н.с. 621/1294/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2014 року Зміївський районний суд Харківської області у складі :

головуючого Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

08 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, у якому просить визнати спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, дозволити систематичні побачення з дитиною та можливість відвідування місця проживання батька з 16 години кожної пятниці до 18 години наступного дня; дозволити побачення з дитиною щорічно: 06 січня, 30 березня, 31 грудня, на свято Пасхи, 9 Травня не менш ніж як 4 години, з відвідуванням дитиною місця проживання батька; дозволити можливість спільного відпочинку протягом шкільних канікул: літніх протягом тижня, осінніх, зимових та весняних протягом трьох днів.

В обґрунтування позову вказав, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 28 березня 2008 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_4, але сімейне життя не склалося і шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір»ю, та останнім часом він фактично позбавлений можливості спілкуватися та виховувати сина, оскільки відповідачка перешкоджає у побаченнях з дитиною. Вважає, що оскільки він характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, працездатний, має бажання спілкуватися та виховувати сина, що не може вплинути негативно на дитину, просив позов задовольнити.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явивися. Надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Також, направив на адресу суду письмовий висновок щодо участі батька у вихованні сина від 06.06.2014.(а.с.32-34)

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у ньому та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала. Визнала той факт, що півроку не дає можливості спілкуватись батьку із сином. Мотивом цього є причетність до участі у вихованні сина третіх осіб, зокрема жінок, з якими періодично проживає позивач ОСОБА_1 Вважає, що даний факт негативно впливає на психіку неповнолітньої дитини. Також, батько недостатньо приділяє уваги матеріальному забезпеченню гармонійного розвитку їх неповнолітньої дитини. Не перешкоджала би зустрічам батька та сина за місцем проживання дитини, яке є і її місцем проживання.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1П та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2012 року (а.с. 8)

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 033637, зареєстрованого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області (а.с.

7)

Згідно витягу з протоколу № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Зідьківськї селищної ради від 10.02.2014 року, ОСОБА_1 звернувся з заявою про вирішення питання побачень з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Головою комісії ОСОБА_6 було запропоновано підписати мирову угоду між матір»ю та батьком щодо виховання та утримання дитини. Гр. ОСОБА_2 категорично відмовилась підписувати вищезазначену угоду, а також відмовилась визначити дні спілкування дитини з батьком. У звязку з чим, гр.. ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою щодо визначення порядку та часу участі у вихованні дитини (а.с. 10)

З характеристики, виданої 29 квітня 2014 року на ім»я ОСОБА_1 депутатом Зідьківської селищної ради по округу № 19 ОСОБА_7 та посвідченої секретарем Зідьківської селищної ради ОСОБА_8, вбачається, що на протязі 2014 року скарг та компрометуючих матеріалів у відношенні ОСОБА_1 до селищної ради не надходило (а.с. 11)

З довідки № 354, виданої 25.04.2014 року лікарем поліклінічного відділення Зміївської ЦРЛ, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в психіатричному та наркологічному кабінетах на обліку не знаходиться (а.с. 12)

Відповідно до ст.. 153 СК України, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім»ї.

Отже, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.. ст.. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, за висновком лікаря здоровий, має бажання та намір приймати участь у вихованні малолітнього сина.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За змістом п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Зідьківської селищної ради «Щодо порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4» доцільним буде встановити наступний графік побачень з дитиною: надати дитині можливість відвідування місця проживання батька ОСОБА_1 за адресою: с. Мохнач Зміївського району Харківської області, вул. Воїнів Сибіряків, буд. 62, з 16 години кожної пятниці, зобов»язавши ОСОБА_1 повернути дитину до 18 години наступного дня за місцем проживання матері вул. Ковтуна, 20 сел. Зідьки Зміївського району Харківської області. Дозволити батьку щорічно: 06 січня, 30 березня, 31 грудня, на свято Пасхи, 9 Травня не менш ніж як 4 години спілкуватись із сином. Дозволити проводити спільний відпочинок протягом шкільних канікул: літніх протягом тижня, осінніх, зимових та весняних протягом трьох днів (а.с.33-34).

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала ті факти, що під час прийняття рішення органом опіки та піклування відносно участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3, були обстежені умови проживання позивача за адресою вул. Воїнів Сибіряків буд.62 с.Мохнач Зміївського району Харківської області. Крім того, було проведено бесіду з батьками. ОСОБА_2 визнала в судовому засіданні, що півроку вона перешкоджає позивачу у спілкуванні з їх сином. Дані обставини, визнані сторонами та у відповідності до ст.. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

За наведеного, суд оцінює письмовий висновок комісії з питань захисту прав дитини Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 06.06.2014 року № 02-21/422 як належний доказ.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 на негативний вплив на дитину з боку третіх осіб, котрі спілкуються із позивачем ОСОБА_1 в період перебування сина у батька, ґрунтуються на суб»активній думці відповідачки і не підтверджені жодним належним письмовим доказом, який би вказував на порушення інтересів дитини під час його перебування у батька.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала можливості спілкування батька з сином, але тільки за місцем проживання дитини.

Надані в письмових запереченнях клопотання відповідачки судом не вирішувались, так як вони не заявлені безпосередньо в судовому засіданні, та надані після початку розгляду справи по суті, зазначене суперечить ч.2 ст.27 ЦПК України.

Відпочинок неповнолітнього ОСОБА_3, згідно висновку засідання комісії з питань захисту прав дитини Зідьківської селищної ради «Щодо порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4» від 06.06.2014 року не містить визначення, що зустріч та спілкування з батьком щорічно: 06 січня, 30 березня, 31 грудня, на свято Пасхи, 9 Травня не менш ніж як 4 години, спільний відпочинок протягом шкільних канікул: літніх протягом тижня, осінніх, зимових та весняних протягом трьох днів мають відбуватись, як того просить позивач, за місцем його проживання ІНФОРМАЦІЯ_5.

З огляду на вказане, відповідачем не доведено перед судом переконливість своїх заперечень проти позову, натомість позивачем доведені позовні вимоги, крім наведеного. Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Виходячи з вищенаведеного і керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши дитині можливість відвідування місця проживання батька ОСОБА_1 за адресою: с. Мохнач Зміївського району Харківської області, вул. Воїнів Сибіряків, буд. 62, з 16 години кожної пятниці, зобов»язавши ОСОБА_1 повернути дитину до 18 години наступного дня за місцем проживання матері вул. Ковтуна, 20 смт. Зідьки Зміївського району Харківської області. Дозволити батьку щорічно: 06 січня, 30 березня, 31 грудня, на свято Пасхи, 9 Травня не менш ніж як 4 години спілкуватись із сином. Дозволити проводити спільний відпочинок протягом шкільних канікул: літніх протягом тижня, осінніх, зимових та весняних протягом трьох днів.

Зобов»язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Бібік