Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 квітня 2014 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

На підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Судом присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Вектор Плюс" заборгованість по основній сумі кредиту у розмірі 1 120 058,45 грн., заборгованість за процентами у розмірі 114 271,21 грн., пеня в розмірі 8382,69 грн. та 3441,00 грн. суми сплаченого судового збору, а всього стягнути 1 246 153,35 грн. (а.с.72-73)

05 червня 2014 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року, з підстав викладених у письмовій заяві, яка приєднана до матеріалів справи , обґрунтовуючи підстави для скасування заочного рішення суду відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду прийняте у відсутності відповідача, яка не мала змоги прибути у судове засідання, оскільки не була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, що позбавило відповідача подати свої письмові заперечення на позов та надати докази на спростування заявлених позовних вимог.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Вектор Плюс" в судове засідання не з'явився, але надав до суду свої заперечення, в яких просив відмовити в задовлені заяви про перегляд рішення Дніпровського районного суду м.Києва.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтрима заяву та просив її задовольнити, надавши пояснення, що викладені в заяві прор перегляд заочного рішення, при цьому також послався на Закон України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»

Дослідивши матеріали цивільної справи №755/29457/13-ц, оцінивши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення, суд вважає, що заява про скасування заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2013 року, 12 лютого 2014 року, 12 березня 2014 року та 09 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомлення про отримання особисто відповідачем викликів до суду (а.с.53, 59,63), зверталась до суду з заявами про відкладення розгляду справи (а.с.47,54), а також подавала заяву про зупинення провадження у справі, яка розглянута судом шляхом винесення ухвали від 09 квітня 2014 року (а.с.71).

Відповідно до положень ч.2 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд.

Як передбачено ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення).

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи відповідно до положень ст.ст.74, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України.

В той же час, посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що при ухвалені заочного рішення суд обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні є безпідставними.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права та навести доводи та заперечення щодо предмету спору на стадії судового розгляду справи, в тому числі шляхом надання письмових пояснень (заперечень) по суті предмету спору.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право суду при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, відповідач ОСОБА_1, звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення не надала докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, в той же час відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 квітня 2014 року не підлягає задоволенню, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права безпосередньо в судовому засіданні, однак небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 9 квітня 2014 р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заочне рішення суду, від 9 квітня 2014 року може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва в загальному порядку, передбаченого цим Кодексом.

Суддя: