Справа № 725/5964/13-ц
Першотравневий районний суд м.
головуючої судді Федіної А.В.
при секретарі Сорокан М.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.
Посилався на те, що відповідно до
укладеної генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 27.09.2012 року
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Погашення кредиту здійснюється в
наступному порядку: починаючи з 1 по 25
число кожного місяця відповідач надає
банку грошові кошти (щомісячний
платіж) для погашення заборгованості
за кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, відсотків,
а також інших витрат відповідно до Умов
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана генеральна угода разом з
запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк»
умовами та правилами, Тарифами
складають між ним та Банком кредитний
договір, що підтверджується його
Вказував на те, що відповідач належним
чином не виконала своїх зобов'язань,
внаслідок чого у неї станом на 05.09.2013
року утворилась заборгованість у
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1610,70 грн. - штраф
(процентна складова).
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь
грн. та судові витрати по справі.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, від нього до суду
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутності, позовні вимоги
підтримав та не заперечував проти
винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Справа слухалась у відсутності
відповідача, який не з'явився в судове
засідання незважаючи на те, що
належним чином був повідомлений судом
про час та місце розгляду, про причини
своєї неявки суду не повідомив і не
подав заяви про відкладення розгляду
справи.
Так, згідно положень ч. 5 ст. 76 ЦПК
України судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.
Як вбачається з довідка АДБ при УМВС
України в Чернівецькій області
відповідач зареєстрована за адресою -
м. Чернівці, вул. Руська, 275/90, саме за
цією адресою судом неодноразово
надсилались судові повістки та
матеріали позовної заяви з додатками.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Оскільки представник позивача не
заперечував проти розгляду даної
цивільної справи за відсутності
відповідача, суд вважає, що по справі
слід ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позов обґрунтований
і підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
окрім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, тощо. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Судом встановлено, що 27.09.2012 року між
позивачем між позивачем та
відповідачем було укладено генеральну
угоду про реструктуризацію
заборгованості і приєднання до Умов та
правил надання продукту кредитних
карт (а/с 5).

У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК
України договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або
інших стандартних формах, який може
бути укладений лише шляхом
приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Таким чином, між позивачем та
відповідачем виникли
кредитно-договірні відносини.

Як вбачається зі змісту генеральної
угоди та Умов та правил надання
продукту кредитних карт, ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 29403,34 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 18,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом строком з
27.09.2012 року по 30.09.2015 року. Погашення
кредиту здійснюється в наступному
порядку: починаючи з 1 по 25 число
кожного місяця відповідач надає банку
грошові кошти (щомісячний платіж) для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, а також інших
витрат відповідно до Умов та правил (а/с
5,6).

Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства, тощо.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлено строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості відповідач належним
чином не виконала своїх зобов'язань
перед банком, внаслідок чого у неї
утворилась заборгованість, яка станом
на 05.09.2013 складає 34324,79 грн., з них: 27881,41 -
заборгованість за кредитом; 4332,68 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1610,70 грн. - штраф
(процентна складова) (а/с 3).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки (пені, штрафу).

У відповідності до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Оскільки, цивільно-правові відносини
виникли внаслідок договору, укладеного
саме між позивачем та відповідачами
суд вважає, що цивільно-правову
відповідальність за неналежне
виконання взятих на себе зобов'язань
повинен нести в повному об'ємі
відповідач.

У відповідно ст. до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Таким чином, суд вважає, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути заборгованість за кредитним
договором , а також судовий збір.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549-551, 554, 610,
611, 633, 634,638, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11,
58, 60, 64, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість договором б/н від 27.09.2012
року в розмірі 34324,79 грн. (тридцять
чотири тис. триста двадцять чотири грн..
79 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в розмірі 343,25 грн. (триста сорок
три грн. 25 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
А. В. Федіна