Провадження № 2/752/4242/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.08.2014 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в:

у липні 2014 року ТОВ "Перший український експертний центр" звернувся до суду із вищезазначеним позовом та вказував, що він є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1, забезпечує управління та здійснює його експлуатацію. ОСОБА_1 є власником квартири НОМЕР_2 вказаного будинку, користується всіма житлово-комунальними послугами та послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також послугами, що надаються мешканцям зазначеного будинку, проте рахунки за вказані послуги не сплачує, у зв'язку з чим у нього за період з 01 жовтня 2012 року по 23 червня 2014 року утворилась заборгованість у сумі 12 242,25 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, посилався на те, що у 2005 році він уклав з ДП "Екос" АТ "Київміськбуд" договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, з ТОВ "Перший український експертний центр" не перебуває у договірних відносинах, а тому не вбачає підстав для стягнення з нього заборгованості.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 08 вересня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. (а.с. 3)

Згідно зі статтею 322 ЦК України на власників майна покладено тягар його утримування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтями 20,21 цього ж Закону визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Наказом ТОВ Перший український експертний центр" № 2/1 від 01.10.2012 р. прийняло житловий будинок АДРЕСА_1 на баланс та подальшу експлуатацію разом з існуючою дебіторською та кредиторською заборгованістю перед ПАТ "Київенерго", ПАТ "АТ "Київодоканал" і мешканцями, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2012р.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи статуту ТОВ "Перший український експертний центр" та копії довідки ЄДРПОУ серія АА № 1011643 від 27.11.2013 р. Товариство має право здійснювати функції з утримання житлового фонду та наданню житлово-комунальних послуг, що підтверджується Довідкою ЄДРПОУ серія АА № 765231 від 13.12.2012 р. та відповідає вимогам п. 1.3. Порядку № 60 затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунальних послуг від 25.04.2005 р., діяльність якого направлена на надання житлово-комунальних послуг юридичним та фізичним особам, експлуатація житлового фонду, об'єктів соціально-побутового та іншого призначення, в тому числі: технічне обслуговування.

Відповідно до рахунку - попередження за період з жовтня 2012 року по 23 червня 2014 року включно ОСОБА_1 нараховано до оплати 12 242,25 грн. (а.с. 2).

Матеріали справи містять дані про те, що у період з 01.10.2012 року по 26.06.2014 року ОСОБА_1 отримував житлово-комунальні послуги, від їх отримання не відмовлявся та отримував рахунки на сплату житлово-комунальних послуг, які містили у собі суму заборгованості, перелік послуг, їх обсяг та вартість, а згідно рахунку-попередження №2123 від 23.06.2014 року, оплатив частину боргу в проміжок часу з 01.10.2012 року по 26.06.2014 р.

Оскільки відповідач не сплачує вартість наданих житлово-комунальних послуг та допустив заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд виходить з того, що відсутність письмового договору між сторонами не звільняє божника, як наймача чи власника жилого приміщення від обов'язку щодо оплати за надані послуги і цей факт в даній справі не має правового значення, оскільки фактично між сторонами існують договірні відносини, за якими ТОВ "Перший український експертний центр" надає боржнику послуги, а обов'язок укладення договору на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги, відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" покладений на споживача.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Перший український експертний центр" 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 16 та 322 ЦК України, ст. 167 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 30, 60, 212, 213, 223-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Фастів Київської області, іден. номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" 12 242 гривни 25 копійок заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та 243 гривни 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: