Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/245/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

15.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого -
Голованя А.М.

суддів -
Черниш Т.В.

Кривохижі В.І.

при секретарі
- Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
ПАТ «Державний ощадний банк України»,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Кіровський ВДВС Кіровоградського
міського управління юстиції про
визнання права власності на майно,
виключення його з акту опису та
звільнення з-під арешту, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського
районного суду міста Кіровограда від
13 листопада 2013 року і

ВСТАНОВИЛА:

В черві 2013 року ОСОБА_3
звернувся до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи його тим, що 02
березня 2010 року він уклав з ОСОБА_4
договір купівлі-продажу автобуса - D,
марки Рута 20 СПГ, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, у простій
письмовій формі, за умовами якого
вартість автомобіля складала 113788 грн.,
з розстрочкою платежу до 19.12.2013 року і
передав, в той же день, в рахунок
вартості автомобіля 3152,66 грн., що
підтверджується відповідною
розпискою.

Оскільки автомобіль був куплений
за кошти кредитного договору,
укладеного 12 грудня 2007 року між ОСОБА_4
та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», залишок
суми вартості автомобіля в розмірі 82 260,
34 грн. він зобов'язався сплачувати
щомісячно, погашаючи кредит до банку, у
зв'язку з чим уклав договір поруки.

Після цього ОСОБА_4 видав йому
нотаріально посвідчену довіреність на
право керувати і розпоряджатися
спірним автомобілем та передав
транспортний засіб. 22.01.2013 року ОСОБА_4
вдруге видав на його ім'я довіреність
на володіння автомобілем, а його
дружина заяву - згоду на його
відчуження.

На виконання судового рішення про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
іншим кредитним договором на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», державним
виконавцем було складено акт опису й
арешту майна боржника, в тому числі і
на автобус.

Посилаючись на те, що всі істотні
умови договору купівлі- продажу були
узгоджені та статті 328, 638, 655, 697 ЦК
України, ст.30 Закону України «Про
заставу», ч.1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» просив
задовольнити заявлений ним позов.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2013 року
до участі у справі як співвідповідача
залучено ПАТ «Державний ощадний банк
України» та третьою особою без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Кіровський ВДВС
Кіровоградського міського управління
юстиції.(а.с.80)

Рішенням Кіровського районного
суду міста Кіровограда від 13
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Про час і місце розгляду справи
представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», ОСОБА_4, ОСОБА_5 повідомлені у
встановленому статтею 76 ЦПК України
порядку, в судове засідання не
з'явилися. Враховуючи положення ч.2 ст.305
ЦПК України, згідно з якою неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи, колегія суддів вирішила
розглядати справу у відсутності
відповідачів.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, яка підтримала
доводи апеляційної скарги, заперечення
представника ПАТ «Державний ощадний
банк України», дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, колегія суддів вважає, що
передбачених законом підстав для його
скасування немає.

Вирішуючи справу суд виходив з
того, що позовні вимоги ОСОБА_3 не
ґрунтуються на доказах та законі.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками.

Судом установлено, що спірний
транспортний засіб, автобус - D, марки
Рута 20 СПГ, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, належить
ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.

Зазначений транспортний засіб
13.12.2007 року було передано в заставу в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, укладеним 12.12.2007
року між ОСОБА_8 та ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль».

29.09.2009 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_8 було укладено
договір наступної застави № 014-08.2/470/3,
згідно якого, спірний транспортний
засіб було передано в заставу з метою
забезпечення кредитної угоди № 014-08.2/470
від 23.11.2006 року.

02.03.2010 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки за кредитним договором
від 12.12.2007 року, укладеним між ОСОБА_8 та
банком.

Того ж дня, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу
автобуса, у простій письмовій формі, за
умовами якого вартість автомобіля
склала 113788 грн., з розстрочкою платежу
до 19.12.2013 року і передано покупцем в
рахунок вартості автомобіля 3152,66 грн.,
що підтверджується відповідною
розпискою.

Відповідно до ст. 17 Закону
України «Про заставу» заставодавець
зберігає право розпорядження
заставленим майном, якщо інше не
передбачено законом чи договором.
Заставодавець може відчужувати
заставлене майно тільки за згодою
заставодержателя.

Інше передбачено п.2.10 договору
застави № 014-08.2/470/3, згідно якого,
заставодавець не має права
розпоряджатися заставленим майном без
згоди заставодержателя, Відчуження
заставленого майна допускається за
згодою заставодержателя при умові
переходу до іншого заставодавця боргу,
забезпеченого заставою. (а.с.54)

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК
України правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у двадцять і
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, належить вчиняти у письмовій
формі.

Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України
на окремі види майна може бути
встановлено спеціальний порядок
набуття громадянами права власності.

Зокрема, порядок набуття права
власності на автомобіль встановлений
Правилами державної реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок (далі -
Правила), затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1388 від 7
вересня 1998 року

Пунктами 7, 8 Правил передбачено,
що однією з умов відчуження
транспортного засобу є зняття його з
обліку в підрозділі ДАІ.

Отже, набуття права власності на
автомобіль здійснюється при наявності
договору купівлі-продажу та свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу з
відміткою підрозділу ДАІ про зняття
цього засобу з обліку.

Однак з матеріалів справи
вбачається, що в період складання
розписки та отримання коштів спірний
автомобіль перебував на обліку в
органах ДАІ .

Таким чином, укладення сторонами
договору купівлі-продажу
транспортного засобу, який побуває в
заставі і не знятого з обліку в
органах ДАІ автомобіля суперечить
чинному законодавству.

За таких обставин, договір
купівлі-продажу автомобіля не можна
визнати таким, що відбувся, оскільки
продавцем не виконані всі необхідні
для цього умови.

Довіреність, видана ОСОБА_8
позивачу і його дружині, як правильно
зазначив суд в рішенні, не є правовим
оформленням переходу права власності
на автомобіль.

Ураховуючи наведене, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
суду про безпідставність вимог
позивача в частині визнання права
власності на спірний транспортний
засіб.

Також, виходячи з того, що
виконавча служба наклала арешт на
спірний автомобіль у зв'язку з
примусовим виконанням рішення
Кіровського районного суду міста
Кіровограда від 12.07.2011 року, про
стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 боргу за
вищезгаданою кредитною угодою в
розмірі 209 697,88 грн. на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» немає правових
підстав для виключення його з акту
опису та звільнення з-під арешту.

У апеляційній скарзі
позивач зазначає, що суд неповно
з'ясував обставини справи у зв'язку з
чим неправильно вирішив позов. Проте
зазначене твердження не можна вважати
обґрунтованим, оскільки суд правильно
визначився з предметом доказування,

повно з'ясував обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та

заперечення, правильно кваліфікував
правовідносини які випливають із
встановлених обставин.

За таких обставин рішення слід
вважати законним та обґрунтованим, а
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду міста Кіровограда від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: