АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа 210/7448/13-ц
Головуючий в 1 інстанції
Категорія № 26 ( 1 )
№ 22-ц/774/40/к/14
Доповідач - Соколан Н.О.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Бевзі М. О.

за участю: представника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області -
Бершадської Людмили Станіславівни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 18 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року позивач звернулась до
суду із зазначеним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (надалі -
Відділення Фонду) про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
трудового каліцтва, в розмірі 34410 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 18 листопада 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з Відділення Фонду на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 3 000
грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
оскільки вважає рішення
необґрунтованим, ухваленим з порушення
норм матеріального і процесуального
права; Відділення Фонду є неналежним
відповідачем по справі; позивачем не
надано доказів на підтвердження факту
спричинення йому моральної шкоди та
вини відповідача; не було проведено
медико-соціальної експертизи для
встановлення факту отримання
моральної шкоди; втрата професійної
працездатності не може впливати на
спосіб життя позивача; спір повинен
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства; з
відповідача безпідставно стягнуто
судовий збір.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, працюючи
лаборантом-радіометристом шахти
«Ювілейна ВАТ «Суха Балка», під час
виконання трудових обов'язків 07 грудня
2004 року в результаті нещасного випадку
отримала травму.

Висновком МСЕК від 02.06.2005 року, позивачу
було первинно встановлено втрату
професійної працездатності в розмірі
15%.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції обґрунтовано
керувався ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві і
профзахворювань, що призвели втрату
працездатності» яка передбачає
відшкодування Фондом моральної шкоди
за наявності факту його спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди
позивачу у зв'язку з трудовим
каліцтвом, підтверджується наявними у
матеріалах справи доказами. Позивач
переносить моральні страждання, що
позбавляє її нормальних життєвих
зв'язків і вимагає додаткових зусиль
для організації свого життя.

Доводи відповідача про незаконність
стягнення моральної шкоди на користь
позивача є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
про відшкодування моральної шкоди
Відділенням Фонду відповідає Рішенню
Конституційного Суду України від 27
січня 2004 року № 1-рп/2004 (справа про
відшкодування моральної шкоди Фондом
соціального страхування).

Доводи відповідача, що законом України
№ 717-У від 23.02.2007 року внесено зміни до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного
захворювання, які призвели до втрати
працездатності, відповідно до яких всі
норми даного закону, якими передбачено
виплата моральної шкоди - виключено.
Згідно п.2 ч.44 Розділу 2 «Внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
Закону України "Про державний бюджет на
2008 рік", у Законі України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного
захворювання, які призвели до втрати
працездатності» у п.3 розділу Х1
«Прикінцеві положення» після абз. 3
доповнено новим абзацом
«відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
моральної (немайнової) шкоди
застрахованим і членам їх сімей
незалежно від часу настання страхового
випадку припиняється з 1 січня 2008 року»
є безпідставними, оскільки позивачу
втрата професійної працездатності
установлена вперше висновком МСЕК у 2005
році, тобто право на відшкодування
моральної шкоди виникло у позивача ще
до набрання чинності зазначеного вище
закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що в даному випадку саме на
органи МСЕК покладений обов'язок
встановлення факту заподіяння
моральної шкоди позивачу є
безпідставними та такими, що
суперечать вищевказаному «Порядку
встановлення медико-соціальними
експертними комісіями ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким нанесене
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків»,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 22.11.1995 р.
№212, оскільки МСЕК встановлює даний
факт щодо потерпілих на виробництві,
яким не було встановлено стійку втрату
професійної працездатності, в той час
як позивачу з 02.06.2005 року встановлено
стійку втрату професійної
працездатності.

Щодо доводів апеляційної скарги
стосовно розгляду спору між сторонами
в порядку адміністративного, а не
цивільного законодавства, то
відшкодування моральної шкоди,
завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, передбачено
положеннями ст. 1168 ЦК України, тому суд
правомірно розглянув справу за нормами
цивільного судочинства.

Посилання відповідача на те, що з нього
безпідставно стягнуто судовий збір є
помилковим, оскільки рішенням судові
витрати по справі компенсовані за
рахунок держави.

Інші доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Колегія суддів вважає, що розмір
моральної шкоди визначений судом з
урахуванням роз'яснень п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 р., з подальшими змінами, "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, характер отриманого
позивачем професійного захворювання,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили. Суд врахував
ступінь фізичних і моральних страждань
позивача, їх тривалість і тяжкість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, а
також конкретних обставин по справі, і
наслідків, що наступили.

На підставі викладеного колегія
суддів вважає, що рішення суду
необхідно залишити без зміни, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області - відхилити.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:

Судді: