Справа № 1008/4401/12 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В. Провадження №
22-ц/780/6/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 4
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Малорода О.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 31 січня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним рішення селищної ради та
державного акта на право приватної
власності на землю, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2012 року позивачі звернулися до
суду з позовом та просили визнати
недійсними рішення Глевахівської
селищної ради № 95 від 29 травня 2001 року
та державний акт на право приватної
власності на землю серії ІV № 034279,
виданий на ім'я відповідача.

Мотивували свої вимоги тим, що вказані
рішення та державний акт порушують
їхні права, оскільки вони успадкували
5/7 частин будинку та господарських
споруд, який знаходиться на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1, а
відповідач сам приватизував усю
земельну ділянку на якій знаходиться
будинок та господарські споруди.

Рішенням суду в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивачка
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Мотивує свої вимоги тим, що оскаржуване
рішення ухвалене з порушенням норм
процесуального права та з неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

В порушення ст. 74-78 ЦПК України її не
було належним чином повідомлено про
дату та час судового засідання, тому
вона була позбавлена можливості
заявити клопотання про залучення
третіх осіб та витребування доказів.

Вважає, що судом не взято до уваги того,
що позивачі є співвласниками (в рівних
частках) не тільки 5/7 частин будинку по
АДРЕСА_1, а й іншого нерухомого майна,
зокрема - дерев'яного будинку жилою
площею 22,3 кв.м., двох сараїв, погреб,
вбиральні, колодязя, огорожі. Вказане
нерухоме майно не було предметом іншої
справи, як це вказав суд.

Крім того вважає, що суд не дав оцінки
тому факту, що позивачі мають право на
безоплатну приватизацію землі, але не
зможуть цього зробити через спірне
рішення та держаний акт.

Апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до державного акту серії
ІV-КВ № 0, виданого на підставі
рішення Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області № 95 від 29 травня 2001 року,
відповідачу на праві приватної
власності належить земельна ділянка
площею 0,219 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
ведення особистого підсобного
господарства по АДРЕСА_1.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 01 грудня 2011 року по цивільній
справі № 2-2315/11, в задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
виділення частки спадкового майна -
будинку АДРЕСА_1 в натурі, відмовлено,
поскільки майно, з якого підлягало
виділення в натурі певних часток, а
саме: будинок АДРЕСА_1, отриманий
позивачами по справі у спадщину після
смерті їх матері, на час розгляду
справи не існує, а відповідач ОСОБА_4
проживає та є власником іншого будинку,
отриманого у спадщину після смерті
його дружини. Зазначений інший будинок
знаходиться на земельній ділянці
належній йому на підставі державного
акту серії ІV-КВ № 0, і він є
платником податку зазначеної
земельної ділянки з 1993 року.

Рішення набрало законної сили.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову, мотивував свої висновки тим, що
оскаржуваними правовими актами не
порушуються майнові права та інтереси
позивачів, поскільки будинку,
власниками якого є позивачі на час
розгляду справи не існує.

Колегія вважає, що суд вірно встановив
обставини справи та дав їм належну
правову оцінку.

Заперечення викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Так дійсно рішенням суду встановлено,
що будинку, власниками якого є
позивачі, не існує, а поскільки перехід
права на земельну ділянку залежить від
переходу права власності на будинок, то
висновки суду є правомірними.

Позивачка ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
указує, що суд не врахував, що на
земельній ділянці залишились
господарські споруди, /два сараї,
погреб, вбиральня, колодязь, огорожа/,
однак як указано в ст.. 186 ЦК України,
вказані будівлі є приналежністю до
головної речі /будинку/ і не породжують
для позивачів прав на земельні ділянку.

Не є підставою для скасування рішення
суду і заперечення апелянта в частині
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, а саме не
повідомлення її про час та місце
розгляду справи та порушення її права
на заявлення клопотань, поскільки з
матеріалів справи вбачається що,
апелянт є позивачем і зобов'язана
надати докази до початку розгляду
справи, або заявити відповідне
клопотання при подачі позову. Крім того
в матеріалах справи є заява апелянта
про відвід головуючого у справі, що
також свідчить про обізнаність її про
розгляд справи.

Враховуючи викладені обставини, а
також відповідно до ст.. 308 ч.1 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає без змін
рішення суду першої інстанції,
поскільки суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.. 308, 315 ЦПК України колегія,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :