АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -
Невідомої Т.О.

суддів -
Нежури В.А., Саліхова В.В.

при секретарі
-Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
07 липня 2014 року за позовом Приватного
акціонерного товариства
«Фармацевтична фірма «Дарниця» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Приватне акціонерне
товариство «Фармацевтична фірма
«Дарниця» (далі по тексту ПрАТ «ФФ
«Дарниця») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
солідарне стягнення заборгованості у
розмірі 105 557,76 грн. за договором
купівлі-продажу від 06 лютого 1997 року
квартири АДРЕСА_1 та 6 845,32 грн. - трьох
процентів річних за користування
грошовими коштами за період з 06 лютого
2012 року по 03 квітня 2014 року, а всього 112
403,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилались на те, що за умовами пункту 4
вказаного договору продаж квартири
здійснено за 33 244,00 грн., що за курсом НБУ
на день укладення договору
еквівалентно 17 554,00 доларів США.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
13 лютого 2013 року, яке набрало законної
сили, встановлено, що за договором від 06
лютого 1997 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проведені виплати за вказаним
договором на загальну суму 8 146,00
доларів США з урахуванням курсу долара
США на день здійснення платежів, а отже
у відповідачів існує заборгованість з
оплати вартості квартири у розмірі 9
408,00 доларів США, що еквівалентно 105 557,76
грн. Крім того, на підставі положень ч.2
ст. 625 ЦК України відповідачі повинні
сплатити три проценти річних у розмірі
610,00 доларів США, що станом на 04 квітня
2014 року еквівалентно 6 845,32 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 07 липня 2014 року позов
задоволено.

Справа № 753/6504/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/10914/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Сирбул
О.Ф.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»
заборгованість за договором
купівлі-продажу від 06 лютого 1997 року
квартири АДРЕСА_1 у розмірі 105 557,76 грн.,
три проценти річних за користування
грошовими коштами за період з 06 лютого
2012 року по 03 квітня 2014 року у розмірі 6
845,32 грн., а всього 112 403,08 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПрАТ «Фармацевтична фірма
«Дарниця» судовий збір у розмірі 1 124,03
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове по суті позовних вимог її та
ОСОБА_2, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Зазначає, що вартість квартири у
розмірі, визначеному у пункті 2
договору купівлі-продажу від 06 лютого
1997 року, 33 244,00 грн. та в термін,
визначений договором, покупці
сплатили, разом з тим ПрАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця» в
порушення пункту 5 вказаного договору
купівлі-продажу не повідомляє Сьому
Київську державну нотаріальну контору
про сплату повної вартості квартири, що
унеможливлює зняття заборони на її
відчуження і, відповідно, порушує права
покупців, як власників зазначеної
квартири.

Крім того, звертає увагу на те, що 05
липня 2014 року вона направила на адресу
районного суду зустрічний позов до
ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»,
який було їй повернуто, а тому вказані
дії суду є порушенням її прав,
передбачених статтею 31 ЦПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

Представник ПрАТ «Фармацевтична фірма
«Дарниця» Саєнко О.Д. заперечував
проти апеляційної скарги, посилаючись
на те, що спір судом вирішено
правильно.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
про час та місце апеляційного розгляду
справи повідомлена належним чином, про
що свідчить зворотнє повідомлення про
вручення поштового відправлення, а
тому колегія суддів відповідно до
вимог ч.2 ст.305 ЦПК України вважала за
можливе розглядати справу у її
відсутність. При цьому колегією суддів
відхилено клопотання про відкладення
розгляду справи, оскільки заявником не
надано будь-яких доказів на
підтвердження поважності причин
неявки до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та оговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом 06 лютого 1997 року між
ЗАТ «ФФ «Дарниця» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 4 вказаного
договору продаж квартири здійснено за
33 244,00 грн., що на момент здійснення
операції складає 17 554 умовні одиниці за
курсом НБУ на день укладення даного
договору.

Зазначений пункт договору був
предметом судового розгляду. Так
рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 30 грудня 2009 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 12 серпня 2010 року, зокрема,
визнано недійсним вказаний пункт
договору купівлі - продажу. Ухвалою
Верховного Суду України від 13 вересня
2010 року у відкритті касаційного
провадження у справі за касаційною
скаргою ЗАТ «Фармацевтична фірма
«Дарниця» на рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 30 грудня
2009 року та ухвалу Апеляційного суду
міста Києва від 12 серпня 2010 року
відмовлено. У жовтні 2010 року ЗАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця»
звернулось до Верховного Суду України
із скаргою про перегляд ухвали судді
Верховного Суду України від 13 вересня
2010 року у зв'язку з винятковими
обставинами. Ухвалою Верховного Суду
України від 30 травня 2012 року скаргу
задоволено частково ухвалу судді
Верховного Суду України від 13 вересня
2010 року щодо відмови у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 30 грудня
2009 року та ухвалу Апеляційного суду
міста Києва від 12 серпня 2010 року в
частині вирішення зустрічної позовної
вимоги про визнання договорів
купівлі-продажу квартир недійсними в
частині визнання недійсною частини
пункту 4 у договорах купівлі-продажу
квартир скасовано, а справу в цій
частині направлено на новий розгляд в
суд касаційної інстанції.

Приймаючи вказане рішення Верховний
Суд України встановив, що закон
передбачає обов'язковість здійснення
платежів на території України в
національній валюті, однак він не
містить заборони на використання в
розрахунках розміру грошових
зобов'язань іноземної валюти або інших
розрахункових величин.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 липня 2012 року
встановлено, що суд першої інстанції,
задовольняючи позов в частині визнання
недійсною частини пункту 4 у договорах
купівлі-продажу квартир дійшов хибних
висновків про те, що грошовий
еквівалент зобов'язання не може бути
визначено в іноземній валюті.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 13 лютого 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інших до ПАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця» про
усунення перешкод у користуванні
власністю та зобов'язання вчинити дії
встановлені наступні обставини,
зокрема те, що належним виконанням
зобов'язань за даним договором
купівлі-продажу слід вважати таку
сплату суми у гривнях, яка
розраховується, виходячи з еквіваленту
вартості квартир, зазначених у
договорах в умовних одиницях,
перерахованого у гривню за курсом
долару США до гривні на день здійснення
платежів; за договором від 06 лютого 1997
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведені
виплати на загальну суму 8 146,00 доларів
США з урахуванням курсу доллара США до
гривні на день здійснення платежів.
Отже заборгованість з оплати квартири
позивача у цій справі становить 9 408
доларів США (а.с.30 - 38).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 61 ЦПК
України обставина щодо заборгованості
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по оплаті вартості
квартири у розмірі 9 408 доларів США є
встановленою.

Відповідачі не виконали зобов'язань з
оплати вартості квартири АДРЕСА_1 і їх
заборгованість складає 9 408 доларів США,
що за курсом НБУ становить 105 557 грн.76
коп.

За встановлених обставин районний суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для стягнення з відповідачів
на користь позивача суми
заборгованості за договором з
урахуванням трьох процентів річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання -610,10 доларів США, що за
курсом НБУ становить 6 845 грн. 32 коп.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для
задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом проведена неправильна оцінка
доказів та невірно застосовані до
спірних правовідносин норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо обґрунтованості пред'явленого
позову повно та послідовно викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення (а.с.82-84).

Обставин, які б дали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга представника позивачів не
містить.

За правилом ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Належним виконанням зобов'язання у
даному випадку є внесення грошових
коштів у національній валюті України -
гривні, у сумі, що станом на день сплати
відповідає еквіваленту визначеної
вартості квартири в умовних одиницях.
Тобто належним виконанням зобов'язання
за договором слід вважати таку сплату
суми у гривнях, яка розраховується
виходячи з еквіваленту вартості
квартири, зазначеного у договорі в
умовних одиницях, перерахованого у
гривню за курсом долару США до гривні
на день здійснення платежу. Доказів
належного виконання зобов'язань за
договором відповідачами не надано.

Посилання апеляційної скарги на те, що
районним судом неправомірно взяті за
основу правові позиції викладені у
постанові Верховного Суду України від
30 травня 2012 року у справі № 6-29, які
суперечать тлумаченням, викладеним у
рішеннях Апеляційного суду м. Києва від
19 квітня 2004 року, не можуть бути
прийняті у якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення,
оскільки відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК
правові позиції Верховного Суду
України за наслідками розгляду заяв
про перегляд судових рішень з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах є обов'язковими для
всіх судів України.

Інших доводів щодо неправильності
оскаржуваного рішення апеляційна
скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підставдля
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 07 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
В.А.Нежура

В.В. Саліхов