Справа № 645/7513/13-ц
Провадження №
І М Е Н Е М У К Р А
15 січня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,
при секретарі Курбатовій А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної в результаті дорожньо -
транспортної пригоди,-
Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, в якій просить
стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму
заподіяної матеріальної шкоди, в
розмірі 59 036.63 грн.; суму експертних
послуг в розмірі 705.60 грн. та 675,36 грн.;
суми за послуги по відправці телеграм в
розмірі 48.00 грн. та 51.36 грн.; суми за
послуги банків в розмірі 7.06 грн. та 7.00
грн.; суму за сплату судового збору в
розмірі 584.52 грн. Всього - 59 036.63 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
вона є власником автомобіля марки
«Шевроле Авео», реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2008 року випуску, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_7, виданим ВРЕР № 1 ГУ МВС України
в Харківській області 11.08.2009 року. В
цьому свідоцтві зазначено, що ОСОБА_3
має право на керування її автомобілем.
06.11.2012 року відповідач ОСОБА_2, керуючи
реєстраційний номер НОМЕР_2, на
перехресті пр-та Гагаріна з вул.
Зерновою в м. Харкові, відповідно до
дорожньої обстановки при виникненні
перешкоди не прийняв мір для зменшення
швидкості, скоїв зіткнення з
автомобілем марки «Шевроле Авео»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить позивачці, під керуванням
ОСОБА_3 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
заподіяно матеріальну шкоду, в зв'язку
з пошкодженням автомобіля, в розмірі 56
957.73 грн. 18.07.2013 року постановою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова було закрито провадження у
справі про адміністративне
правопорушення у відношенні
відповідача по справі ОСОБА_2 за ст. 124
КУпАП, у зв'язку із закінченням строків
притягнення до адміністративної
відповідальності. Постановою
апеляційного суду Харківської області
від 31 липня 2013 року вказана постанова
Комінтернівського районного суду
залишена без змін, а апеляційна скарга
адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 -
без задоволення. Розмір заподіяної
матеріальної шкоди, в зв'язку з
пошкодженням автомобіля «Шевроле
Авео», в сумі 56 957.73 грн.
підтверджується Висновком експертного
автотоварознавчого дослідження № 2683
від 16.04.2013 року, виданим Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. М.С. Бокаріуса. За
експертні послуги позивачкою сплачено
705.60 грн., що підтверджується
квитанцією філії «Харківське обласне
управління АТ «Ощадбанк» від 02.04.2013
року. Послуги банку по цьому платежу
становлять 7.06 грн., що підтверджується
квитанцією № 157 від 02.04.2013 року. Також
позивачка зазначила, що некю сплачені
послуги за відправку телеграм про
виклик для огляду пошкодженого
автомобіля, вартість яких складала 48.00
грн. та 51.36 грн., що підтверджується
квитанціями ВАТ "Укртелеком" від 02.04.2013
року. За судову
транспортно-трасологічну та
автотехнічну експертизу № 2395/4073 від
03.06.2013 року, на яку посилались в своїх
рішеннях суди першої та апеляційної
інстанції, позивачкою було сплачено
675,36 грн., що підтверджується квитанцією
№ 101КП125 від 04.12.2012 року, а також
сплачені послуги банку- 7.00 грн., що
підтверджується квитанцією № 101КП125У
від 04.12.2012 року.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що діями
відповідача їй завдано моральну шкоду
яку вона оцінює в розмірі 10 000 гривень.
Така сума нею обумовлена тим, що через
неправомірні, винні дії відповідача
ОСОБА_2 автомобіль перетворився в груду
металу. Для його відновлення фактично
потрібно витратити значно більше
коштів, а саме 62 877,28 гривень, що
підтверджується Висновком експертного
автотоварознавчого дослідження № 2683
від 16.04.2013 року, виданим Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. М.С. Бокаріуса (див. стор. 10
Висновку). Після ДТП автомобіль втратив
товарну цінність. Крім того, сім'я
втратила засіб пересування, т.я. вони
мешкають за містом в с. Пісочин,
працюють вони в м. Харкові і до ДТП
щодня їздили на роботу своїм
автомобілем. Тепер фактично втратили
таку можливість і вимушені їздити на
маршрутці, автобусами, метро,
тролейбусами. Це дуже незручно і
потребує багато часу на дорогу до
роботи та з роботи додому. Донька
позивачки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
займається на курсах іноземних мов в м.
Харкові. Її на заняття возили на
автомобілі, тепер не має такої
можливості через його втрату і
вимушені возити дитину на заняття на
громадському транспорті. Це морально
пригнічує, завдає душевні страждання
та переживання. Відповідач обіцяв
вирішити всі питання в добровільному
порядку, тепер уникає будь-яких
зустрічей та розмов щодо відшкодування
шкоди.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача
ОСОБА_3, який діяв на підставі
довіреності, представник ОСОБА_6, яка
діяла на підставі договору про надання
правової допомоги у судове засідання
не з*явились, повідомлялись про час і
місце розгляду справи належним чином.
Надали суду письмову заяву про розгляд
справи у їх відсутності, позов просили
задовольнити.

Суд, за таких обставин, вважає можливим
розглянути справу у відсутності
позивача та представника позивача за
наявними у справі доказами.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки до суду - неодноразові
телефонограми, що знаходиться у
відрядженні та не має можливості
прибути до судового засідання.

Представник відповідача ОСОБА_4, яка
діяла на підставі довіреності, до
судового засідання не з'явилася, про
час та місце розгляду справи
повідомлялася своєчасно та належним
чином, причини неявки до суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_3, який є згідно
довіреності представником позивача у
судове засідання не з*явився,
повідомлявся про час і місце розгляду
справи належним чином. Надав суду
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутності, позов просив
задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи , які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явились
в судове засідання без поважних
причин.

Таким чином, суд вважає, що сторона
відповідача не з'явилася в судове
засідання без поважних причин, про час
і місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі
змінами, внесеними Законом України "Про
судоустрій та статус суддів " від 07
липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Виходячи з наведеного, суд визнає
причини неявки сторони відповідача
неповажними та вважає можливим
ухвалення рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутністю сторін і відповідно до ч
2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
нездійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_7 виданого
ВРЕР № 1 ГУ МВС України в Харківській
області 11.08.2009 року власником
автомобіля марки «Шевроле Авео»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року
випуску є ОСОБА_1. Також в свідоцтві
зазначено, що ОСОБА_3 має право на
керування вказаним автомобілем.

06.11.2012 року в м. Харкові на перехресті
пр. Гагаріна з вул. Зернова, відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ-21104 державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який
відповідно до дорожньої обстановки при
виникненні перешкоди не прийняв мір
для зменшення швидкості, скоїв
зіткнення з автомобілем ШЕВРОЛЕ
державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_3. Внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Для оцінки вартості матеріальної шкоди
автомобіля, позивач звернувся до
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім. М.С.
Бокаріуса. Відповідно до Висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження № 2683 від 16.04.2013 року, сума
матеріального збитку, спричиненого
власнику автомобіля марки «Шевроле
Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008
року випуску, який належить ОСОБА_1 на
момент 16 квітня 2013 року складає
56957,73грн. (а.с. 12-24).

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 27 березня
2009 року, яка набрала законної сили, було
закрито провадження у справі про
адміністративне правопорушення у
відношенні відповідача по справі
ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку із
закінченням строків притягнення до
адміністративної відповідальності
(справа № 641/847/13-п, провадження №
3/641/322/2-013) (а.с. 5-8).

31 липня 2013 року Постановою
апеляційного суду Харківської області
вказана постанова Комінтернівського
районного суду залишена без змін, а
апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_2 - без задоволення
(справа № 641/847/13-п, провадження №
33/790/485/13, категорія: ст. 124 КУпАП) (а.с. 9).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується винною особою.

По даній справі була проведена судова
авто товарознавча експертиза
Харківським науково-дослідним
інститутом судових експертиз ім..
проф..С.М. Бокаріуса.

Згідно висновку експерта № 2683 від 16
квітня 2013 року матеріальна шкода
завдана власнику автомобіля «Шевроле
Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок ДТП 6 листопада 2012 року,
складає 56957 грив. 73 коп.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача сума 56957
грив. 73 коп.

Також з відповідача підлягають
стягненню кошти сплачені позивачем за
проведення експертиз та ті, що сплачені
під час проведення експертизи. Так,
відповідно до квитанції філії
«Харківське обласне управління АТ
«Ощадбанк» від 02.04.2013 року за експертні
послуги за проведення експертизи
позивачем було сплачено 705.60 грн. та за
послуги банку по цьому платежу
становлять позивачем також було
сплачено 7.06 грн., що підтверджується
квитанцією філії «Харківське обласне
управління АТ «Ощадбанк» № 157 від 02.04.2013
року, вказані суми підлягаю стягненню з
відповідача (а.с. 25). Також, з ОСОБА_2
підлягають стягненню сплачені ОСОБА_1
послуги за відправку телеграм про
виклик для огляду пошкодженого
автомобіля, вартість яких складала 48.00
грн. та 51.36 грн., що підтверджується
квитанціями ВАТ "Укртелеком" від 02.04.2013
року. (а.с. 25).

Суд відмовляє позивачу у позовних
вимогах в частині стягнення з
відповідача сплачених коштів за судову
транспортно-трасологічну та
автотехнічну експертизу № 2395/4073 від
03.06.2013 року, на яку посилались в своїх
рішеннях суди першої та апеляційної
інстанції, в сумі 675,36 грн., що
підтверджується квитанцією № 101КП125
від 04.12.2012 року, а також сплачених
послуг банку згідно тарифу - 7.00 грн., що
підтверджується квитанцією № 101КП125У
від 04.12.2012 року, в зв*язку з тим, що
вказані витрати були понесені під час
розгляду іншої справи в рамках
розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Суд вважає, що порушення правил
безпеки руху з боку відповідача
заподіяло позивачу моральні
страждання, пов'язані зі змушеними
матеріальними утрудненнями,
переживаннями, додатковими зусиллями
забезпечити свій побут і гідний
матеріальний стан родини, що
підтверджується наданими стороною
позивача доказами - довідкою з місця
роботи позивача (а.с. 62), довідкою з
місця роботи третьої особи (а.с. 63) та
іншими доказами (а.с. 64-67). Однак суд
вважає, що заявлені позивачем вимоги
про стягнення моральної шкоди в
розмірі 10000 грн. оцінені ним суб'єктивно
і є завищеними, у зв'язку з чим вважає
за необхідним задовольнити їх на суму
3000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України,
ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІІН
НОМЕР_5, паспорт НОМЕР_6) суму у розмірі
57769 (п*ятдесят сім тисяч сімсотшісдесят
дев*ять) грн. 75 коп. як відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІІН
НОМЕР_5, паспорт НОМЕР_6) суму у розмірі
3000 (три тисячі) грн. як відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІІН
НОМЕР_5, паспорт НОМЕР_6) судовий збір у
розмірі 584 грн.52 коп.

В іншої частині позовних вимог -
відмовити.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, які брали участь у
розгляді справи до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги. Іншими
особами, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: