Провадження № 22-ц/779/47/2014
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю.,
Шишка А.І.

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням та
вселення, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
30 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням. Позовні вимоги
обґрунтовували тим, що відповідач
протягом тривалого часу не проживає у
спірній квартирі та не бере участі в її
утриманні, що є підставою для визнання
його таким, що втратив право на
користування житловим привішенням.

ОСОБА_5, в свою чергу звернувся до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням та
вселення, посилаючись на те, що
відповідачі за зустрічним позовом
перешкоджають йому користуватись
спірною квартирою.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 30 жовтня 2013 року у задоволенні
первісного та зустрічного позовів
відмовлено.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення в
частині відмови в задоволенні
первісного позову подали апеляційну
скаргу, в якій посилаються на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянти вказали, що відповідач ОСОБА_5
з 2006 року не проживає у спірній
квартирі АДРЕСА_1. Шлюб між ОСОБА_2 та
відповідачем розірвано згідно рішення
Івано-Франківського міського суду від
12 березня 2012 року.

З огляду на вказані обставини, а також
положення статей 71,72 ЖК України,
апелянти вважають, що відповідач
втратив право користування
вищевказаною квартирою, оскільки був
відсутній за місцем проживання більше
одного року без поважних причин.

Апелянти також зазначили, що
відповідач не бере участі в утриманні
квартири, не оплачує комунальні
послуги. У зв'язку з реєстрацією ОСОБА_5
у спірній квартирі апелянти не можуть
оформити субсидію.

На думку апелянтів, суд не взяв до уваги
вказаних обставин та ухвалив помилкове
рішення в частині відмови в
задоволенні вимог за первісним
позовом.

Апелянти скасувати оскаржуване
рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом та ухвалити нове
рішення, яким визнати ОСОБА_5 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням та зняти останнього з
реєстраційного обліку.

В судовому засіданні апеляційного суду
апелянти ОСОБА_2 її представник ОСОБА_7,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтримали доводи
апеляційної скарги з наведених в ній
мотивів.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_8 заперечили доводи апеляційної
скарги, посилаючись на обґрунтованість
висновків суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для визнання його
таким що втратив право користування
спірним житлом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що відповідач ОСОБА_5 є
власником спірної квартири, а не
квартиронаймачем чи членом сім'ї
власника квартири. Відтак, положення
ст.ст.71,72 ЖК України, ст.405 ЦК України на
спірні правовідносини не поширюються,
тому вимоги позивачів є
безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники
майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло, виданого
Госпрозрахунковою групою з
приватизації державного житлового
фонду 22.12.2000 року на підставі
розпорядження міського голови від
24.11.2000 року №590-р, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності в рівних долях належить 3-х
кімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Вказана обставина підтверджена
матеріалами справи та не спростована
сторонами.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5 є
співвласником вищевказаної квартири,
то на спірні правовідносини не можуть
поширюватися положення ст.ст.71,72 ЖК
України, ст.405 ЦК України, оскільки вони
регулюють відносини між власником
квартири і квартиронаймачем, власником
та членом його сім'ї.

Таким чином, посилання апелянтів на
довготривалу відсутність відповідача
не є підставою для скасування рішення
суду та задоволення позовних вимог про
визнання його таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням .

Рішення суду постановлено з
дотриманням вимог норм матеріального
та процесуального права, доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для її задоволення не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 30 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В

Судді:
Беркій О.Ю.

Шишко А.І.