Провадження № 2/311/1059/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого
судді Задорожка Д.А.

за участю: секретаря
Васюкової М.О.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
адвоката ОСОБА_2

третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Василівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, Відділ
державної виконавчої служби
Василівського РУЮ Запорізької області,
про визнання угоди купівлі-продажу
дійсною, визнання права власності на
автомобіль та зняття арешту з-майна,

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду
Запорізької області надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7,
Відділ державної виконавчої служби
Василівського РУЮ Запорізької області,
про визнання угоди купівлі-продажу
дійсною, визнання права власності на
автомобіль та зняття арешту з-майна.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_8 на
праві особистої власності належав
автомобіль марки ВАЗ -21011, державний
номер НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2, виданого
РЕВ МРВ ДАІ № 5 при УМВС України в
Запорізькій області від 30.01.2007.

05 січня 2009 року між позивачем та
третьою особою по справі - ОСОБА_6, якій
діяв на підставі нотаріально
посвідченої довіреності від 05.01.2009 за
реєстровим № 5 в інтересах ОСОБА_8, була
укладена угода купівлі-продажу
автомобілю марки ВАЗ 21011, державний
номер НОМЕР_1, належного на праві
особистої власності ОСОБА_8

Згідно з даною угодою, ОСОБА_6 передав
позивачу користування автомобілем
марки ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за ОСОБА_5, а позивач
передав йому за цей автомобіль гроші у
розмірі 12 000 грн., без належного
оформлення укладеної угоди
купівлі-продажу цього автомобілю в
установленому законному порядку.

Після одержання грошей ОСОБА_6 передав
вказаний автомобіль у користування
позивача на підставі довіреності на
керування автомобілем від 05.01.2009.
Доручення також було оформлено і на
ім'я третіх осіб в справі - ОСОБА_3 та
ОСОБА_7, які є його батьком та рідним
братом відповідно і які не заперечують
про те, що спірний автомобіль придбано
особисто для позивача та на його
особисті кошти і не заперечують проти
визнання права власності на автомобіль
за позивачем.

При цьому ОСОБА_6, якій діяв за
дорученням в інтересах власника
автомобіля - ОСОБА_8, обіцяв оформити цю
угоду в нотаріальній конторі
найближчим часом, але до даного часу
спірний автомобіль не було
переоформлено у відповідності до
чинного законодавства.

На даний час неможливо переоформити
спірний автомобіль, оскільки ОСОБА_8
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Більш того, за борги ОСОБА_8 на
вищевказаний автомобіль накладено
арешт постановою державного виконавця
ВДВС Василівського РУЮ в Запорізькій
області, який до теперішнього часу не
знятий.

Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцем першої
черги за законом є його дружина -
ОСОБА_4 та син - ОСОБА_5, які прийняла
спадщину після його смерті, оскільки
вони постійно проживали разом зі
спадкодавцем на час його смерті.

Позивач зазначає, що вказані ним в
позовній заяві обставини свідчать про
те, що 05.01.2009 він повністю виконав всі
умови угоди, укладеної між ним та
ОСОБА_8, інтереси якого на день
укладення угоди представляв ОСОБА_6,
однак не може оформити угоду
нотаріально з причини смерті власника
автомобіля, що свідчить про можливість
визнання угоди купівлі-продажу даного
автомобілю дійсною у судовому порядку.

На підставі викладеного позивач
просив суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу автомобілю марки ВАЗ
21011, державний номер НОМЕР_1, укладений
05.01.2009 між ним та ОСОБА_6 на підставі
доручення від 05.01.2009, посвідченого
приватним нотаріусом Мелітопольського
міського нотаріального округу
Запорізької області за реєстровим
номером 5 від 05.01.2009, в інтересах
власника автомобіля ОСОБА_8; визнати за
ним право власності на вказаний
автомобіль та виключити його з-під
арешту, який було накладено на підставі
акту опису та арешту майна від 06.08.2014 за
номером ВП № 30256961.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, просили задовольнити
з підстав, викладених в позові.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
третьої особи - ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області не заперечував
проти задоволення позову.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
пояснила, що їй відомо про те, що
позивач декілька років тому придбав
автомобіль марки ВАЗ зеленого кольору,
який тривалий час стояв у нього на
ремонті. Після того, як позивач
відремонтував автомобіль, влітку цього
року його було затримано.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_4
та ОСОБА_5 не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, про дату та
місце проведення судового засідання
повідомлені своєчасно та у
встановленому законом порядку,
заперечень проти позову не надали.

Треті особи - ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, про дату та
місце проведення судового засідання
повідомлені своєчасно та у
встановленому законом порядку.

Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України,
вважає можливим розглянути справу та
ухвалити заочне рішення за
відсутності відповідачів на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, третіх осіб, свідка,
розглянувши надані документи і
матеріали, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на праві
особистої власності належав
автомобіль марки ВАЗ-21011, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2, виданого
РЕВ МРВ ДАІ № 5 при УМВС України в
Запорізькій області від 30.01.2007 (а.с.80,
92,105).

05 січня 2009 року між ОСОБА_6, якій діяв на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 05.01.2009 за реєстровим № 5
в інтересах ОСОБА_8 була видана
розписка в тому, що він отримав від
ОСОБА_1 12 000 грн. в рахунок майбутнього
договору купівлі-продажу автомобілю
марки ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_1,
та зобов'язався оформити договір
купівлі-продажу найближчого часу.
Після отримання коштів від ОСОБА_1 він
передав останньому автомобіль в
керування на підставі довіреності на
керування автомобілем від 05.01.2009 (а.с.
13,12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, що
підтверджено відповіддю начальника
ВДРАЦС реєстраційної служби
Василівського РУЮ у Запорізькій
області від 12.08.2014 (а.с. 15). Згідно
матеріалів спадкової справи № 174/2013
розпочатої Дніпрорудненською
державною нотаріальною контрою 13.11.2013
після смерті ОСОБА_8, із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори ніхто не звертався, свідоцтво
про право на спадщину не видавалося
(а.с. 55-70).

Згідно матеріалів виконавчого
провадження № 1333/4, заведеного на
підставі виконавчого листа

№ 2-2104, виданого Василівським районним
судом Запорізької області 20.10.2009, про
стягнення з ОСОБА_8 на користь ЗОКС
«Довіра» 107 467 грн. 52 коп., встановлено,
що 12.12.2011 державним виконавцем ВДВС
Василівського РУЮ Запорізької області
відкрито виконавче провадження (а.с. 114);
15.02.2012 державним виконавцем ВДВС
Василівського РУЮ Запорізької області
оголошено розшук майна боржника, в т.ч.
і автомобіль ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_1 (а.с. 103);
актом опису та арешту майна від 06.08.2014
державним виконавцем ВДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області на вищевказаний автомобіль
накладено арешт та передано на
відповідальне зберігання ОСОБА_7 (а.с.
80-82).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Право власності на майно за договором,
що підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. Якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації
(частини третя, четверта статті 334 ЦК
України).

За ст. 210 ЦК України правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації

Відповідно до ст.. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним (частина 1);
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається
(частина 2).

Згідно зі ст. 34 Закону України від 30
червня 1993 року № 3353 "Про дорожній рух"
державна реєстрація транспортних
засобів здійснюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

На території України урядом
установлений єдиний порядок державної
реєстрації та обліку транспортних
засобів із видачею реєстраційних
документів і номерних знаків.

Відповідно до п.8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року № 1388, реєстрація
транспортних засобів здійснюється на
підставі документів, підтверджуючих
правомірність придбання транспортного
засобу. Для реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації
додається свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу з відповідною
відміткою ДАІ про зняття з обліку
транспортного засобу.

Власники транспортних засобів
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 діб після придбання на підставі
документів, що посвідчують
правомірність придбання транспортного
засобу.

Таким чином Правилами встановлено
спеціальний порядок державної
реєстрації транспортних засобів.

Входячи з вищевикладеного суд вважає, з
огляду на положення ч. 1 ст. 220 ЦК
України, які застосовуються до
договорів, вимога нотаріального
посвідчення яких передбачена законом,
та відповідно до ст. 210 ЦК України та
Правил державної реєстрації та обліку
автомобілів, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року № 1388 (в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 грудня 2009 року за № 1371), договір
купівлі-продажу автомобіля підлягає
державній реєстрації в органах ДАІ і є
вчиненим з моменту такої реєстрації, а
фактичне виконання умов договору не є
підтвердженням переходу права
власності на автомобіль, а тому вимога
позивача про визнання договору
купівлі-продажу автомобіля дійсним,
задоволенню не підлягає.

Крім того, в порушення вимог ст.. 60 ЦПК
України, позивачем на надано доказі
ухилення померлого ОСОБА_8 чи його
представника ОСОБА_6, як сторони
договору купівлі-продажу, від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу.

Виходячи зі змісту ст. ст. 632, 655, 656 ЦК
України, істотними умовами договору
купівлі-продажу (за яким одна сторона,
продавець, передає або який
зобов'язаний передати майно у
власність іншої сторони, а покупець -
прийняти це майно і сплатити певну
грошову суму) є предмет та ціна
договору, які визначається за
домовленістю сторін.

Суд вважає, що надана позивачем на
підтвердження укладення між ним та
ОСОБА_8 розписка від 05.01.2009, за якою
уповноваженою ОСОБА_8 особою - ОСОБА_6
отримано від позивача 12 000 грн. в якості
оплати за автомобіль, не є свідченням
досягнення між позивачем та ОСОБА_8
всіх

істотних умов договору, оскільки у ній
не зазначена ціна за яку продається
спірне майно та крім того вказано лише
про наміри у майбутньому укласти
правочин купівлі-продажу.

Крім того, суд враховує, щ на момент
розгляду справи власник автомобілю
ОСОБА_8 помер, після його смерті ніхто
зі спадкоємців не звертався із заявою
про прийняття спадщини, свідоцтво про
право на спадщину нікому не видавалося,
що свідчить про те, що на теперішній час
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є належними
відповідачами в розумінні вимог ч.2
ст.220 ЦК України, оскільки ніхто із них
не був стороною договору, питання про
дійсність якого ставить позивач.

Факт видачі ОСОБА_6 05.01.2009 позивачу
ОСОБА_1 довіреності на право керування
та розпорядження спірним автомобілем
також не свідчить про укладення
договору купівлі-продажу автомобіля
між ОСОБА_8 (або його представника
ОСОБА_11) та позивачем ОСОБА_1 Крім того,
суд звертає увагу на те, що згідно
вказаної довіреності, ОСОБА_6, крім
позивача, уповноважив керувати та
розпоряджатися спірним автомобілем
також ОСОБА_7 і ОСОБА_3

З огляду на викладене, суд вважає, що
матеріали справи не містять доказів
укладання 05 січня 2009 року договору
купівлі-продажу спірного автомобіля
між позивачем та ОСОБА_6, як
уповноваженою особою ОСОБА_8, який діяв
на підставі довіреності від імені
останнього у формі, встановленій
законодавством та, крім того, позивачем
не надано суду доказів ухилення ОСОБА_8
чи його представника ОСОБА_6 від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу.

Пояснення свідка не спростовують
встановлених судом обставин.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, Відділ
державної виконавчої служби
Василівського РУЮ Запорізької області,
про визнання угоди купівлі-продажу
дійсною, визнання права власності на
автомобіль та зняття арешту з-майна,
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області
Д.А.
Задорожко