОСОБА_7 ОСОБА_9 та
ОСОБА_8, за якими вказані фізичні особи
поручилися за виконання позичальником
своїх зобов'язань у повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_6 порушив умови
кредитного договору, у нього станом на
01 листопада 2012 року утворилася
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 53 322,93 дол. США (426 210 грн 18 коп.)
з яких 39 399,67 дол. США (314 921 грн 56 коп.) -
заборгованість за кредитом і 13 923, 26 дол.
США (111 288 грн 62 коп.) −? залишок
прострочених відсотків, а також штрафи
в розмірі 15 804 грн 50 коп. (а. с. 47).

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 19 лютого 2013
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно, а також з
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 солідарно на користь
ПАТ «Мегабанк» заборгованість за
кредитним договором від 12 березня 2008
року в загальній сумі 53 322, 93 дол. США, з
яких 39 399,67 дол. США - заборгованість за
кредитом і 13 923, 26 дол. США −? залишок
прострочених відсотків, а також штрафи
в розмірі 15 804 грн 50 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 13 лютого 2014
року, рішення Скадовського районного
суду Херсонської області від 19 лютого
2013 року в частині визначеного судом до
стягнення з відповідачів на користь
ПАТ «Мегабанк» розміру заборгованості
за кредитним договором змінено,
зменшено загальну суму стягнутих
грошових коштів з 53 322,93 доларів США, що
складається із заборгованості за
кредитом в сумі 39 399, 67 доларів США,
залишку прострочених відсотків в сумі
13 923,26 доларів США, до 26 354,84 доларів США.
З яких заборгованості за кредитом в
сумі 12 431,58 доларів США та залишку
прострочених відсотків в сумі 13 923,26
доларів США станом на 01 листопада 2012
року з урахуванням укладеного банком
договору купівлі-продажу іпотечного
майна від 23 травня 2013 року.

У касаційній скарзі позивач просить
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати, рішення суду першої
інстанції залишити в силі, мотивуючи
свої доводи порушенням судом
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Змінюючи рішення місцевого суду в
частині визначеного судом до стягнення
з відповідачів на користь ПАТ
«Мегабанк» розміру заборгованості за
кредитним договором, суд апеляційної
інстанції керувався тим, що ПАТ
«Мегабанк» реалізувало предмет
іпотеки за ціною 215 556 грн у зв'язку з чим
визначив відповідний еквівалент у
доларах США за курсом Національного
банку України на день ухвалення судом
першої інстанції рішення та зменшив
розмір заборгованості, що стягнутий з
відповідачів за рішенням місцевого
суду.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки він
зроблений при неповному з'ясуванні
обставин справи та з порушенням норм
процесуального та матеріального
закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак висновок суду не відповідає
вимогам матеріального та
процесуального закону з наступних
підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що рішенням Скадовського
районного суду Херсонської області від
20 грудня 2011 року, яке набрало законної
сили та в апеляційному порядку не
переглядалося, суд частково
задовольнив позов ПАТ «Мегабанк».
Стягнув з ОСОБА_9, як майнового
поручителя позичальника,
заборгованість за вказаним вище
кредитним договором в сумі 46 305,49
доларів США, що еквівалентно 369 110 грн 32
коп., та 10 225 грн 79 коп., які складаються
із: залишку кредиту - 39 399, 67 доларів США,
що еквівалентне 314 062 грн 65 коп., залишку
прострочених відсотків - 6 905, 82 доларів
США, що еквівалентно 55 047 грн 67 коп., пені
за недотримання строків сплати
нарахованих відсотків - 4 721 грн 02 коп.,
штрафу за невиконання п. 3.2.3 кредитного
договору - 5 504 грн 77 коп.

В погашення зазначеної заборгованості
суд звернув стягнення на предмет
іпотеки шляхом надання позикодавцю
права продажу будь-якій особі від свого
імені на підставі договору
купівлі-продажу за початковою вартістю
493 794 грн. Відмовив у стягненні
заборгованості з інших відповідачів, у
тому числі з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
відповідно до предмета та підстав
позову й у зв'язку з тим, що вартість
предмета іпотеки була значно більшою
ніж сума заборгованості за кредитним
договором.

Апеляційний суд встановив, що 29 травня
2013 року іпотекодержатель у процесі
виконання вказаного вище судового
рішення уклав з Приватним
підприємством «Кріо-Д» нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
іпотечного майна, за яким останній
придбав його за ціною 215 556 грн.
Відповідно до п. 2.3 договору покупець
зобов'язався перерахувати вказану
грошову суму не пізніше 29 листопада 2013
року (а. с. 124−?125).

При вирішенні позову ПАТ «Мегабанк»
суд апеляційної інстанції не з'ясував,
чи судом при ухваленні зазначеного
рішення від 20 грудня 2011 року, стягнено у
повному обсязі заборгованість за тілом
кредиту, оскільки розмір кредиту
становив 59 400 доларів США, а на час
постановлення рішення залишок кредиту
зазначений 39 399, 67 доларів США. Тому, суд
апеляційної інстанції не
пересвідчився, чи відсутнє повторне
стягнення заборгованості за тілом
кредиту за одним і тим же кредитним
договором.

Погоджуючись із розрахунком
заборгованості по сплаті відсотків за
користуванням кредитом, суд
апеляційної інстанції, який
зобов'язаний розглядати справу за
правилами, встановленими для розгляду
справи у суді першої інстанції, не
перевірив, за який період зроблено
розрахунок заборгованості, з
урахуванням рішення суду від 20 грудня
2011 року, у якому також визначені
прострочені відсотки.

Тому суд касаційної інстанції вважає,
що суд апеляційної інстанції не
виконав своїх обов'язків з перегляду
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, оскільки
такі доводи не перевірив та не навів
мотивів щодо їх відхилення чи
погодження з ними.

Так як перевірка доводів особи, яка
подала касаційну скаргу, щодо
правильності розрахунку
заборгованості за кредитним договором
стосується оцінки доказів, а суд
касаційної інстанції такими
повноваженнями не наділений, це є
підставою для скасування рішення
апеляційної інстанції та передачі
справи на новий апеляційний розгляд.

Крім того, рішення суду від 20 грудня 2011
року звернено стягнення на предмет
іпотеки шляхом надання позикодавцю
права продажу будь-якій особі від свого
імені на підставі договору
купівлі-продажу за початковою вартістю
493 794 грн. Відмовив у стягненні
заборгованості з інших відповідачів, у
тому числі з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
відповідно до предмета та підстав
позову й у зв'язку з тим, що вартість
предмета іпотеки була значно більшою
ніж сума заборгованості за кредитним
договором.

Зазначене рішення є обов'язковим для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, як передбачено ст. 14 ЦПК
України.

Оскільки рішенням суду надано право
ПАТ «Мегабанк» звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом надання права
продажу його будь-якій особі на
підставі договору купівлі-продажу за
початковою вартістю 493 794 грн, ПАТ
«Мегабанк» набув права продати предмет
іпотеки будь-якому покупцю за власним
розсудом, але за ціною, не менше ніж 493 794
грн.

Процедура звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до ст. 38
Закону України «Про іпотеку» не
передбачає можливості зменшення ціни
продажу за встановлену судом.

Наслідки зменшення ціни продажу не
можуть покладатися на боржника. Разом з
тим, боржник не може нести
відповідальність за добросовісність
покупця предмета іпотеки, оскільки
такий покупець обирався на власний
розсуд іпотекодержателем-стягувачем,
який і повинен нести відповідальність
за свій вибір.

Оскільки судом апеляційної інстанції
не встановлені фактичні обставини
справи, не перевірені докази та не
надано цим доказам правової оцінки,
рішення підлягає скасуванню з
передачею справи до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
частково задовольнити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 13 лютого 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г.
Іваненко А.В. Маляренко