Справа № 363/28/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,при
секретарі Квашиній А.Г.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді подання Відділу державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області, боржник - ОСОБА_3,
стягувач - ПАТ «Фідобанк», про
примусове проникнення до житла,

встановив:

у поданні державний виконавець
порушує питання про примусове
проникнення до житла боржника АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК
України суд негайно розглядає подання
про примусове проникнення до житла
боржника фізичної особи, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця.

Участь представника відділу
державної виконавчої служби
Вишгородського району в судовому
засіданні не забезпечено. Подання
розглянуто негайно в порядку ч. 2 ст. 376
ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд
дійшов наступного.

Встановлено, що згідно
виконавчого листа виданого
Білоцерківським районним судом
Київської області 17.02.12 року на користь
«СЕБ Банк» солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
стягнуто заборгованість в розмірі 118 590
грн., а також судові витрати, а всього 119
896 грн. 18 коп.

Виконавче провадження відкрито
5.03.13 року відділом державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції.

16.05.13 року в порядку ст. 57 ЗУ «Про
виконавче провадження» накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1, право
власності на яку зареєстровано за
ОСОБА_3

Постановою державного виконавця
від 3.06.13 року замінено назву стягувача
на ПАТ «Фідобанк».

Згідно акту державного виконавця
від 11 липня, 13 серпня, 19 вересня 2013 року
доступ до квартири боржника для опису
майна є неможливим.

Подання обґрунтовано
необхідністю проведення опису
вказаної квартири та подальшої її
реалізації в рахунок погашення
заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право в процесі
виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення.

Втім порядок звернення стягнення
на квартиру фізичної особи
регламентовано ст. 63 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Цією нормою передбачено, що
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення на
житловий будинок чи квартиру, в якому
фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на
будинок, квартиру, інше приміщення чи
земельну ділянку державний виконавець
подає запит до відповідних місцевих
органів, що здійснюють реєстрацію та
облік майна, про належність такого
майна боржнику на праві власності, а
також перевіряє, чи не перебуває це
майно під арештом.

Після надходження
документального підтвердження
належності боржнику на праві власності
будинку чи іншого нерухомого майна
державний виконавець накладає на них
арешт та вносить відомості про такий
арешт до відповідних реєстрів в
установленому законодавством порядку.
Про накладення арешту на будинок чи
інше нерухоме майно, заставлене третім
особам, державний виконавець
невідкладно повідомляє таким особам.

У разі відсутності документів, що
характеризують об'єкт нерухомості, у
зв'язку з чим його неможливо
підготувати до реалізації,
виготовлення таких документів
здійснюється у встановленому порядку
за рахунок коштів стягувача. У разі
якщо стягувач у двадцятиденний строк з
дня одержання відповідного
повідомлення державного виконавця не
авансує витрати, пов'язані з
підготовкою документів, що
характеризують об'єкт нерухомості,
арешт з нього знімається.

Статтею 62 ЗУ «Про виконавче
провадження» регламентовано порядок
реалізації арештованого майна, що
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

За змістом вказаних норм Закону
проникнення до квартири боржника для
її реалізації не передбачається.

Втім арешт на квартиру боржника
державним виконавцем згідно вимог тієї
ж ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»
вже накладено.

З матеріалів подання не можна
дійти висновку, що державний
виконавець наразі позбавлений
можливості вчинювати дії передбачені
статтями 62 і 63 ЗУ «Про виконавче
провадження» для реалізації
арештованого нерухомого майна.

У той же час необхідністю
проведення опису іншого рухомого майна
боржника, що знаходиться в його
квартирі, та накладення на нього арешту
в порядку передбаченому ч. 5 - ч. 9 ст. 57 ЗУ
«Про виконавче провадження», вказане
подання не обґрунтовується.

Один лише факт належності
боржнику житлового приміщення
підставою для примусового проникнення
до нього бути не може.

Таким чином достатні правові
підстави для примусового проникнення в
згадане житлове приміщення згідно
вказаних вимог Закону перед судом не
доведено.

З цих підстав, мотиви подання не
можна визнати обґрунтованими, а тому
подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і
керуючись ст. 376 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні подання про
примусове проникнення до житла
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 5 днів
з дня її проголошення шляхом подання в
зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд. Якщо
ухвалу постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя