інстанції - КотенкоНомер провадження
22-ц/788/30/14 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І., Маслова В.
О.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
підприємства "Грандфінресурс"

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 22 жовтня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного підприємства
"Грандфінресурс"

про захист прав споживачів та
стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о
в и л а :

25 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом, просила стягнути з ПП
"Грандфінресурс" на її користь 1633 грн. 34
коп., сплачених нею за договором № 218786
від 22.05.2013 року.

Зазначала, що договір з відповідачем
вона укладала з метою отримання
грошової позики у сумі 10000 грн.

Як на підставу для задоволення позову
посилалась на наступні обставини. При
укладенні договору представник
відповідача, розуміючи суть своїх дій
та зловживаючи її довірою, в порушення
вимог Закону України "Про захист прав
споживачів", завірив її, що вона отримає
грошову позику протягом 3-х банківських
днів, але тільки після сплати
обов'язкових платежів, вказаних у
Додатку № 1. Однак, вона здійснила вже 3
повних щомісячних платежі, але дату
отримання позики навіть приблизно
представник відповідача їй не називає.
При цьому позивачка посилалась на
непрозорість створення відповідачем
Реєстрів та можливість переміщення
Учасників з одного Реєстру до іншого на
власний розсуд Адміністратора, та що за
таких обставин можливість надання їй
позики або повернення сплачених коштів
може взагалі не настати.

Позивачка зазначала, що при укладенні
договору її обмежили у часі при
ознайомленні з його умовами; не надали
можливості ознайомитися зі змістом
договору за межами торгового залу і на
потязі часу, достатнього для уважного з
ним ознайомлення; в договорі
вживається ряд складних для сприйняття
термінів і весь текст договору
написано занадто дрібним шрифтом.

В даний час вона зрозуміла, що умови
договору містять явний дисбаланс прав
і обов'язків сторін договору на користь
відповідача, вважає, що укладений
договір суперечить законодавству
України та порушує її права, відповідно
до Закону України "Про захист прав
споживачів" є нікчемним.

Рішенням суду від 22 жовтня 2013 року
позовна заява ОСОБА_2 задоволена.

Стягнуто з ПП "Грандфінресурс" на
користь ОСОБА_2 1633 грн. 34 коп., сплачених
за договором № 218786 від 22.05.2013 року ; 430
грн. - у відшкодування витрат на правову
допомогу. Стягнуто з ПП
"Грандфінресурс" на користь держави 229
грн.40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені та норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

22 травня 2013 року між ПП "Грандфінресурс"
та позивачкою був укладений договір
про надання послуг за № 218786 за умовами
програми "Альянс Україна" з додатками:

№ 1 - анкетні дані учасника системи та
перелік платежів із зазначенням їх
розміру, які позивач повинен здійснити,
та

№ 2 - умови програми "Альянс Україна".

На виконання умов договору за період з
22 травня 2013 року по 15 серпня 2013 року
позивач сплатила на рахунок
відповідача 1633 грн. 34 коп., з яких :

500 грн. - одноразовий комісійний внесок,

833 грн. 34 коп. - загальна сума трьох
чистих внесків, по 277,78 грн. кожний,

300 грн. - загальна сума трьох внесків, по
100 грн. кожний, - адміністративних
витрат (а.с.10-11).

Задовольняючи позов суд, пославшись на
вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 215 та ч.ч. 4, 5 ст. 216 ЦК
України, п. 2 ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
виходив з того, що договір, укладений
сторонами, є таким, що порушує права
позивача та здійснений з використанням
нечесної підприємницької діяльності, є
нікчемним.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, правильно встановивши
фактичні обставини справи та давши
правильну оцінку всім зібраним у
справі доказам, дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
задоволення позову. При цьому виходить
з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 22
травня 2013 року між ПП "Грандфінресурс"
та позивачкою був укладений договір №
218786 з додатками № 1 та № 2 до нього.

Додаток № 1 містить анкетні дані
учасника системи та перелік платежів з
зазначенням їх кількості та розміру,
які позивач повинен здійснити.

Статтею 2 договору та додатком № 1
передбачені обов'язки учасника, а саме:
сплатити одноразовий комісійний
внесок, що становить 500 грн.,
адміністративний платіж в сумі 500 грн.;
щомісячно сплачувати загальний платіж
в сумі 377,78 грн., який включає чистий
внесок в сумі 277,78 грн. - за рахунок якого
надається заявлена грошова сума, та
адміністративні витрати в сумі 100 грн. -
плата за послуги з організації
діяльності програми.

У названому додатку також
зазначається, що розмір заявленої
грошової суми, яку бажає отримати
учасник, становить 10 000 грн. "на ремонт",
адміністративні витрати - 12% річних,
мінімальний платіж 238,89 гр.

Додаток №2 містить умови програми
"Альянс Україна".

Предметом даного договору є послуги, що
надаються шляхом формування реєстрів
учасників програми "Альянс Україна",
метою яких є отримання відповідної
грошової суми, зазначеної у додатку № 1
до договору (п. 1.3 додатку № 2).

З укладеного сторонами договору
вбачається, що адміністратор, за згодою
учасника, зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок учасника певні
юридичні дії, спрямовані на придбання
учасником грошової суми, зазначеної у
додатку № 1 до договору, на умовах
діяльності програми "Альянс Україна",
що міститься в додатку № 2 до договору,
які є невід'ємними частинами цього
договору, в тому числі: сформувати
реєстр учасників, забезпечити його
адміністрування, організовувати та
проводити захід по розподілу грошового
фонду, надати учаснику відповідну суму,
заявлену для придбання на умовах
діяльності програми, надавати інші
послуги і здійснювати інші правочини,
погоджені сторонами, у порядку та
строки, передбачені цим договором та
додатками до нього, тобто відповідач
зобов'язався вчинити певні юридичні
дії, спрямовані на отримання грошових
коштів.

З умов договору також вбачається, що
виконання послуг відповідачем полягає
в тому, що учасник сплачує передбачені
договором кошти, а ПП "Грандфінресурс"
формує групу осіб, за рахунок чистих
внесків яких здійснюється захід по
розподілу фонду групи, за результатами
якого надається дозвіл, тобто право на
отримання грошових коштів.

Фактично учасник одержує відповідну
суму у позику відповідно до методів
визнання права на отримання ним коштів,
передбачених договором, і таке
визнання права здійснює ПП
"Грандфінресурс" на власний розсуд.

Право на отримання коштів мають не всі
учасники системи, а тільки ті, які,
згідно умов договору, зробили
найбільшу кількість внесків, проте в
протоколах відсутні порівняння
кількості внесків учасників, які
подали заяви на участь у заході по
розподілу коштів. Відповідач не надав
доказів і щодо доступності для
споживачів інформації про розподіл
коштів учасників між фондами реєстрів
з різними номерами.

Укладений між сторонами договір не
містить строків та (або) термінів
отримання учасником коштів, не
передбачає будь-якої відповідальності
ПП "Грандфінресурс" за невиконання умов
договору та будь-яких гарантій
отримання учасником коштів, не містить
критеріїв формування відповідних
реєстрів, що давало б можливість
учасникам на паритетних з відповідачем
засадах перевірити дотримання
відповідачем умов договору, в тому
числі дотримання процедури розподілу
грошових коштів, та давало б підстави
вважати діяльність відповідача такою,
що відповідає вимогам закону з точки
зору ведення чесної підприємницької
практики.

Натомість договором передбачено, що у
випадку неналежного виконання умов
договору, несвоєчасного подання Заяви
на участь у Заході або не сплати
запропонованих адміністратором
платежів, учасник позбавляється права
на отримання коштів, позбавляється
права на участь у наступному
найближчому заході або втрачає
сплачений адміністративний платіж.

Заслуговують на увагу доводи позивача
про несправедливість умов укладеного
сторонами договору у випадку виявлення
учасником бажання розірвати договір, а
також щодо відповідальності сторін у
випадку порушення умов договору,
зокрема, у договорі відсутні умови, які
б передбачали настання негативних
наслідків для відповідача за
невиконання умов Договору, що свідчить
про істотний дисбаланс договірних прав
та є порушенням прав позивача.

У спірному договорі умова про надання
коштів залежить від певних обставин,
яка може взагалі не настати, а тому така
умова є несправедливою відносно
позивача та вказує, що правочин не
направлений на реальне настання
правових наслідків.

Крім того, оспорюваний Договір та
Додатки до нього укладені в рамках
створеної відповідачем системи, яка
полягає у створені груп учасників, які
бажають отримати кошти з розстроченням
платежу на досить тривалий час в
порядку та на умовах, передбачених
Договором та Додатками до нього. Така
система вводить в оману споживачів
шляхом залучення їхніх коштів з метою
реалізації діяльності пірамідальної
схеми, що, в свою чергу, здійснюється за
кошти, внесені учасниками програми, і
відповідач без інвестування власних
коштів надає кошти іншому Учаснику
Програми. Також є несправедливою умова
про надання коштів за умови сплати
позивачем найбільшої кількості
платежів без зазначення такої
кількості, проте позивач не володіє
інформацією щодо необхідності сплати
конкретного числа платежів, яке
повинне перевищувати кількість
платежів інших учасників для отримання
бажаних коштів.

Вказані обставини дають підстави для
висновку про те, що відповідач здійснює
нечесну підприємницьку діяльність, яка
заборонена законом та дає підстави
вважати укладений між сторонами
договір нікчемним.

Таким чином, умови оспорюваного
договору є несправедливими та
непрозорими, унаслідок чого
утворюється істотний дисбаланс
договірних прав і обов'язків на шкоду
споживачеві, фонди групи з отримання
коштів формуються виключно за рахунок
внесків інших клієнтів системи, без
залучення коштів товариства, а тому є
підстави вважати, що ПП
"Грандфінресурс" здійснює нечесну
підприємницьку практику, а розподіл
коштів фонду групи між клієнтами являє
собою реалізацію діяльності
пірамідальної схеми.

За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19
Закону України "Про захист прав
споживачів" нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Забороняються
як такі, що вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Отже, указаний Закон установив
недійсність правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Така правова позиція викладена
Верховним Судом України в постанові
від 23 травня 2012 року по справі N 6-35цс12,
яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК
України, є обов'язковою для всіх судів
України.

З огляду на зазначене суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що за умовами договору позивач
мав сплачувати кошти за можливість
одержання права на їх отримання за
рахунок сплачених іншими особами
коштів, ПП "Грандфінресурс" без
залучення власних коштів формувало
групи клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснювалась видача грошових сум
одному з учасників групи, що є
компенсацією за рахунок коштів інших
учасників групи, залучених до умов
діяльності програми "Альянс Україна", а
тому укладений між сторонами договір
здійснений з використанням
відповідачем нечесної підприємницької
діяльності, є нікчемним, оскільки його
недійсність установлена ч. 6 ст. 19
Закону України "Про захист прав
споживачів", і укладений між сторонами
договір не відповідає вимогам закону
та порушує права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

Керуючись вказаними нормами права та
дійшовши висновку, що укладений між
сторонами договір є нікчемним
(недійсність якого встановлена
законом) і встановивши, що позивач на
виконання умов цього договору сплатив
відповідачу 1633 грн. 34 коп., суд першої
інстанції правильно стягнув з
відповідача на користь позивача
зазначені грошові кошти.

Рішення суду узгоджується з
роз'ясненнями, які містяться в п. 7
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" № 9 від 06
листопада 2009 року, згідно яких правочин
може бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом. У разі якщо під
час розгляду спору про визнання
правочину недійсним як оспорюваного та
застосування наслідків його
недійсності буде встановлено
наявність підстав, передбачених
законодавством, вважати такий правочин
нікчемним, суд, вказуючи про
нікчемність такого правочину,
одночасно застосовує наслідки
недійсності нікчемного правочину.

Твердження відповідача про те, що
позивач ознайомився з умовами
договору, погодився із ними та при
укладенні договору його волевиявлення
було вільним, не спростовує факту
нікчемності угоди через використання
відповідачем нечесної підприємницької
практики.

Не спростовані відповідачем і доводи
позивача про те, що відповідач рекламує
свою діяльність саме як надання позики
на вигідних умовах.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що кінцевим результатом
укладеної угоди з учасником програми є
отримання права на кошти, учасник
сплачує ПП "Грандфінресурс" за
послуги, пов'язані з отриманням
грошових коштів, тобто програма
отримання грошових коштів "Альянс
Україна" не має ознак пірамідальної
схеми, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки ці доводи не
відповідають фактичним обставинам
справи та нормам закону, які регулюють
спірні правовідносини.

З огляду на зазначене є безпідставними
посилання в апеляційній скарзі на те,
що отримання споживачем грошових
коштів здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених
самим учасником, і незалежно від
платежів інших Учасників.

Крім того, колегія суддів враховує, що
діяльність ПП "Грандфінресурс"
фактично є діяльністю з надання
фінансових послуг, яка здійснюється
відповідачем без відповідної ліцензії.

Заперечуючи проти позову, ПП
"Грандфінресурс" зазначав, що є
адміністратором соціальної програми
для населення, тобто адмініструє
грошові кошти учасників.

Пунктом 3 частини 1 ст. 9 Закону "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" унормовано,
що відповідно до спеціальних законів
ліцензуванню підлягає господарська
діяльність, зокрема, із надання
фінансових послуг.

Згідно з пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 1 Закону "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
під фінансовою установою слід розуміти
юридичну особу, яка відповідно до
закону надає одну чи декілька
фінансових послуг, а також інші послуги
(операції), пов'язані з наданням
фінансових послуг, у випадках, прямо
визначених законом, та внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку.

Фінансова послуга - це операції з
фінансовими активами, що здійснюються
в інтересах третіх осіб за власний
рахунок чи за рахунок цих осіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
- і за рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Такими фінансовими послугами, як
зазначено у пунктах 2, 6, 11 ч. 1 ст. 4 цього
ж Закону, вважаються довірче
управління фінансовими активами,
надання коштів у позику, в тому числі й
на умовах фінансового кредиту та
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Водночас п. 4 ч. 1 ст. 34 даного Закону
передбачено, що національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, у межах своєї
компетенції видає ліцензії для
здійснення фінансовими установами
діяльності з надання будь-яких
фінансових послуг, що передбачають
пряме або опосередковане залучення
фінансових активів від фізичних осіб.

Здійснення такої діяльності
дозволяється тільки після отримання
відповідної ліценції (ч. 2 ст. 34
вказаного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави
для висновку, що для укладення договору
з позивачем відповідач повинен був
отримати у встановленому законом
порядку відповідну ліцензію.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
врахував всі факти, що входять до
предмета доказування. Обставини, якими
мотивоване рішення, підтверджуються
належними й допустимими доказами, яким
суд дав оцінку з дотриманням вимог ст.
212 ЦПК України, тому підстав для їх
переоцінки колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Грандфінресурс"
відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 22 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -