Справа № 127/2-874/2011
Провадження 6/127/1964/14
У Х В А Л А

04 листопада 2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Загурській Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

03.11.2014 року державний виконавець
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_1
звернулась до суду із поданням,
погодженим начальником відділу ОСОБА_3,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України боржника ОСОБА_2
Мотивоване подання тим, що з 23.12.2013 року
на виконанні у відділі знаходиться
виконавче провадження № 43992138 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-874-2011 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «ПроКредит Банк» боргу в
сумі 37 053,48 грн. Оскільки станом на день
звернення до суду із даним поданням
заборгованість по виконавчому
провадженню не погашена, державний
виконавець просив тимчасово обмежити
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання нею своїх зобов’язань.

В судове засідання державний
виконавець Голубчик Ю.В. не з`явилась, в
поданні зазначила про розгляд справи у
її відсутність.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні подання слід
відмовити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі знаходиться виконавче
провадження № 43992138 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-874-2011
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» боргу в сумі 37 053,48
грн.

Виконавче провадження відкрито 14.07.2014
року, доказів надіслання постанови
боржнику немає.

Державною податковою службою України
15.07.2014 року надано відповідь № НОМЕР_1
про відсутність відкритих рахунків та
джерел доходу на боржника ОСОБА_2

Згідно відповідей Управління
пенсійного фонду України № НОМЕР_2 та №
НОМЕР_3 від 14.07.2014 року боржник ОСОБА_2
пенсію не отримує, інформація про місце
роботи відсутня.

Згідно відповіді УДАІ УМВС України у
Вінницькій області від 18.08.2014 року
транспортні засоби за боржником ОСОБА_2
не зареєстровані.

Як вбачається з відповіді
Держземагенства у Вінницькій області
від 31.07.2014 року відомості щодо
зареєстрованих земельних ділянок
відсутні, а також згідно Інформаційної
довідки № 75113377 від 31.10.2014 року з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відомості відсутні.

Інших документів до матеріалів подання
не надано.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно ст. 11 п. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» правом
державного виконавця є зокрема у разіу
хилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Аналізуючи вказані норми Закону,
словосполучення «ухилення від
виконання зобов`язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч.
1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з
України і в`їзду в Україну громадян
України та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», позначає
з об`єктивної сторони такі діяння (дії
чи бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов`язків. У зв’язку з цим і
здійснюється примусове виконання.
Особа, яка має невиконані
зобов’язання, не може вважатись винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб`єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов`язання».

Саме невиконання боржником самостійно
зобов`язаня протягом строку, про що
вказує державний виконавець, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду обов`язків.

Із оглянутих в судовому засіданні
матеріалів суд з`ясував відсутність
доказів на підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
боргових зобов`язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.

Державним виконавцем не було вжито
заходів щодо опису і арешту рухомого
майна, повідомлення і викликівборжника
до відділу ДВС тощо.

Державним виконавцем не перевірено
майнового стану боржника за адресою
місця проживання – АДРЕСА_1 не
встановлено іншого майна боржника, на
яке може бути звернуто стягнення і не
складено відповідний акт.

Суд враховує, що невиконання може бути
зумовлене об`єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, доходу, але державним виконавцем
не доведено, що ОСОБА_2 свідомо
ухиляється від виконання, хоча має
змогу виконати зобов`язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Також суду не доведено, що саме такий
захід як обмеження у праві виїзду буде
належним для забезпечення сплати боргу
і не надано доказів належного
повідомлення боржника про направлення
відповідного подання до суду.

Враховуючи вимоги ст. 33 Конституції
України про те, що кожному гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання і право залишити
територію України, Конвенцію про
захист прав і основоположних свобод,
суд прийшов до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження”, ст. 11, 293, 377-1
ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржника ОСОБА_2 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: