Справа № 185/7502/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

при секретарі судового засідання Кучеренко Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку 73 по вул.Дружби в м.Павлограді Дніпропетровської області.

Відповідач по справі є її невісткою, яку вона зареєструвала в належному їй будинку за проханням сина ОСОБА_3 в звязку з одруженням з відповідачем в 2006 році.

ОСОБА_2 (відповідач по справі) припинила шлюбні відносини з її сином, переїхала проживати до іншого будинку з іншим чоловіком та забрала свої речі.

Посилаючись на відсутність відповідача, без поважних причин, понад один рік у спірному житловому будинку позивач просить суд ухвалити рішення визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком 73 по вул.Дружби в м.Павлограді Дніпропетровської області.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просла їх задовольнити. Крім того, суду пояснила, що добровільно зареєструвала в спірному будинку відповідача. Після розірвання шлюбних відносин ОСОБА_2 з її сином , вона не спілкується з невісткою. До припинення шлюбних відносин стосунки між її сином та невісткою були досить складними.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти позовних вимог, оскільки спірний житловий будинок вона залишила не з власної волі. Вона прожила в спірному будинку з 2006 року. В даному будинку залишилося майно набуте за час спільного проживання з сином позивача та її особисті речі. Вона намагалася повернутися на постійне проживання у будинок позивача, востаннє в травні 2014 року. На даний час вона тимчасово проживає за адесою: АДРЕСА_1 та власного житла не має. Між нею та позивачем, а також між нею та третьою особою ОСОБА_3 існують конфліктні стосунки.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги ОСОБА_2, суду пояснили, що протягом останнього року ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому будинку, однак періодично зявляється в ньому і намагається проживати. Між сторонами існують конфліктні стосунки.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд вважає в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку №73 по вул. Дружби в м. Павлограді Дніпропетровської області (а.с.4).

Крім позивача, в будинку зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 син позивача ОСОБА_3, її донька ОСОБА_4, невістка ОСОБА_2 (а.с. 8-10).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в передбаченому законом порядку набула право користуватися житловим будинком позивача.

Відповідач виселилася з будинку, належного позивачеві через конфліктні стосунки, які склались між нею, її чоловіком ОСОБА_3 та його матірю позивачем по справі, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не роззірвано, відповідач не має іншого житла, в будинку не проживає з червня 2014 року, а не понад один рік, про що не заперечується сторонами по справі.

Тому, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач без поважних причин не користуються житловим приміщенням позивача понад один рік, та на цій підставі, втратили право користування ним. Окрім цього, відповідач є членом сімї власника позивача по справі.

Саме припинення сімейних відноси з власником житла не може бути підставою для позбавлення особи, права на користування житлом.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 таким, що не підлягають задоволенню.

Керуючись правилами розподілу судових витрат закріпленими в ст. 88 ЦПК України та враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 405 ЦК України та статтями 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. С. Шаповалова