Справа № 373/2686/13-ц Головуючий у І
інстанції Залевська А.О.Провадження №
22-ц/780/487/14 Доповідач у 2 інстанції
МатвієнкоКатегорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі: Микитенко
Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 05 листопада 2013 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з
вищевказаним позовом та просило
ухвалити рішення про його задоволення,
посилаючись на те, що 17 січня 2008 року
між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником
якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого позичальник отримала
кредит в розмірі 35 500,00 доларів США та
зобов»язалася належним чином
використати і повернути наданий кредит
у повному обсязі в передбачені
договором строки зі сплатою за
користування кредитними коштами
відповідної плати. Погашення
відповідної частини кредиту та
нарахованих відсотків мало
здійснюватися позичальником щомісяця.
Банк свої зобов»язання виконав
повністю, натомість відповідач ОСОБА_1
зобов»язання по погашенню суми кредиту
та відсотків за користування ним
виконувала неналежним чином, що
призвело до утворення заборгованості
за кредитом, розмір якої станом на
12.06.2013 року становить 45 586,19 доларів США,
що в еквіваленті до національної
валюти дорівнює 364 370 грн. 41 коп. Крім
заборгованості у вищевказаному
розмірі позивач нарахував відповідачу
на підставі п. 4.1.1. частини №2
кредитного договору пеню в розмірі 201 832
грн. 52 коп.

Крім того, 17 січня 2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено
договір №01/369/08 про кредитування
поточного рахунку (овердрафт),
відповідно до умов якого банк відкрив
картковий рахунок і здійснив
кредитування поточного рахунку в
розмірі ліміту овердрафту, який
становить 2 300,00 грн. зі сплатою
відсотків в розмірі 26% річних з
розрахунку 365 днів у році. Позичальник,
в свою чергу, зобов»язалася прийняти,
належним чином використати та
повернути позивачу вказані кредитні
кошти у строки, зазначені в договорі, а
також сплатити відповідну плату за
користування кредитом. Свої обов»язки
за договором №01/369/08 відповідач ОСОБА_1
виконувала неналежним чином, внаслідок
чого за даним договором станом на 24.07.2013
року наявна заборгованість в розмірі 594
грн. 07 коп.

27 квітня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк»
та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфеля та договір
відступлення права вимоги, відповідно
до умов яких ПАТ «ОТП Банк» відступило
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право
грошової вимоги до боржника, і ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» набуло право
вимагати від ОСОБА_1 погашення
заборгованості за договорами від 17
січня 2008 року.

На підставі викладеного позивач
просив суд ухвалити рішення про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованості за кредитним
договором у розмірі 45 586,19 доларів США,
що в еквіваленті до національної
валюти дорівнює 364 370 грн. 41 коп. та 201 832
грн. 52 коп. пені, а також заборгованості
за договором № 01/369/08 про кредитування
поточного рахунку в розмірі 594 грн. 07
коп. Крім того просив стягнути з
відповідача на свою користь суму
сплаченого ним судового збору в
розмірі 3 441 грн. 00 коп.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 05 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму заборгованості за кредитним
договором від 17 січня 2008 року в розмірі
364 370 грн. 41 коп. та 40 000 грн. пені за
прострочення виконання грошового
зобов»язання. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму заборгованості за договором №
01/369/08 по кредитуванню поточного
рахунку від 17 січня 2008 року в розмірі 594
грн. 07 коп. та судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3 441 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині стягнення з ОСОБА_1 пені в
розмірі, меншому, ніж визначено у
позовній заяві, ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» в апеляційній скарзі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просило рішення
суду в частині часткового задоволення
вимог про стягнення пені за кредитним
договором скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про стягнення з
відповідача пені в розмірі 201 832 грн. 52
коп.

Заслухавши доповідь судді
доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
17 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого позичальник отримала кредит в
розмірі 35 500,00 доларів США та
зобов»язалася належним чином
використати і повернути наданий кредит
у повному обсязі в передбачені
договором строки зі сплатою за
користування кредитними коштами
відповідної плати. Погашення
відповідної частини кредиту та
нарахованих відсотків мало
здійснюватися позичальником щомісяця.

Також встановлено, що Банк свої
зобов»язання виконав повністю,
натомість відповідач ОСОБА_1
зобов»язання по погашенню суми кредиту
та відсотків за користування ним
виконувала неналежним чином, що
призвело до утворення заборгованості
за кредитом, розмір якої станом на
12.06.2013 року становить 45 586,19 доларів США,
що в еквіваленті до національної
валюти дорівнює 364 370 грн. 41 коп. Крім
заборгованості у вищевказаному
розмірі позивач нарахував відповідачу
на підставі п. 4.1.1. частини №2
кредитного договору пеню в розмірі 201 832
грн. 52 коп.

Крім того, 17 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено
договір №01/369/08 про кредитування
поточного рахунку (овердрафт),
відповідно до умов якого банк відкрив
картковий рахунок і здійснив
кредитування поточного рахунку в
розмірі ліміту овердрафту, який
становить 2 300,00 грн. зі сплатою
відсотків в розмірі 26% річних з
розрахунку 365 днів у році. Позичальник,
в свою чергу, зобов»язалася прийняти,
належним чином використати та
повернути позивачу вказані кредитні
кошти у строки, зазначені в договорі, а
також сплатити відповідну плату за
користування кредитом. Свої обов»язки
за договором №01/369/08 відповідач ОСОБА_1
виконувала неналежним чином, внаслідок
чого за даним договором станом на 24.07.2013
року наявна заборгованість в розмірі 594
грн. 07 коп.

27 квітня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк»
та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфеля та договір
відступлення права вимоги, відповідно
до умов яких ПАТ «ОТП Банк» відступило
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право
грошової вимоги до боржника, і ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» набуло право
вимагати від ОСОБА_1 погашення
заборгованості за договорами від 17
січня 2008 року.

Про відступлення права вимоги та
необхідність погашення заборгованості
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомило
ОСОБА_1, що підтверджується наявними в
справі письмовими доказами та нею
самою не заперечувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України
рішення суду перевіряється в межах
доводів апеляційної скарги щодо
законності стягнення з відповідача на
користь позивача пені в розмірі
меншому, ніж зазначено у позовній
заяві. В іншій частині законність та
обґрунтованість рішення суду не
перевіряється, оскільки не є предметом
апеляційного оскарження.

Відповідно ч. 3 ст. 549 ЦК України
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов»язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 551 ЦК України предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Розмір неустойки, встановлений
законом, може бути збільшений у
договорі.

Сторони можуть домовитися про
зменшення розміру неустойки,
встановленого актом цивільного
законодавства, крім випадків,
передбачених законом.

Розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до п. 4.1.1. частини №2
укладеного між сторонами кредитного
договору за порушення прийнятих на
себе зобов»язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитними коштами у
визначені цим договором строки,
позичальник ОСОБА_1 зобов»язана
сплатити позивачу пеню в розмірі 1% від
суми несвоєчасно виконаного
зобов»язання, за кожен день прострочки,
пеня сплачується додатково до
прострочених сум.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи те, що відповідачем
порушено умови кредитного договору в
частині повернення кредитних коштів та
процентів за користування ними,
законним та обґрунтованим є висновок
суду першої інстанції про стягнення з
відповідача пені за прострочення
виконання грошового зобов»язання,
оскільки така можливість передбачена
умовами кредитного договору та не
суперечить вимогам діючого
законодавства.

Разом з тим стягнення судом пені в
розмірі 40 000 грн., а не в розмірі 201 832 грн.
52 коп., як про це просив позивач в
позовній заяві, є необґрунтованим,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що розмір пені не перевищує
розмір збитків, а докази наявності
інших обставин, які мають істотне
значення і можуть бути підставою для
зменшення судом розміру пені в силу
вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідачем
суду не надані.

Крім того суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що положення
частини третьої статті 551 ЦК України
може бути застосовано судом лише за
заявою відповідача, при цьому в
матеріалах справи заява відповідача
ОСОБА_1 про зменшення розміру пені
відсутня.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що розмір пені був
зменшений судом безпідставно, з
порушенням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, в
зв»язку з чим рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
розміру стягнутої пені. В іншій частині
рішення суду підлягає залишенню без
змін, як таке, що ухвалене на підставі
повно та всебічно з»ясованих обставин
справи, підтверджених доказами,
перевіреними судом.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» - задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 05 листопада 2013 року змінити в
частині розміру пені, стягнутої з
ОСОБА_1 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна». Стягнути з ОСОБА_1
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» 201 832 грн. 52 коп. пені за
прострочення виконання грошового
зобов»язання.

В іншій частині рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 05 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: