Справа № 443/630/14 Головуючий у 1 інстанції: Сидорак Б.Г. Провадження № 22-ц/783/6407/14 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко М.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 03 липня 2014 року у справі за клопотанням (заявою) представника FEKUPRAL, spol.s.r.o. (Словаччина) за довіреністю Єви Петракової про виконання екзекуції (надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 грудня 2013 року) у справі АС №217у/2013 за позовом FEKUPRAL, spol.s.r.o. (Словаччина) до Відкритого акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03 липня 2014 року клопотання задоволено.

Визнано та дозволено виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12.12.2013 року у справі АС №217у/2013, відповідно до якого з відкритого акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (Україна. 81700, м. Жидачів Львівської області вул. Фабрична, 4, 1, рахунок №2251 в ЗАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) на користь компанії FEKUPRAL, spol.s.r.o. (вул. Л.Штура 17, 08221 Великий Шариш Словаччина), ідентифікаційний код: 364488974, банк: SВЕRВАNК Slovensko a.s. № /3100 SWI соdе: LUВАSКВХ ІВАN: SК 77 31000 0043 4004 0442) стягнуто 22 113,35 Євро, що становить 358 182,34 грн.

Ухвалу суду оскаржив ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат".

В апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала прийнята з порушенням вимог чинного законодавства. Вважає, що заяву ТОВ «Фекупрал» про виконання екзекуції рішення МКАС при ТПП України від 12.12.2013 року слід залишити без розгляду та повернути її заявнику відповідно до ч.4 ст394 ЦПК України, оскільки не дотримано вимог п.3 ч.І ст.294 ЦПК України - не вказано мотивів подання такого клопотання, а також відповідно до п.4, 5 ч. 3 цієї ж статті не додано документ, що посвідчує повноваження представника та документ, що засвідчує повідомлення боржника про дату, час та місце розгляду справи МКАС при ТПП України вказаної справи (неналежні та недопустимі докази), а також через те, що заявник звернувся із заявою про виконання екзекуції, не із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення і не вірно вказав вимогу із якою звернувся до суду.

Просить ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 03 липня 2014 року скасувати та залишити без розгляду заяву про виконання екзекуції рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 грудня 2013 року.

Сторони по справі у судове засідання не з'явилися, хоч і були повідомлені про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, відтак, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.6 ст.395 ЦПК України суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Судом та матеріалами справи установлено, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 грудня 2013 року у справі АС №217у/2013 задоволено позовні вимоги компанії FEKUPRAL, spol.s.r.o. (Словаччина) та стягнуто із Відкритого акціонерною товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" 22113,35 євро. Вказане рішення суду набрало законної сили 12 грудня 2013 року і підлягає негайному виконанню.

Постановляючи ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 грудня 2013 року у справі АС №217у/2013, суд першої інстанції, з врахуванням вимог ст.ст.390-395 ЦПК України, дійшов обгрунтованого висновку про те, що клопотання FEKUPRAL, spol.s.r.o. (Словаччина) про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення відповідає вимогам закону, та, що відсутні підстави для відмови у його задоволенні.

Висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з нормами процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.390 ЦПК України рішення іноземного суду (міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання і виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з положеннями ст.396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України в спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред"явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Відповідно до ст.36 Закону України від 24.02.1994 року «Про міжнародний комерційний арбітраж», у визнанні або у виконанні арбітражного рішення незалежно від того, в якій державі воно буде винесено, може бути відмовлено, зокрема, на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть до компетентного суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у ст.7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядковували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, які не охоплюються такою угодою; або склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами; або рішення було скасовано; або якщо суд визнає, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

А відтак, оскільки відсутні визначені законом будь-які підстави для відмови у виконанні рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 грудня 2013 року у справі АС №217у/2013, суд першої інстанції правильно задовольнив клопотання про надання дозволу на примусове виконання вищезазначеного рішення.

Твердження представника апелянта про те, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду підписане не уповноваженою особою, колегією суддів не приймається до уваги в зв'язку з такими обставинами.

Із матеріалів справи убачається, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 грудня 2013 року у справі АС №217у/2013 підписане представником стягувача ОСОБА_4 (а.с. 1 зворот).

З долученої до клопотання довіреності від 18 грудня 2012 року, вбачається, що ТОВ "Фекупрал" в особі Інж. ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_4 представляти його в усіх юридичних справах та виконувати всі дії (а.с. 15,16), а також до справи долучено докази того, що ОСОБА_5 - виконавчий директор FEKUPRAL, spol.s.r.o. та має право підписувати довіреності на представництво інтересів підприємства.

Не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції й доводи апелянта про те, що ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" не було належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.15 постанови від 24 грудня 1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», коли документ, поданий на підтвердження виклику сторони в судове засідання, не свідчить про те, яким чином та коли їй вручено цей виклик, і вона оспорює даний факт, суд повинен з'ясувати дійсні обставини її виклику на підставі інших поданих сторонами доказів, а в необхідних випадках - запитати із суду, що постановив рішення, й оглянути документи про виклик сторони, встановлені процесуальним законодавством, за яким провадиться розгляд справи.

Згідно з Нью-Йоркською конвенцією (п. «b» ч.1 ст.5) у клопотанні про визнання й виконання іноземних арбітражних рішень може бути відмовлено з мотивів неповідомлення про призначення арбітра та про час розгляду справи за умови, що боржник, який звернувся з проханням про таку відмову, продав докази того, що йому належним чином не було повідомлено про призначення арбітра або про арбітражний розгляд чи він не міг подати свої пояснення з інших причин. При з'ясуванні того, чи було зазначене повідомлення здійснено належним чином, суд має виходити з відповідних процедур, які були визначені сторонами в арбітражні угоді чи в арбітражному застереженні або на застосування яких вони при цьому погодились.

Таким чином, згідно положень Нью-Йоркської конвенції, обов'язок доказування про неналежне повідомлення про час розгляду справи покладається на боржника, у даному випадку ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат".

В суд апеляційної інстанції апелянтом не подано доказів неналежного повідомлення товариства про час розгляду справи, та не подано клопотання про їх витребування з Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. В той же час, представник товариства в суді першої інстанції не заперечив про наявність грошового боргу перед компанією FEKUPRAL, spol.s.r.o. (Словаччина).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" відхилити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 03 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.