РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Литвинюк Л.Ш.

з участю представника позивача
Грязнова С.І.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом Приватного
підприємства «Аптека 36,6» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Директор приватного підприємства
«Аптека 36,6» ОСОБА_4 звернувся в
Рівненський міський суд з цивільним
позовом до ОСОБА_5 про відшкодування
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що 14.02.2013 року близько 11 год. 30 хв. групою
осіб під керівництвом відповідача із
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 у м.
Рівне було демонтовано та знищено
зовнішній лайт-бакс «Аптека 36,6», що є
власністю вказаного підприємства.
Відразу після виявлення знищення майна
позивач звернувся до Рівненського МВ
УМВС України в Рівненській області із
заявою про кримінальне правопорушення,
однак воно було закрите, так як сума
матеріальної шкоди є меншою ніж
диспозиція кваліфікуючої статті.
Просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ПП
«Аптека 36,6» завдану ним матеріальну
шкоду в розмірі 115000,00 грн., а також
судові витрати по справі.

Під час судового розгляду справи по
суті представник позивача подав до
суду клопотання про заміну неналежного
відповідача. Вказав, що під час допиту
свідка ОСОБА_3, вона суду пояснила, що
зовнішній лайт-бокс був знищений за її
вказівною невідомими людьми, а
відповідач ОСОБА_5 в той час поблизу не
знаходився. Просив замінити первісного
відповідача ОСОБА_5 на ОСОБА_3.

Представник відповідача подав до суду
заперечення проти позову, у якому
просив в задоволенні позову відмовити
повністю за необґрунтованістю та
недоведеністю позовних вимог. Вказав,
що зазначений лайт-бокс був
виготовлений за кошти ОСОБА_3, а
видаткова накладна, що надана
позивачем є фіктивною, а тому і немає
підстав для задоволення позову.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав наведених у
позовній заяві, просив суд позов
задоволити повністю, стягнути з ОСОБА_3
на користь ПП «Аптека 36,6» заподіяну нею
матеріальну шкоду в розмірі 11500,00 грн., а
також судові витрати по справі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив в
задоволенні позову відмовити повністю
за необґрунтованістю та недоведеністю
позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, повно, всебічно
та об'єктивно дослідивши матеріали
справи та оцінивши їх в сукупності,
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду із захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 08 квітня 2011 року
між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_6 (Орендодавець) та приватним
підприємством «АВ-ГРУП» (Орендар)
укладено Договір оренди приміщення, за
яким Орендодавець зобов'язується
передати Орендарю, а Орендар
зобов'язується прийняти в оренду
приміщення, визначене у Договорі, за
плату та на обмовлений строк для
здійснення господарської діяльності.
Приміщення, яке передається в оренду
знаходиться за адресою: м. Рівне,
АДРЕСА_1 площею 259,9 кв.м.

Також, 08 квітня 2011 року між фізичною
особою ОСОБА_6 (Власник), приватним
підприємством «АВ-ГРУП» (Орендар) та
приватним підприємством «Аптека 36,6»
(Суборендар) укладено Договір
суборенди приміщення, за яким в порядку
та на умовах, визначених в Договорі,
Орендар зобов'язується передати
Суборендарю, а Суборендар
зобов'язується прийняти у тимчасове
користування (суборенду) приміщення по
АДРЕСА_1 у м. Рівне, за плату та на
обумовлений строк для здійснення
господарської діяльності.

Рішенням Рівненського міського суду
від 19 жовтня 2012 року задоволено позов
ОСОБА_3, зобов'язано ОСОБА_4 та третю
особу приватне підприємство «Аптека
36,6» звільнити будівлю аптеки, що
розташована в м. Рівне по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 11 лютого 2013
року, що залишене в силі Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.04.2013 року, рішення
Рівненського міського суду від 19.10.2012
року скасовано, в задоволенні позову
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні майном відмовлено.

При постановленні рішення, колегія
суддів виходила з того, що питання про
нікчемність договорів оренди та
суборенди не обговорювалось, вимоги
про їх недійсність не заявлялась.

Встановлено, що на час укладення
договору оренди та суборенди,
власником будівлі по АДРЕСА_1 у м. Рівне
являлась ОСОБА_6.

25 листопада 2011 року ОСОБА_6 подарувала
належне їй приміщення по АДРЕСА_1 у м.
Рівне - ОСОБА_3, що підтверджується
копією Договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_7

Відповідно до ст. 770 ЦК України, у разі
зміни власника речі, переданої в найм,
до нового власника переходить права та
обов'язки наймодавця.

14 лютого 2013 року близько 12 год. 00 хв.
невідомі особи пошкодили вхідні двері
та вивіски приміщення аптеки «Аптека
36,6», що у м. Рівне по АДРЕСА_1, чим
заподіяли ОСОБА_4 майнової шкоди на
суму 12000,00 грн.

Постановою старшого слідчого СВ
Рівненського МВ УМВС України в
Рівненській області від 11 квітня 2013
року закрито кримінальне
правопорушення у зв'язку з відсутністю
у діянні складу кримінального
правопорушення.

Копією видаткової накладної № ВЕ-0000003
від 31.03.2011 року підтверджується сплата
приватним підприємством «Аптека 36,6»
грошової суми в розмірі 11500,00 грн. за
виготовлення та встановлення
лайт-боксу Аптека 36,6.

Суд критично відноситься до твердження
відповідача та представника
відповідача про те, що вказана
видаткова накладна є фіктивною, так як
питання про її достовірність сторонами
не заявлялось, а клопотання про
призначення експертизи з метою
встановлення фіктивності до суду не
надходило.

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_3 пояснила, що 14.02.2013 року
близько 12 год. вона та її адвокат
перебували у приміщенні аптеки 36,6, що
по АДРЕСА_1 у м. Рівне. Потрапили вони до
приміщення за допомогою посторонніх
чоловіків, які болгаркою зняли замок та
відразу поставили новий замок. В цей
час на вулиці за її вказівкою чоловіки
знімали вивіску лайт-боксу, при чому
ОСОБА_5 в той час поряд не було та
ніякого відношення до будівлі аптеки
він не мав. Коли прийшов ОСОБА_4 із
батьком до аптеки, то до приміщення
вона їх не пустила, так як вона збирала
речі, що їй належать. Власником
лайт-боксу є ПП «Аптека 36,6», однак вона
купувалась за кошти її сім'ї, а в тому
числі її дочки, яка на той час
перебувала в шлюбі із ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що 14.02.20.13
року прийшов до приміщення аптеки 36,6 по
АДРЕСА_1 у м. Рівне та побачив, що
невідомі йому особи демонтують
лайт-бокс аптеки 36,6 за допомогою
болгарки. Поряд стояла ОСОБА_3 Осіб, які
здійснювали демонтаж лайт-боксу
відповідач знала, так як вони і раніше в
неї працювали. Його син - ОСОБА_4
викликав міліцію та був складений
протокол.

Аналізуючи ст. 22 ЦК України можна дійти
висновку, що, відшкодування збитків - це
один із способів відшкодування
майнової шкоди; а підставою для
відшкодування збитків та шкоди є
порушення цивільного права особи.

Тобто, до питання про відшкодування
завданих збитків застосовується
параграф 1 глави 82 ЦК України про
відшкодування шкоди.

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України
встановлено, що, особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Тобто, для відшкодування збитків
повинна бути наявна цивільно-правова
відповідальність, підставами для якої
є: наявність майнової шкоди (у
грошовому виразі - майнових збитків);
протиправність поведінки (дія чи
бездіяльність); вина; причинний зв'язок
між збитком і протиправною поведінкою.
Тільки сукупність зазначених умов дає
підставу для притягнення до
цивільно-правової відповідальності.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України в п. 2 постанови № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та такі, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Отже, підлягають до
стягнення з відповідача на користь
позивача понесені ним судові витрати, а
саме судовий збір в розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212 - 215, 294, 296, 297 Цивільного
Процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного
підприємства «Аптека 36,6» - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
приватного підприємства «Аптека 36,6»
завдану нею матеріальну шкоду в
розмірі 11500,00 грн., а також судові
витрати в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Сидорук Є.І.

Повний текст рішення виготовлено 20
січня 2014 року.

Суддя :
Сидорук Є.І.