Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/6971/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів
Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

при секретарі судового

засідання
Капустинській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства „Банк
Таврика" про визнання кредитором,
внесення до реєстру кредиторів в
процедурі ліквідації банку, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 17 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ПАТ „Банк Таврика"
про визнання кредитором, внесення до
реєстру кредиторів в процедурі
ліквідації банку. В обґрунтування
позову зазначила, що вона є вкладником
Банку, відносно якого відкликано
банківську ліцензію та ініційовано
процедуру ліквідації, про що 27.03.2013 року
в газеті «Голос України» № 38 (4788) було
опубліковано оголошення. Посилаючись
на те, що вона вчасно не змогла
звернутися до відповідача із заявою
про визнання кредиторських вимог,
просила ухвалити рішення про
зобов'язання відповідача визнати її
кредитором ПАТ „Банк Таврика".

Заочним рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 17 грудня
2013 року ОСОБА_2 відмовлено в
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом 18.05.2012 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Таврика»
укладено договір банківського вкладу
«Ощадний плюс» з видачею купонного
ощадного (депозитного) сертифікату на
пред'явника В №002480, на виконання якого
позивачем на рахунок ПАТ "Банк "Таврика"
внесено грошові кошти в сумі 10000 дол.
США.

Згідно ст. 1060 ЦК України передбачено,
що за договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Статтею 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» встановлено,
що ліквідація банку - це процедура
припинення функціонування банку як
юридичної особи.

Відповідно до Постанови Правління
Національного банку України від 20
березня 2013р. №97 «Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ
«Банк «ТАВРИКА» виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб прийнято рішення від 20 березня
2013р. № 17 про початок здійснення
процедури ліквідації ПАТ «Банк
«Таврика» з 21 березня 2013р. та рішенням
від 20.03.2013 № 18 призначено уповноважену
особу Фонду на ліквідацію АТ «БАНК
„ТАВРИКА" начальника відділу
тимчасової адміністрації та
ліквідації неплатоспроможних банків
Фонду Соловйову Н.А.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.45 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» (далі Закон)
Фонд не пізніше робочого дня,
наступного за днем отримання рішення
Національного банку України про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку, розміщує інформацію
про це на своїй офіційній сторінці в
мережі Інтернет. Фонд здійснює
опублікування відомостей про
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду у газетах
"Урядовий кур'єр" та "Голос України" не
пізніше ніж через сім днів з дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку. Протягом 30 днів з дня
опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Вимоги фізичних осіб-вкладників у
межах гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами не
заявляються.

Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
складається перелік вкладників,які
мають право на відшкодування коштів за
вкладами за рахунок коштів Фонду,
складається реєстр акцептованих вимог
кредиторів та здійснюються заходи щодо
задоволення вимог кредиторів ( п.п. 3,4 ч.1
ст.48 Закону ).

Судом встановлено, що 17.05.2013 р. ОСОБА_2
звернулась до Уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію банку ПАТ «Банк
«Таврика» Соловйової Н.А. із заявою про
включення до реєстру кредиторів ПАТ
«Банк «Таврика». Між тим, у задоволенні
заяви було відмовлено у зв'язку
припиненням приймання вимог
кредиторів.

Дії Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію банку ПАТ «Банк «Таврика»
Соловйової Н.А. позивачка відповідно до
вимог ст.54 Закону не оскаржувала в
судовому порядку.

Згідно до ч.3 ст. 46 Закону вимоги та
зобов'язання банку, що виникли під час
проведення ліквідації, можуть
пред'являтись тільки в межах
ліквідаційної процедури у визначені
законодавством терміни.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону
уповноважена особа Фонду припиняє
приймання вимог кредиторів після
закінчення 30 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону. Будь-які
вимоги, що надійшли після закінчення
цього строку, вважаються погашеними,
крім вимог вкладників у межах
гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами.

Статтею ст. 26 Закону визначено, що Фонд
гарантує кожному вкладнику банку
відшкодування коштів за його вкладом.
Фонд відшкодовує кошти в розмірі
вкладу, включаючи відсотки, нараховані
на день прийняття рішення Національним
банком України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних та
початку процедури виведення Фондом
банку з ринку, але не більше суми
граничного розміру відшкодування
коштів за вкладами, встановленого на
дату прийняття такого рішення,
незалежно від кількості вкладів в
одному банку. Сума граничного розміру
відшкодування коштів за вкладами не
може бути меншою 200 000 гривень. Фонд не
відшкодовує кошти за вкладом,
підтвердженим ощадним (депозитним)
сертифікатом на пред'явника.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
Національним банком України прийнято
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк
«Таврика», а Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб, який є
ліквідатором банку, розпочато
процедуру ліквідації ПАТ «Банк
«Таврика», а отже вимоги позивача до
відповідача про визнання кредитором,
внесення до реєстру кредиторів в
процедурі ліквідації банку є
безпідставними.

Рішення ухвалено із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 17 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді