Справа № 490/3819/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
13.06 2014 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Пулатовій О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ПАТ Державний ОСОБА_1 України ОСОБА_2 (Гороян) Ярославівни, третя особа - ОСОБА_3, Державна міграційна служба України в Миколаївській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, -
ПАТ Державний ОСОБА_1 України в особі філії Миколаївське обласне управління звернулось з позовом до відповідачів, в якому просив про звернення стягнення на заставлене майно, а саме на трьохкімнатну квартиру №6, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 162, шляхом проведення публічних торгів, виселення та зняття з реєстрації.
Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач та треті особи у судове засідання не зявились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
25.07.2007 року між ВАТ Державний ОСОБА_1 України, правонаступником якого є Державний ОСОБА_1 України, та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір №1766-н, за яким було надано позичальнику кредит в розмірі 424200,00 грн. під 17,5 % річних, строком до 25.07.2017 року.
Пункт 4.3.2 Кредитного договору передбачає обовязок Позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку не виконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені Кредитним договором.
Відповідно до пункту 4.3.3. кредитного договору Позичальник погодився, що у разі порушення умов цього договору та/або договору іпотеки він достроково повертає Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України.
Окрім того, п. 1.5 Кредитного договору покладає на Позичальника обовязок щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 3535,00грн. (згідно графіка) та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у ВАТ Ощадбанк, починаючи з 25.07.2007 року на відповідні рахунки Позичальника, відкриті у філії - Корабельне відділення ВАТ Ощадбанк. Останній, ллатіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 25 липня 2017 року.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
З розрахунку заборгованості станом на 30.01.2014 р. вбачається, що розмір заборгованості за даним договором складається із заборгованості з строкового основного боргу в сумі 152005,00 грн., простроченого основного боргу по кредиту в сумі 272195,00 грн., прострочені відсотки за період з 01.08.2007 року по 30.01.2014 року в сумі 457816,41 грн., пеня за прострочені сплати основного боргу в сумі 145304,49 грн., пеня за прострочені проценти в сумі 239240,72 грн.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позичальник порушені умови договору і взяті на себе зобовязання він не виконав належним чином, тому права позивача підлягають судовому захисту, в звязку з невиконанням зобовязання.
В забезпечення належного виконання зобовязань по Кредитному договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір від 26.07.2007 року.
Відповідно до умов даного договору з метою належного виконання зобовязань по Кредитному договору, Іпотекодавець передав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 10, по вул.. Московській, 4-а в м. Миколаєві, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року р. №7474, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4
Іпотека, це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. (ст.1 Закону України Про іпотеку N898-IV від 05.06.2003 р.)
Іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно у випадках порушення позичальником якого-небудь із зобовязань, передбачених умовами кредитного договору.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених договором, на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку, в тому числі у відповідності до застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в п. 6.6 цього договору іпотеки (п. 6.2 договору іпотеки).
Звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: - переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки ; продажу предмету іпотеки будь-якій особі ( розділ 6 договору іпотеки).
06.02.2014 року позивачем надіслане відповідачам письмове повідомлення з вимогою повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, штрафні санкції та з попередженням наміру звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимог щодо погашення заборгованості.
Однак, вказні вимоги виконані не були.
Відповідно до приписів ст.33 Закону України Про іпотекуу разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (стаття 35 Закону України Про іпотеку98-IV від 05.06.2003 р.)
Державний ОСОБА_1 України дотримано процедуру початку звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому ОСОБА_1 має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що відповідає п. 42 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з цивільних та кримінальних справ №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 30.03.2012 року.
Згідно ч.1 ст.39 Закону N898-IV від 05.06.2003 р. у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню.
В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати в розмірі 3654,00 грн.
Керуючись ст. 526, 530,536,543,611 ЦК України, ст. ст. 10,60, 212-215 ЦПК України суд,
Позов - задовольнити.
Звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 10, по вул.. Московській, 4-а в м. Миколаєві, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року р. №7474, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що передана в іпотеку ПАТ Державний ОСОБА_1 України за договором іпотеки від 26.07.2007 року, шляхом проведення публічних торгів за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок задоволення вимог ПАТ Державний ОСОБА_1 України у розмірі 1266561,62 грн., що складається із заборгованості з строкового основного боргу в сумі 152005,00 грн., простроченого основного боргу по кредиту в сумі 272195,00 грн., прострочені відсотки за період з 01.08.2007 року по 30.01.2014 року в сумі 457816,41 грн., пеня за прострочені сплати основного боргу в сумі 145304,49 грн., пеня за прострочені проценти в сумі 239240,72 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ Державний ОСОБА_1 України судові витрати у розмірі 3654,00 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.П. Черенкова