Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/924/14-ц
Провадження № 2/499/475/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" листопада 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області

в складі : головуючого судді
Погорєлова І.В.

при секретарі
Іваницькій І.Р.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Іванівка
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Іванівської
селищної ради Іванівського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до Іванівської селищної
ради Іванівського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2,
про що складено відповідний актовий
запис за № 13, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть.

Останнім місцем проживання та місцем
відкриття спадщини є смт. Іванівка
Іванівського району Одеської області,
що підтверджується довідкою
виконавчого комітету Іванівської
селищної ради Іванівського району
Одеської області № 02-11/236 від 03 липня 2014
року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина, яка складається з 1/5 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, яка належить
померлому на підставі рішення
Іванівського районного народного суду
Одеської області від 10 грудня 1982 року.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України
позивачка є спадкоємицею першої черги
за законом після смерті ОСОБА_2, що
підтверджується копіями свідоцтва про
народження та свідоцтва про укладення
шлюбу.

Встановленого ст. 1270 ЦК України строку
для прийняття спадщини нею пропущено
не було, оскільки вона вчасно
звернулася із відповідною заявою до
Іванівської державної нотаріальної
контори.

Попри це, оформити спадкове майно в
нотаріальному порядку вона не може
через відсутність правовстановлюючих
документів, зареєстрованих у
встановленому законом порядку на
вищезазначену частину житлового
будинку на ім'я ОСОБА_2, про що державним
нотаріусом винесено відповідну
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії № 484/02-31 від 21 травня
2014 року.

В судове засідання позивачка
надала заяву про слухання справи у її
відсутність позовні вимоги
підтримала.

Представник відповідача позов
визнав, про що надав суду письмову
заяву, просили справу слухати у їх
відсутність.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи та з урахуванням положень ст. 60
ЦПК України, де зазначено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК
України, згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть.

Останнім місцем проживання та місцем
відкриття спадщини є смт. Іванівка
Іванівського району Одеської області,
що підтверджується довідкою
виконавчого комітету Іванівської
селищної ради Іванівського району
Одеської області № 02-11/236 від 03 липня 2014
року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина, яка складається з 1/5 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, яка належить
померлому на підставі рішення
Іванівського районного народного суду
Одеської області від 10 грудня 1982 року.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України
позивачка є спадкоємицею першої черги
за законом після смерті ОСОБА_2, що
підтверджується копіями свідоцтва про
народження та свідоцтва про укладення
шлюбу. Брат позивачки спадщину у
встановленому законом порядку не
приймав, та надав суду заяву про те що
не заперечує проти задоволення позову.

Встановленого ст. 1270 ЦК України строку
для прийняття спадщини нею пропущено
не було, оскільки вона вчасно
звернулася із відповідною заявою до
Іванівської державної нотаріальної
контори.

Попри це, оформити спадкове майно в
нотаріальному порядку вона не може
через відсутність правовстановлюючих
документів, зареєстрованих у
встановленому законом порядку на
вищезазначену частину житлового
будинку на ім'я ОСОБА_2, про що державним
нотаріусом винесено відповідну
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії № 484/02-31 від 21 травня
2014 року.

Право власності в Україні повинно
спиратися на певний титул
(правовстановлюючий документ) для того,
щоб бути доведеним перед іншими
особами, а оскільки реєстрація права
власності не проводилась, а тому
позивачка, прийнявши спадщину
відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.1269, ч.1
ст.1270 ЦК України, позбавлена
можливості оформлення спадкових прав у
встановленому законом порядку.

В разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права
власності якого не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися в
судовому порядку відповідно до
роз'яснень Міністерства юстиції
України від 21.02.2005 р. №19-32/319 "Щодо
порядку оформлення документів в разі
смерті власника нерухомого майна" .

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст.16 ЦК встановлено, що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільного права та
інтересу може бути, зокрема, визнання
права (п.1 ч.2 цієї статті).

Таким чином, власник або інша
заінтересована особа мають право
звернутися до суду за забезпеченням
прав власності, пов'язаних з усуненням
перешкод, які заважають власнику або
іншому титульному володільцеві
здійснювати в повній мірі та
беззаперечно свої права володіння та
розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Той факт, що ОСОБА_2 володів 1/5
частиною нерухомого майна на праві
приватної власності підтверджується
доданими до справи документами.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
ВСУ «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.
у разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Рішенням Іванівського районного
народного суду Одеської області від 10
грудня 1982 року у справі № 2-201 поділене
майно подружжя - батьків позивачки
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, припинено право
спільної сумісної власності, та
визнано за кожним із них право
власності на відповідну частину
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 на свою частину житлового
будинку, яка відповідно до технічного
паспорту складає 4/5 частини отримала
правовстановлюючі документи -
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно та витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно.

Оскільки в рішенні Іванівського
районного народного суду Одеської
області у справі про поділ майна
подружжя не було чіткого визначення
часток власників, ОСОБА_3, як сторона у
справі звернулася до Іванівського
районного суду Одеської області із
заявою про роз'яснення рішення суду.

Ухвалою Іванівського районного суду
Одеської області від 04 березня 2014 року
у справі № 499/60/14-ц рішення роз'яснено та
частку житлового будинку ОСОБА_4, яка
була виділена йому в натурі визначено
як 1/5 частина житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами.

Правовстановлюючий документ на свою
частину житлового будинку, право
власності на яку згідно зареєстровано
належним чином, ОСОБА_2 за життя не було
отримане, отримати на ім'я померлого
правовстановлюючі документи на
будинок є неможливим, оскільки
відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті,
та оформлення будь-яких документів на
померлу особу є незаконним.

Відповідно до ч. З ст. З Закону України
від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. З Закону України від
01.07.2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Нормативні акти, що діяли на час
виникнення права власності у
спадкодавця, передбачали державну
реєстрацію будівель, споруд, державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відсутність державної реєстрації
права власності ОСОБА_4 на частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами не дає підстав
для висновку про те, що останній не був
власником частини даного житлового
будинку, оскільки відносини власності
виникли 1982 року (постановлення рішення
Іванівським районним народним судом), а
за чинним на той час законодавством
державна реєстрація права власності не
вимагалась.

Суд, дослідивши причини неможливості
отримання свідоцтва про право на
спадщину у нотаріальному порядку
позивачем , вважає що вони є поважними
та вважає що позов підлягає
задоволенню.

Судом досліджено документи ,
які свідчать про те , що померла
володіла вказаним житловим будинком
та присадибною земельною ділянкою.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову,

Таким чином, суд приходить до
висновку, що обставини, на які
посилався позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, доведені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України.

За таких обставин суд вважає за
можливе позовну заяву ОСОБА_1 до
Іванівської селищної ради
Іванівського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Керуючись ст.ст. , ст. 14,57,60, 212, 213
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Іванівської
селищної ради Іванівського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
на 1/5 частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення є підставою для реєстрації
права власності та внесення
відповідних змін до технічної
документації житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
, що розташована в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення .

СуддяІ. В. Погорєлов