Провадження по справі № 2-з/752/74/14
У Х В А Л А

02.12.2014 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Калініченко Л.С., при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири.

02.12.2014 року позивачем ОСОБА_1 подано суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачка є власником спірної квартири і має намір відчужити цю квартиру, що в майбутньому у разі задоволення позову може зробити неможливим виконання судового рішення.

Позивач зазначає, що відповідачка у вказаній квартирі не проживає, має іншу нерухомість в м. Києві, маючи на меті ухилення від виконання рішення суду, може відчужити квартиру іншим особам, для чого видала довіреність своєму представникові.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовної заяви, заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з приписами статті 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач зазначає про те, відповідачка у спірній квартирі не проживає, має іншу нерухомість в м. Києві, з метою ухилення від виконання рішення може відчужити спірну квартиру, що може зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обсяг позовних вимог, з урахуванням доказів, наданих позивачем на їх підтвердження, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, враховуючи також предмет даного спору та сукупність вищевказаних фактичних обставин справи, приходжу до висновку про необхідність вжити заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту спірну квартиру до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 151 - 153, 208-210, 212, 293 ЦПК України, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

В разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя