справа № 436/3148/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року Кам'янобрідський районний
суд м. Луганська у складі:

головуючого -
суддіБойко Н.В., при секретарі - за
участю: позивача - відповідача -
представника третьої особи -
Бондаренко А.І., ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Беліченко М.С., прокурора -Зомаревої
В.В.розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - Департамент Луганської
міської ради у справах дітей та сім'ї
про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив позбавити батьківських
прав відповідачку у відношенні їх сина,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування
позовних вимог вказав, що проживав з
ОСОБА_4 у цивільному шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7,
після його народження ОСОБА_4 залишила
дитину ОСОБА_3 та більше разом із ними
не проживала. У зв'язку з тим, що ОСОБА_4
зловживає спиртними напоями, веде
аморальний спосіб життя, ніколи не
цікавилась дитиною, ніколи не
приходила та не дзвонила сину, позивач
вимушений звернутись до суду з даним
позовом, та просить суд позбавити
ОСОБА_4, батьківських прав відносно
сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з
ОСОБА_4 на його користь судові витрати у
розмірі 229,40 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, надав пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та пояснила, що
ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до
адміністративної відповідальності за
ухиляння від виховання дітей, вона не
працює, не має постійного місця
проживання, зловживає спиртними
напоями, не турбується про сина, про
його розвиток. Виходячи із інтересів
дитини, вважає необхідним задовольнити
позовні вимоги та позбавити
батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні
її сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка у судовому засіданні
позовні вимоги визнала у повному
обсязі та пояснила , що коли народився
ОСОБА_7 вона жила разом із ОСОБА_3, та
коли дитині виповнився 1 рік, вона
вийшла на роботу. С 2006-2008 роках дитина
мешкала у ОСОБА_8, оскільки вона
працювала, у зв'язку із чим вихованням
дитини не займалась. В останнє вона
бачила сина у листопаді 2013 року,
оскільки її до дитини не пускають та
вона не має можливості з ним бачитись.
Крім сина у неї є ще дві дитини, які у
теперішній час перебувають у будинку
дитини, оскільки за місцем її мешкання
умови для виховання дітей
незадовільні.

Представник Департаменту Луганської
міської ради у справах дітей та сім'ї у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала та пояснила, що ОСОБА_4 була
взята під соціальний супровід
Комунальним закладом «Луганський
міський центр соціальних служб для
сім»ї, дітей та молоді» Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім»ї з метою надання
комплексу соціальних послуг.
Перебуваючи під соціальним супроводом,
ОСОБА_4 не виконувала умови договору, у
зв'язку із чим її було знято з
соціального супроводу з негативним
результатом. ОСОБА_4 неодноразово
притягувалась до адміністративної
відповідальності за ухиляння від
виховання дітей, вона не працює, не має
постійного місця проживання, зловживає
спиртними напоями, не турбується про
сина, про його розвиток. Крім сина
ОСОБА_7, 2005 року народження, у
відповідачки є ще дві дитини: дочки
ОСОБА_10, 2009 року народження та ОСОБА_16,
2012 року народження. Діти були тимчасово
влаштовані до Луганського обласного
будинку дитини №2, де знаходяться по
теперішній час, у зв'язку з тим, що у
матері дітей відсутнє місце проживання
та засоби для утримання та виховання
дітей. У теперішній час вирішується
питання про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_4 також і стосовно дочок.
Виходячи із інтересів дитини, вважає
доцільним задовольнити позовні вимоги
та позбавити батьківських прав ОСОБА_4
у відношенні її сина, ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Згідно ст.10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Частиною 1 ст.141 СК України
передбачено, що мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав щодо усіх своїх
дітей або когось із них.

Батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав щодо дитини тільки з
підстав, передбачених ч.1 ст.164 СК
України, якщо вони:

1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного
злочину щодо дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року
(зі змінами), ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовних розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження, виданим Кам'янобрідським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Луганського міського управління
юстиції в Луганській області від 10.03.2005
року, актовий запис № 53 (а.с. 4).

Відповідно до довідки квартального
комітету Кам'янобрідського району м.
Луганська, ОСОБА_3 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, із своєю дружиною
ОСОБА_8, сином ОСОБА_7, сином ОСОБА_11 та
донькою ОСОБА_12 (а.с. 6).

Згідно висновку Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім'ї відповідачка свої
обов'язки по вихованню дитини належним
чином не виконує, не займається
вихованням дитини, не надає
матеріальної допомоги та не цікавиться
здоров'ям та навчанням дитини. У зв'язку
із зазначеним вважає доцільним
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. (
а.с.9)

Відповідно до характеристики, яка
надана директором загальноосвітньої
школи № 28 м. Луганська, ОСОБА_7
навчається у 2-В класі та до школи його
водить бабуся ОСОБА_13, його мати ОСОБА_4
жодного разу до школи не приходила,
вихованням дитини не займається та не
цікавиться його життям. ( а.с.7)

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні
пояснила, що вона є рідною бабусю
ОСОБА_7, та матір'ю позивача. Вона
постійно допомагає виховувати онука,
водить та забирає його зі школи. ОСОБА_4
дитиною не цікавиться, матеріально не
допомагає, жодного разу не дарувала
подарунки дитині та не поздоровляє
сина з днем народження. ОСОБА_7 не
проживає з матір'ю з 1 року, тому що
остання зловживає спиртними напоями та
добровільно віддала сина батькові.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні
пояснила, що знає ОСОБА_3 зі школи, після
того як вони з ОСОБА_4 розійшлись,
остання почала зловживати спиртними
напоями та вести аморальний спосіб
життя, дитиною не цікавиться.
Вихованням дитини займаються батько та
бабуся, з 1 року ОСОБА_7 не проживає з
матір'ю.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засідання
пояснила, що виховує ОСОБА_7 з 1 року та
він називає її мамою. ОСОБА_4 вихованням
дитини не займається, матеріально не
допомагає, здоров'ям дитини не
цікавиться. ОСОБА_13 допомагає
виховувати онука, видить та забирає до
школи.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні
пояснила, що знає сім'ю ОСОБА_13, та як
вони є сусідами. Після народження
ОСОБА_7, ОСОБА_4 почала зловживати
спиртними напоями та вихованням дитини
не займається, також остання має двох
дітей, які знаходяться у будинку
дитини. ОСОБА_7 виховується батьком,
його дружиною та бабусею у гарних
умовах.

Статтею 150 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Підставою
позбавлення батьківських прав є
ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей.

У ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» зазначається, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Згідно п. 15,16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовки до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо,
так і в сукупності, можна розцінювати
як ухилення від виховання дитини лише
за умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Таким чином, відповідно до закону,
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема,
проаналізувавши ставлення
відповідачки до своєї дитини, суд
дійшов висновку про те, що відповідачка
може бути позбавлена батьківських
прав, оскільки в судовому засіданні
було встановлено факти свідомого
нехтування нею своїми батьківськими
обов'язками, оскільки ухилення від
виконання юридичного обов'язку є актом
свідомої поведінки. На батьків, котрі
проживають окремо, покладено обов'язок
брати участь у вихованні дитини і вони
мають право на особисте спілкування з
нею. У судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач ніколи не
створював перешкод у спілкуванні
матері з дитиною, і відповідачка не
спростувала цього. Але незважаючи не
це, відповідачка не піклується про
фізичний і духовний розвиток своєї
дитини, не цікавиться її навчанням, не
забезпечує необхідним харчуванням,
медичним доглядом, лікуванням, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання, не
надає жодної матеріальної допомоги, не
сплачує аліменти на утримання сина,
зовсім не спілкується з дитиною, не
надає дитині доступу до культурних та
інших духовних цінностей, не виявляє
інтересу до її внутрішнього світу, не
створює умов для отримання нею освіти.

З відповідачки ОСОБА_4 у відповідності
до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню
судовий збір на користь ОСОБА_3 в сумі
229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 150, 164, 165, 166 СК
України, п. 15,16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», Законом
України «Про охорону дитинства» ст.ст.
10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6,
батьківських прав відносно сина ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3 судові витрати у
розмірі 229 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Бойко