Справа № 275/462/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року

Брусилівський районний суд
Житомирської області в складі :

головуючого - судді
Грищенка М.В.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача
- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Брусилів
Житомирської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої пошкодженням майна,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4,
третя особа на стороні відповідача -
ОСОБА_6, про відшкодування з
відповідача на користь позивача
матеріапльної шкоди в сумі 71064,00
гривень та моральної шкоди в сумі 10000,00
гривень.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 25 лютого 2013 року в будинку,
який знаходиться по АДРЕСА_1 і
власником якого є позивач, сталася
пожежа внаслідок порушення правил
пічної безпеки при експлуатації груби,
що встановдено Актом про пожежу від
25.02.2013 року. Позивач в той час в будинку
не знаходився, оскільки фактично
проживає в м.Києві, а будинок був
замкнений. У зв?язку з цим ним була
подана відповідна заява в
Брусилівський РВ УМВС України в
Житомирській області по факту пожежі
та порушення недоторканності житла. За
вказаною заявою Брусилівським РВ УМВС
України в Житомирській області було
відкрите кримінальне провадження
№0000268 від 22.07.2013 року та
№0000075 відж 25.02.2013 року. В ході
досудового розслідування встановлено,
що на початку лютого 2013 року ОСОБА_4
ніби-то з дозволу позивача заселив до
вказаного будинку свого дядька ОСОБА_6
та розпочав разом з ним проводити у
даному будинку ремонтні роботи. При
цьому, оскільки був зимовий період, для
обігріву використовувалася будинкова
піч. Позивач зауважив, що нікому і
ніколи не дозволяв жити в його будинку,
а тим більше проводити будь-які
ремонтні роботи. Згідно показань та
пояснень, які містяться в матеріалах
кримінального провадження, особою,
винною у вчиненні пожежі, є відповідач
ОСОБА_4 При цьому ОСОБА_4 в бесіді з
прокурором Брусилівського району та
слідчим по справі свою вину не
заперечував і обіцяв відновити своїми
силами шкоду, яку завдала пожежа, що
виникла по його вині. Відповідач майже
півтора року ухиляється від виконання
своєї обіцянки по відшкодуванню
завданої ним шкоди.

Посилаючись на ст.ст.22, 1166 ч.1, 1192 ЦК
України, позивач вважав, що при таких
обставинах збитки (вартість матеріалів
та виконання ремонтно-відновлювальних
робіт пошкодженого будинку), завдані
позивачу як власнику будинку, в
результаті його пошкодження внаслідок
пожежі з вини відповідача у
відповідності до акту про пожежу від
25.02.2013 року складали 71064,00 гривень, які
повинні бути відшкодовані
відповідачем в повному обсязі.

Також позивач зазначив, що у зв?язку з
пошкодженням його будинку внаслідок
пожежі в результаті винних та
неправомірних дій відповідача, йому
було завдано моральну шкоду, яка
полягає в порушенні його права
власності, зокрема внаслідок
руйнування будинку пожежею він зазнає
немало переживань та страждань з
приводу того, що особа, яка пошкодила
його майно та повинна відповідати за
свої дії, протягом майже півтора року
не має на меті добровільно
відшкодовувати заподіяні матеральні
збитки або ж провести
ремонтно-відновлювальні роботи.
Хвилювання та думки про те, як
відновити свій будинок, тримають
позивача у постійній нервовій та
психологічній напрузі, що негативно
вплинуло на його відносини в сім?ї та
його здоров?я. Позивач витратив немало
часу на далекі поїздки з Києва до
Брусилова в органи міліції та
прокуратури, що спричинило ряд
незручностей та проблем, а також марно
згаяного часу, який міг би бути
витрачений на сім?ю та оздоровлення.

Посилаючись на ст.ст.23, 1167 ЦК України,
позивач вважав, що відповідач
зобов?язаний відшкодувати йому
моральну шкоду, яку він оцінює в
розмірі 10000 гривень.

Під час судового розгляду було
встановлено, що позивачем в позовній
заяві було невірно вказано прізвище
третьої особи і тому за згодою
позивача та інших осіб, які беруть
участь у справі, був залучений до
участі в справі як третя особа ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
підтримали позов у повному обсязі з
підстав, зазначених в позовній заяві,
додатково пояснили, що саме ОСОБА_4
винуватий у виникненні пожежі,
оскільки він поселив в будинок свого
дядька ОСОБА_5, розпочав там ремонтні
роботи. Під час досудового слідства
ОСОБА_4 визнавав свою провину, в
присутності прокурора району обіцяв
відбудувати будинок власними силами.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги
не визнав та пояснив, що в будинку
позивача він не був, не топив там грубу,
не проводив ремонт. Відповідач заявив,
що не пам'ятає, чи була розмова про
заселення ОСОБА_5 в будинок позивача,
під час досудового слідства на нього
чинився тиск, також не пам'ятає про
зміст розмови з прокурором району.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні в заперечення
позову зазначив, що в акті про пожежу
вказана ймовірна причина пожежі, -
порушення правил пожежної безпеки при
експлуатації груби, - що є припущенням,
але доказування не може грунтуватися
на припущеннях. Також припущенням є
розмір збитків від пожежі, який
зазначений в акті про пожежу зі слів
позивача. ОСОБА_4 нікого в будинок
позивача не заселяв, ремонт там не
проводив, ніякого відношення до пожежі
в будинку не має.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснив, що він мав намір
орендувати будинок у позивача, але не
було заплачено за світло і тому він
відмовився. Третя особа ОСОБА_5 вказав,
що він дрова біля хати позивача не
рубав, всередині будинку не був, в
міліцію його не викликали і пояснень
міліції він не надавав.

Вислухавши пояснення сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
допитавши свідків, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами у межах заявлених позовних
вимог, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.1166, 1167 ЦК
України в даному випадку встановленню
судом підлягають такі обставини:
неправомірність умисних дій
відповідача щодо майна позивача,
пошкодження майна позивача та розмір
завданих внаслідок цього матеріальних
збитків, наявність моральної шкоди та
розмір грпошового відшкодування такої
шкоди, наявність причинного зв'язку між
неправомірними умисними діями
відповідача та завданою позивачу
майновою та моральною шкодою.

Відповідно до ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права ( реальні
збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 23 Цивільного кодексу
України визначає право особи на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, в
тому числі відповідно до пункту 3 цієї
статті у разі душевних страждань, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з врахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10, ч.1 ст.60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Договором дарування від 10 червня
2004 року, який був укладений між
продавцем ОСОБА_7 та покупцем ОСОБА_1,
підтверджується, що власником будинку
АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1

Зі змісту акта про пожежу від 25.02.2013
року відомо, що 25 лютого 2013 року о 20
годині 15 хвилин в АДРЕСА_1 виникла
пожежа будинку, власником якого є
ОСОБА_1 Повідомлення про пожежу
надійшло о 20 годині 47 хвилин вік ОСОБА_8
Пожежу ліквідовано о 23 годині 15 хвилин
25 лютого 2014 року. Пожежею знищено
покрівлю та домашнє майно, пошкоджено
перекриття. В акті зазначені
орієнтовані прямі збитки в сумі 54450
гривень, та побічні збитки в сумі 71064
гривень. Ймовірною причиною пожежі
вказано порушення правил пожежної
безпеки при експлуатації груби.

З матеріалів кримінального
провадження № 0000075, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 26 лютого 2013 року за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194
КК України, за фактом пожежі в АДРЕСА_1,
внаслідок якої згорів будинок, що
належить ОСОБА_1, вбачається, що під час
досудового розслідування не було
встановлено факту, який би вказував на
умисне знищення або пошкодження майна,
про що зазначено в постанові слідчого
від 23 травня 2013 року про закриття
кримінального провадження за
відсутністю складу злочину. В
протоколі допиту свідка ОСОБА_4
записані свідчення про те, що на
початку лютого 2013 року він
зателефонував до ОСОБА_2 та запитав, чи
може в його будинку пожити ОСОБА_5, на що
йому дали дозвіл. 25.02.2013 року в даному
будинку трапилась пожежа, з якої
причин, йому невідомо. За свідченнями
ОСОБА_4, відображеними в протоколі
допиту, він особисто до того будинку не
ходив, в ньому проживав ОСОБА_5 За
свідченнями ОСОБА_5, записаними в
протоколі його допиту як свідка,
Вишневьский надав йому дозвіл на
проведення ремонтних робіт та
проживання в будинку. Коли він почав
робити ремонт в одній із кімнат, то в
будинку не проживав, так як він
знаходився в занедбаному стані. 25
лютого 2013 року знаходився в будинку
сестри. 23 лютого 2013 року розпалював
грубу у вказаному будинку і коли пішов
з будинку, то вже полум'я загасло.

В інших матеріалах кримінального
провадження №0000075, які були
досліджені в судовому засіданні,
відсутні будь-які дані, які б вказували
на причетність ОСОБА_4 до виникнення
пожежі в будинку позивача ОСОБА_1

З матеріалів кримінального
провадження № 0000268, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 22 липня 2013 року за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162
КК України, за заявою ОСОБА_1 про
незаконне проникнення ОСОБА_4 до
будинку по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1,
вбачається, що під час досудового
розслідування не було встановлено
фактів, які б вказували на незаконне
проникнення, а тому в діях ОСОБА_4
відсутні об'єктивна та суб'єктивна
сторони складу злочину, передбаченого
ч.1 ст.162 КК України, про що зазначено в
постанові слідчого від 15 квітня 2014
року про закриття кримінального
провадження за відсутністю складу
злочину.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 свідчили, що вони
не бачили біля будинку ОСОБА_1 ні
ОСОБА_4, ні ОСОБА_5, причини пожежі їм
невідомі.

Суд, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, вважає недоведеними
обставини, передбачені ст.ст.1166, 1167 ЦК
України, за наявності яких може бути
покладено на відповідача ОСОБА_4
відшкодування майнової та моральної
шкоди позивачеві ОСОБА_1, оскільки
відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідачем не були документально
підтверджені понесені ним судові
витрати, які у відповідності до ст.88 ЦПК
України слід присудити на його користь
з позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, на підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167
Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої пошкодженням майна, відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Житомирської області через
Брусилівський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя М. В. Грищенко