Справа № 144/1733/13-ц Провадження №
22-ц/772/218/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Панченко Д. І.Категорія:
45Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Сала Т.Б., Сороки Л.А.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці, в залі судових
засі-дань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю

«Продовольча компанія «Зоря
Поділля» за участю третьої особи, яка
не за-

являє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивача
відді-

лу Держземагентства у Теплицькому
районі Вінницької області про виз-

нання недійсним договору оренди
землі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3 на рішення
Теплицького районного суду Вінницької
області від 03 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И
Л А:

22 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
Теплицький районний суд Вінницької
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продовольча компанія «Зоря Поділля» (
далі - ТОВ «ПК «Зоря Поділля» ) про
визнання недійсним договору оренди
землі. Позов мотивований тим, що
пози-вач на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 103592 є власником земельної
ділянки площею 2,0243 га, що знаходиться
на території Великомочульської
сільської ради Теплицького району
Вінницької області та призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Між сторонами у справі 23 грудня 2010 року
був укладений договір оренди вказаної
земельної ділянки та зареєстрований у
відділі Держкомзему у Теплицькому
районі Вінницької області 04 липня 2011
року в державному реєстрі земель під №
01943. Однак договір, як виявив
позивач, є недійсним через відсутність
окремих його істотних умов, а саме: не
зазначені існуючі об-меження (
обтяження ) щодо використання
земельної ділянки, умови передачі її у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди.

03 грудня 2013 року ОСОБА_2 подав суду
заяву про зменшення кілько-сті підстав
позову, вказавши, що в договорі оренди
земельної ділянки відсутня лише одна
істотна його умова, а саме не зазначені
існуючі обмеження ( обтяже-ння ) щодо
використання земельної ділянки ( а. с.
36-39 ).

Рішенням Теплицького районного суду
Вінницької області від 03 грудня 2013 року
у позові ОСОБА_2 відмовлено ( а. с. 45-47 ).

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, позивач ОСОБА_2, його
представник ОСОБА_3 оскаржують його в
апеляційному порядку, про-сять дане
рішення Теплицького районного суду
Вінницької області від 03 груд-ня 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позову в пов-ному
обсязі. Апелянти вважають оскаржуване
рішення ухваленим за невідпові-дності
висновків суду фактичним обставинам
справи ( а. с. 52-55 ).

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обгрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивіль-ного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони поси-лаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Умовами
обгрунтованості є повне і всебічне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, доведеність тих обставин,
які суд вважає встановленими,
відповідність висновків суду
обстави-нам справи.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Вказаний спір з приводу
використання за призначенням спірної
земельної ділянки, що виник і має місце
між сторонами у справі, регулюється
Земельним і Цивільним кодексами
України, Законом України «Про оренду
землі».

Ухвалюючи рішення про відмову у
позові, суд першої інстанції виходив з
того, що на час укладення оспорюваного
правочину ( 23 грудня 2010 року ) тер-міном
дії протягом п'яти років, статтею 15
Закону України «Про оренду землі» були
визначені істотні умови договору
оренди землі, відсутність хоча б однієї
з яких є підставою для відмови у
державній реєстрації договору, для
визнання його недійсним. Судом
встановлено, що в оспорюваному
договорі оренди землі вказані всі
необхідні істотні його умови, яких
сторони досягли, підписуючи цей
договір, в подальшому зареєстрований в
установленому порядку у відділі
Держкомзему у Теплицькому районі
Вінницької області.

Твердження позивача про відсутність
у договорі існуючих обмежень (
обтя-жень ) щодо використання земельної
ділянки за висновком суду першої
інстан- ції є необґрунтованим через те,
що відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про оренду землі» істотною умовою
договору є саме існуючі обмеження (
обтяжен-ня ) щодо використання
земельної ділянки, а не відомості про
відсутність чи на-явність таких
обмежень як, для прикладу, вимагає ст. 132
Земельного кодексу України при
укладенні угод щодо переходу права
власності на земельну ділян-ку.

Тобто, в договорі мають бути вказані
конкретні види обтяжень ( обмежень )
щодо використання земельної ділянки у
разі їх наявності. При цьому обов'язко-
во зазначаються підстави встановлення
обтяжень ( обмежень ). Суд прийняв до
уваги додані до договору оренди землі
державний акт на право власності на
зе-мельну ділянку та кадастровий план
останньої з відображенням того, чи
існу-ють обтяження ( обмеження ) у
використанні земельної ділянки, чи
встановлені земельні сервітути.

Жодних зауважень, застережень від
ОСОБА_2 щодо нерозуміння ним, незгоди з
окремими умовами договору під час його
підписання не надходило.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
досягнення сто-ронами взаємної згоди з
усіх істотних умов договору та,
враховуючи не доведе-ність позивачем
заявлених вимог, вмотивовано відмовив
у позові.

Відповідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
не-додержання в момент його вчинення
сторонами вимог, встановлених
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Саме на
дану норму права посилається, крім
іншого, апелянт у скарзі на судове
рішення, зазначаючи також ненадання
судом оцінки стану реєстраційної
справи оспорюваного договору,
реєстрації договору оренди землі не у
Теплицькому відділенні Вінницької
регіональної філії ДП «Центр ДЗК», а у
відділі Держ-комзему у Теплицькому
районі Вінницької області. Проте,
вказані мотиви апеляційної скарги є
надуманими, такими, що не спростовують
висновку суду першої інстанції щодо
безпідставності позову, на увагу вони
не заслуговують.

Суд першої інстанції дав вірну
оцінку запереченням відповідача на
заявле-ний ОСОБА_2 позов як такий, що є
безпідставним, не відповідаючим
нор-мам матеріального права, якими
регулюються правовідносини, що мають
місце між сторонами у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
за-перечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено,
що апеляційний суд відхиляє
апеля-ційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК Украї-ни, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Теплицького районного суду
Вінницької області від 03 грудня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Продовольча
компанія «Зоря Поділля» про виз-нання
недійсним договору оренди землі -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: