УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Приватного акціонерного товариства «АВІАКОМПАНІЯ «ЕЙР ОНІКС» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АВІАКОМПАНІЯ «ЕЙР ОНІКС» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

у с т а н о в и в :

10.02.2014 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АВІАКОМПАНІЯ «ЕЙР ОНІКС» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідач не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки при винесенні рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходив з того, що затримка розрахунку при звільненні сталась з вини відповідача. Однак відповідач не погоджується з даним твердженням суду і зазначає, що затримка розрахунку при звільненні сталась з вини самого позивача, оскільки в порушення вимог п. 2.5. Колективного договору позивач не з'явився до бухгалтерії підприємства за отриманням такого розрахунку. Відповідач зазначає, що не оспорює права позивача на отримання грошових коштів - розрахунку при звільненні, однак наголошує, що розрахунок при звільненні з позивачем не проведений саме з вини останнього, що виключає можливість задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку, а тому просить скасувати заочне рішення суду, призначити справу до судового розгляду в загальному порядку і відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, враховуючи попередньо надані письмові заперечення на заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду.

Відповідно до письмових заперечень представника позивача на заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду, представник позивача просить залишити заяву відповідача без задоволення посилаючись на те, що відповідачем не надано доказів того, що позивач не з'являвся до бухгалтерії підприємства за отриманням розрахунку при звільненні, крім того наявність у позивача трудової книжки з відміткою про звільнення підтверджує факт звернення позивача до відповідача, а тому відповідні посилання відповідача не мають належного підґрунтя. Також представник позивача посилається на те, що у відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України відповідач не вказав у своїй заяві про перегляд заочного рішення про те, що не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, що є необхідною умовою для скасування заочного рішення, та не надав доказів належного виконання обов'язку по проведенню розрахунку при звільненні.

Суд, вивчивши подану заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, який відбувся 17.01.2014 року і до суду не надходило заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності, тому враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення, суд прийняв у справі заочне рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, із заяви про перегляд заочного рішення не вбачається жодних даних про те, що представник відповідача не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин. Дана вимога закону у заяві про перегляд заочного рішення суду відповідачем взагалі проігнорована.

Згідно положень ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вказуючи у своїй заяві про перегляд заочного рішення на відсутність вини відповідача у затримці розрахунку при звільненні, відповідач в порушення вимог ст. 232 ЦПК України не послався на наявність будь-яких доказів на підтвердження цих обставин, якими, зокрема, могли б бути письмові звернення до позивача з вимогою отримати розрахунок всіх належних йому сум при звільненні.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням здійснити розрахунок шляхом направлення електронних листів (а.с. 14-18), а також направляв відповідачу лист-претензію в якому вказував свій розрахунковий рахунок для перерахування коштів (а.с. 19-20).

За наведених обставин, коли відповідач не надав суду жодних даних про те, що його представник не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, а також не послався на наявність будь-яких належних та достатніх доказів вказаної обставини про відсутності його вини у затримці розрахунку при звільненні, при цьому, в матеріалах справи містяться докази на підтвердження звернення позивача до відповідача з вимогою про проведення розрахунку при звільненні, заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задовлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «АВІАКОМПАНІЯ «ЕЙР ОНІКС» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АВІАКОМПАНІЯ «ЕЙР ОНІКС» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -