Справа № 750/650/14
Провадження № 2/750/615/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.,

при секретарі Носенко М.Ю.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на аліменти,

в с т а н о в и в :

21 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить припинити право останньої на аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його щомісячно, присуджені рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2008 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснює на момент звернення до суду з позовом підприємницьку діяльність, а також отримала спадщину після смерті 09 вересня 2012 року ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись припинення відповідачем підприємницької діяльності та відсутність коштів, отриманих у спадщину.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що25 вересня 2006 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції видано свідоцтво(а.с. 7).

Рішеннямапеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2008 рокуіз ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі1/6 частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з 16 березня 2007 року.

Згідно зі ст. 82 Сімейного кодексу України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 отримала спадщину, яка складається з: автомобіля OPELASTRAOTGF69, 2008 року випуску, вартістю 81316, 44 грн.; грошових вкладів в Обласному відділенні ПАТ «Промінвестбанк» в м. Чернігові, у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Чернігові, в Чернігівському обласному управлінні ПАТ «Державний ощадний банк України» на загальну суму 366459,74 грн. (а.с. 150, 152, 155).

На час розгляду справи відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець, а із заявою про припинення підприємницької діяльності звернулася до Державного реєстратора вже після подачі ОСОБА_3 даного позову 14 квітня 2014 року.

Відповідно до ст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня становить 949 грн., а розмір пенсії ОСОБА_4 становить 1049 грн., що перевищує розмір встановленого прожиткового мінімуму (а.с. 68).

Крім того, позивачеві 09 січня 2014 року встановлена третя група інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 0125388 (а.с. 22).

Отже, з врахуванням обсягу отриманого відповідачем спадкового майна, здійснення підприємницької діяльності та розміру отримуваної нею пенсії, суд вважає, що відсутність потреби одержувача аліментів у матеріальній допомозі є очевидною.

Посилання ж відповідача на сплату податків після отримання спадщини та передачу більшої частини майна в дарунок спільним з позивачем повнолітнім дітям не заслуговують на увагу, оскільки розпорядження майном в такий спосіб лише підтверджує доводи позивача про те, що ОСОБА_4 перестала потребувати матеріальної допомоги.

Інші заперечення відповідача та докази на їх підтвердження не спростовують позовних вимог, а тому оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку необхідність задоволення позову.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на аліменти задовольнити.

Припинити право ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на аліменти в розмірі 1/6 частини всіх доходів ОСОБА_3 щомісячно, присуджені рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2008 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Володимировича243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Супрун