Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р.

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі :

головуючого судді Саландяк О.Я.

за участі секретаря Кащенко Г.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Жмеринка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Станіславчицької сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області про визнання права власності
на спадкове майно,-

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою, в якій вказав,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Станіславчик
Жмеринського району Вінницької
області померла бабуся позивача у віці
92 роки ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилась спадщина за заповітом,
посвідченим секретарем виконкому
Станіславчицької сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області від 18 липня 1990 року по реєстру
за №102, відповідно до якого спадкоємцем
всього майна, де б воно не знаходилось і
з чого б воно не складалося і взагалі
все те, що належить спадкодавцеві на
день смерті, є онук ОСОБА_1 Заповіт не
скасовано та не змінено.

До складу спадкового майна входить
житловий будинок АДРЕСА_1, та земельна
ділянка 1412 кв.м., що розташована під
даним будинком.

Підтвердженням того, що позивач ОСОБА_1
являється онуком померлої ОСОБА_3,
свідчить його свідоцтво про народження
від 13.02.1960 року, в якому зазначено, що
батьком позивача є ОСОБА_4, в свідоцтві
про народження від 14.03.1939 року якого,
матір'ю записано ОСОБА_3, яка після
другого укладення шлюбу змінила
прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3. Факт
родинних відносин між ОСОБА_3 та
позивачем ОСОБА_1 підтверджується
випискою з погосподарської книги
Станіславчицької сільської ради №145-14
та 329-15 за 1967-1969 роки та з 1978 року. Також
даними витягами підтверджуються
обставини виникнення права власності
на спадковий житловий будинок. ОСОБА_3
до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була
останнім членом колгоспного двору.

14.09.2011 року Жмеринським РСП КП «ВООБТІ»
за заявою позивача було виготовлено
технічний паспорт на спадковий
житловий будинок, але свідоцтво про
право власності на житловий будинок не
може бути видане в зв'язку зі смертю
власника будинку.

17.11.2008 року у передбачений законом
шестимісячний термін ОСОБА_1 звернувся
до Жмеринської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

18.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
державного нотаріуса з документами
для оформлення спадщини на будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Проте
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії №1138/02-31 від 18.09.2013 року
позивачу відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

Позивач вступив у фактичне володіння
та управління будинком. На будинок
ніхто окрім позивача не претендує,
спорів щодо будинку немає.

За результатами проведення технічного
обстеження індивідуального житлового
будинку по АДРЕСА_1, встановлено їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації будівель.

Так як ОСОБА_3 за життя не оформила на
себе право власності на будинок, який
заповіла позивачу, то тепер необхідно
визнати право власності на будинок за
позивачем, що він і просив зробити суд.

Окрім позивача інших спадкоємців,які б
мали право на обов'язкову частку у
спадщині, після смерті ОСОБА_3 немає.

Спадковий будинок під заставою та
забороною не перебуває.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2
просить суд винести рішення про
визнання за ОСОБА_1 права власності в
порядку спадкування за заповітом на
нерухоме майно, що складається з
житлового будинку загальною площею
19,1кв.м., житловою площею 14,2 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1, який
рахується за ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав письмову заяву, в якій підтримав
позовні вимоги та просив визнати за
ним право власності на спадкове майно.
Справу просив розглянути у його
відсутність.

Представник позивача ОСОБА_2 судове
засідання не з'явився, подав письмову
заяву, в якій підтримав позовні вимоги
та просив визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадкове майно. Справу
просив розглянути у його відсутність.

Представник Станіславчицької
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області в судове засідання
не з'явився. Станіславчицький
сільський голова Перепечай В.М. надав
до суду заяву в якій позов ОСОБА_1
визнає, просить справу розглянути у
його відсутність.

Враховуючи те, що сторони скористались
своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК
України, заявляти клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, суд
не вбачає підстав для відкладення
розгляду справи та проводить його в
даному судовому засіданні на підставі
доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснюється.

Оглянувши заяви сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
належить задовольнити, так як він
обґрунтований, доведений позивачем,
відповідає матеріальному закону,
визнаний відповідачем і це визнання не
суперечить закону та не порушує прав,
свобод чи інтересів інших осіб.

В судовому засіданні, відповідно до
матеріалів справи, встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Станіславчик
Жмеринського району Вінницької
області померла ОСОБА_3 (а.с.8), яка до дня
своєї смерті проживала, та була
зареєстрована в с. Станіславчик
Жмеринського району, після її смерті
відкрилась спадщина згідно заповіту
від 18.07.1990 року (а.с.27), за яким все своє
майно ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1; заповіт
відповідно до відмітки на ньому не
змінено та не скасовано. Спадщина
складається з житлового будинку 1956
року побудови, без господарських
будівель та споруд, загальною площею 19,1
кв.м., житловою 14.2 кв. м., розташованого
в АДРЕСА_1 (а.с. 13-15), наявності
самочинних споруд не встановлено.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач
прийняв шляхом написання заяви до
нотаріальної контори, де заведено
спадкову справу (а.с.9), але у видачі
свідоцтва про право на спадщину
позивачу було відмовлено в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів (а.с.12). Будівельні
конструкції, а саме житловий будинок
АДРЕСА_1, що рахуються за ОСОБА_3, мають
задовільний стан і їх безпечна
експлуатація є можливою (а.с.16-19).

Відповідно до довідки
Станіславчицької сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області № 1196 від 20.09.2013, та довідки №1620
від 17.12.2013року земельна ділянка площею
1412 м.кв, що розташована під будинком
АДРЕСА_1 згідно запису по господарської
книги за №347/15 номер об»єкта по
господарського обліку №1045 - рахується
за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, не
приватизована та не перебуває в оренді
(а.с.11, 28); згідно виписок та записів
погосподарських книг № 145/14 за 1967-1969
роки (а.с. 29-31) власником житлового
будинку АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а/з №23 від 19.05.2008
року, із ОСОБА_3 до 1978 року в складі
сім»ї проживали: син - ОСОБА_4, невістка
ОСОБА_5, внук ОСОБА_1, внучка ОСОБА_8;
відповідно до по господарської книги
№329 -15 особовий рахунок НОМЕР_2 із 1978
року ОСОБА_3 проживала одна та померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до копії спадкової справи
(а.с.48-54) єдиним спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1
- позивач по справі та він у
встановлений законом строк подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Позивач 08.10.2013 року
отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку №428 площею 1,2714 га на території
Станіславчицької сільської ради для
ведення товарного с/г виробництва
кадастровий № :03:003:0038, що
зареєстроване в спадковому реєстрі та
Реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Спадкоємців, що мають право на
обов»язкову частку у спадщині немає.

Відповідно до інвентарної справи №834
на будинок по АДРЕСА_1 області 1956 року
побудови, без господарських будівель
та споруд, загальною площею 19,1 кв.м.,
житловою 14.2 кв. м. без самовільних
побудов.

Із встановлених обставин випливає, що
між сторонами виникли правовідносини
спадкування, що регулюються Цивільним
Кодексом України.

Відповідно до ст. 25 ЦК України -
цивільна правоздатність фізичної
особи виникає в момент її народження і
припиняється в момент її смерті; згідно
п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право
власності припиняється у разі
припинення юридичної особи чи смерті
власника; відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК
України спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини;
згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців); згідно ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або законом; згідно ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинились
внаслідок його смерті; відповідно до ч.1
ст. 1223 ЦК України право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1
ст.1272 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її;
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини; якщо спадкоємець
протягом строку, встановленого ст. 1270
ЦК України (шість місяців з часу
відкриття спадщини), не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319
«Щодо порядку оформлення документів в
разі смерті власника нерухомого майна»
у разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права
власності на яке не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватись в
судовому порядку.

Відповідно до інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу УРСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства УРСР 31.01.1966
року, яка втратила чинність у 1995 році,
передбачається обов'язкова реєстрація
(інвентаризація) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в
тому числі й на підставі записів у по
господарських книгах (п.20)

Відповідачі по справі позов визнали і
згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову. В даному випадку визнання
позову відповідачем не суперечить
закону, не порушує нічиїх прав, свобод
та законних інтересів.

За таких обставин суд вважає можливим
задоволити позовні вимоги позивача
повністю, оскільки матеріалами справи,
дослідженими в судовому засіданні,
доведено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину
згідно заповіту після смерті ОСОБА_3,
інших спадкоємців не встановлено,
належність спадкового майна
спадкодавцю перевірено, відповідачем
визнано позовні вимоги повністю,
задоволення позову не суперечить
вимогам та законним інтересам сторін
та відповідає чинному законодавству
України, не порушує нічиїх прав та
інтересів.

Відповідно до ст.ст. 25, п.11 ч.1 346, 1216, 1217,
1218,1222, 1223 ч.1, 1268 ч.1, 1269 ч.1 ЦК України,
керуючись, ст.ст. 10, 15, 30, 60, 61, ч.4 174 ЦПК
України суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право
власності в порядку спадкування за
заповітом на житловий будинок
загальною площею 19,1 кв.м., житловою
площею 14,2 кв.м., що розташований за
адресою АДРЕСА_1, який рахується за
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення протягом десяти днів з дня
його отримання сторонами може бути
подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області.

Суддя