Справа № 182/7378/13-ц
Провадження № 2/0182/14/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.01.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого- судді
Бабаніної В.А.

при секретарі
Нагаєвій Н.О.

з участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2 відповідача
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Нікополі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу

втановив:

08.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом
до ОСОБА_3 в якому просить стягнути з
ОСОБА_3 борг в сумі 2200 гривень , з
урахуванням 3% річних -77 грн. та індексу
інфляції-13.2грн. стягнути 2290.2 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що у 2010 році
позичив ОСОБА_3 2200 грн. строком на один
рік, що підтверджується розпискою в
якій ОСОБА_3 власноручно написав, що
згоден віддавати до листопада 2012 року
по 150 грн. щомісяця, але гроші не
повернув.

В судовому засіданні позивач пояснив,
що гроші він ОСОБА_3 не передавав, а
купив дві сім"ї бджіл, а так як у нього
ставити їх ніде, проживає у квартирі,
поставив їх у ОСОБА_3, який проживає в
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 повинен був за ними
доглядати а мед ділити пополам. Крім
того, він купував для них віск, цукор,
вулики, вважажє що всього витратив 2200
грн.

Меду йому ОСОБА_3 не віддав, погодився
осінню купити в нього бджіл, але грошей
так і не віддав.

ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив, що
ОСОБА_1 в 2011 році купив 2 сім"ї бджіл
поставив у нього. Він теж купив бджіл .
Осінню ОСОБА_1 сказав, щоб бджоли
лишились у нього на зиму, він сказав
йому що згоден купити у нього джіл.
Зимою бджоли загинули, ОСОБА_1 став
вимагати з нього гроші за бджіл.

Розписку, яку ОСОБА_1 додав до позову
він не підписував.

Погодився вернути йому гроші за бджіл
1700 гривень. Частково гроші він ОСОБА_1
віддавав, але в розписці не відмічали
повернення грошей. Розписка була
напечатана ОСОБА_1 Свідки вказані в
розписці не були присутні коли ОСОБА_1
приніс йому розписку на підпис.

Вислухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5.,
ОСОБА_6 кожен окремо підтвердили, що
були присутні, коли ОСОБА_1 приніс
ОСОБА_3 на підпис боргову розписку.
Гроші не передавались. ОСОБА_1 приніс до
ОСОБА_3 вже напечатану розписку, але той
відмовився її підписувати. Мова йшла
про те, що ОСОБА_3 повинен був повернути
ОСОБА_1 гроші за бджіл . ОСОБА_3 не
відмовлявся, але сказав що грошей не
має і може віддавати частинами і своєю
рукою написав текст під текстом
розписки. При цьому ні ОСОБА_7 ні
ОСОБА_8 в кабінеті не було.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що дійсно
поставив на прохання ОСОБА_1, свій
підпис, що розписку укладено та кошти
передано при ньому як при свідку, в
борговій розписці написаній від імені
ОСОБА_3, ОСОБА_3 при цьому присутній не
був, розписку не підписував і грошей
від ОСОБА_1 не отримував. Знає, що
ОСОБА_3 повинен віддати ОСОБА_1 гроші за
бджоли.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що на прохання
ОСОБА_3 відносив ОСОБА_1 гроші :

два рази по 100 грн. і 2 рази по 150 грн.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що при ній
ОСОБА_3 повертав ОСОБА_1 500 гривень у
січні 2013 року за бджіл. Знає, що бджоли у
ОСОБА_3 зимою 2012 року пропали , а ОСОБА_1
вимагав у нього гроші за ці бджоли.

За змістом ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує неоподаткованого мінімуму
доходів громадян. На підтвердження
укладеного договору позики та його
умов може бути предоставлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій саме сумі) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В судовому засіданні не встановлено, що
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 по договору
позики гроші.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

Оскільки позивачем не надано належних
доказів на підтвердження укладення між
сторонами в розумінні положень
ст.ст.1046-1047 ЦК України саме договору
позики та що спірна сума коштів була
отримана відповідачем , позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10,11,60, 212-214, 215, 218 ЦПК
України, ст.1046- 1047,1049 ЦК України, суд-

Вирішив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна