Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3812 /14
Головуючий у 1 інстанції Галянчук Н.М.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Хомяк К.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 28 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
фермерського господарства «Форт» про
розірвання договору оренди та
стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до фермерського
господарства «Форт» про розірвання
договору оренди та стягнення орендної
плати.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що 01 січня 2007 року між ним та
ФГ «Форт» укладено договір оренди
земельної ділянки площею 5,9353 га. За
умовами договору земельну ділянку
передано в оренду відповідачу строком
на 10 років. Договір зареєстрований у
Запорізькій регіональній філії ДП
«Центр ДЗК» 22 вересня 2008 року за №
96. Відповідно до п.п. 9, 11 договору,
орендна плата встановлюється у розмірі
1,5 % від грошової оцінки або 1,5 % від
вартості земельного паю та сплачується
до 20 числа першого за звітним роком
місяця. З 2007 року і по теперішній час
вказана земельна ділянка знаходиться у
користуванні відповідача, однак у
порушення умов договору за період з 2010
по 2013 роки відповідач орендну плату не
сплатив. Крім того, при використанні
орендованої земельної ділянки
відповідач не застосовує
природоохоронні технології, допускає
її неефективне використання, чим також
грубо порушує умови договору.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив свої позовні вимоги, при цьому
зазначив, що відповідно до ст. 1 Указу
Президента України від 02 лютого 2002 року
№ 92/2002 «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту селян - власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв)» із змінами, внесеними Указом
Президента України № 725/2008 від 19.08.2008
«Про невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)», орендна плата
за користування земельною ділянкою
сільськогосподарського призначення,
земельною часткою (паєм) повинна
складати не менше 3 % визначеної
відповідно до законодавства вартості
земельної ділянки, земельної частки
(паю). Тому ФГ «Форт» зобов'язане з 2008
року сплачувати йому щорічно орендну
плату у розмірі 3 % грошової оцінки
земельної ділянки.

На підставі викладеного, просив
розірвати договір оренди земельної
ділянки без дати, укладений між ним та
ФГ «Форт», а також стягнути з
відповідача на його користь орендну
плату та пеню за період з 2010 по 2013 роки
за вказаним договором у загальній сумі
21550,75 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 28 липня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що 01 січня 2007 року ОСОБА_3 та ФГ «Форт»
уклали договір оренди земельної
ділянки площею 5,9353 га. За умовами
договору земельну ділянку передано в
оренду відповідачу строком на 10 років.
Договір зареєстрований у Запорізькій
регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 22
вересня 2008 року за № 96.

Відповідно до п.п. 9, 11 договору, орендна
плата встановлюється у розмірі 1,5 % від
грошової оцінки або 1,5 % від вартості
земельного паю та сплачується до 20
числа першого за звітним роком
місяця(а/с 10-13).

Позивач обґрунтовує позов тим, що в
порушення умов договору за період з 2010
по 2013 роки відповідач орендну плату не
сплатив. Крім того, при використанні
орендованої земельної ділянки
відповідач не застосовує
природоохоронні технології, допускає
її неефективне використання, чим також
грубо порушує умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким
регулюються відносини, пов'язані з
орендою землі, є Закон України "Про
оренду землі".

Орендар земельної ділянки має
право самостійно господарювати на
землі з дотриманням умов договору
оренди землі (ч. 1 ст. 25 Закону України
"Про оренду землі"), а орендодавець
відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону має
право вимагати від орендаря
безпосередньо використання земельної
ділянки за цільовим призначенням
згідно з договором оренди та
своєчасного внесення орендної плати.

За змістом частини першої статті 32
Закону "Про оренду землі" договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" істотними умовами
договору оренди землі є: орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

Згідно з п. 10 зазначеного договору
сторін обчислення розміру орендної
плати за земельну ділянку приватної
власності здійснюється з урахуванням
індексів інфляції. За умовами п. 11
Договору орендна плата вноситься один
раз нарік до 20 числа першого за звітним
роком місяця.

Передача продукції та надання
послуг в рахунок орендної плати,
відповідно до п.12 Договору,
оформлюється відповідними актами.
Розмір орендної плати, згідно п. 13
договору, переглядається один раз на
два роки у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін, тарифів, у тому
числі внаслідок інфляції погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документально; в інших випадках,
передбачених законом.

Суд першої інстанції вірно
вказав у оскаржуваному рішенні, що
договір від 01.01.2007року містить всі
істотні умови договору, в тому числі і
таку умову, як порядок перегляду
орендної плати (п.13 Договору), за
змістом якого, на підставі ч. І ст. 627 ЦК
України, відповідно до якої сторони є
вільними при укладені договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, сторони узгодили між собою
порядок перегляду орендної плати, а
саме, що орендна плата - переглядається.

Відповідно до частини другої
статті 651 ЦК України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановленні договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

За змістом ст. 141 п. "д" Земельного
кодексу України підставою припиненні
права користування земельною ділянкою
являється систематична несплата
орендної плати.

Факт отримання орендної плати,
визначеної договором, за 2010-2012 роки
встановлено судом першої інстанції, що
підтверджується копіями відомостей
про отримання орендної плати, в тому
числі авансовою платіжною відомістю
від 17.109.2010року за якою ОСОБА_3, в рахунок
майбутніх платежів отримав 7000гр.,
Відомістю на видачу продукції в
рахунок орендної плати за земельний
пай 2011року позивач отримав 50000гр., в
рахунок майбутніх платежів за оренду
земельної ділянки(а/с 60-61, 72).

Щодо перегляду розміру орендної
плати відповідно до п.п.13, 37 договору
позивач не звертався до відповідача.

Посилання позивача на довідку
Управління Держземагентства у
Пологівському районі Запорізької
області від 10.02.2014року про визначення
на момент видачі довідки грошової
оцінки землі, яка знаходиться у
власності позивача і передана в оренду
відповідачу, у розмірі 73430.34грн. (а.с. 68),
що на її думку є підставою для
збільшення орендної плати є
безпідставним. Оскільки договором не
передбачена залежність розміру
орендної плати від зміни грошової
оцінки землі.

Так, на момент укладення договору
грошова оцінка землі була визначена в
договорі відповідно до довідки відділу
Деркомзему у Пологівському районі
Запорізької області 64520.55гр. Цей розмір
був зазначений в договорі від нього і
був вирахуваний розмір орендної плати.
Вказані пункти договору сторонами
неоспорені.

Посилання позивача на ст. 1 Указу
Президента України від 02 лютого 2002 року
№ 92/2002 «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту селян - власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв)» із змінами, внесеними Указом
Президента України № 725/2008 від 19.08.2008
«Про невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)», орендна плата
за користування земельною ділянкою
сільськогосподарського призначення,
земельною часткою (паєм) повинна
складати не менше 3 % визначеної
відповідно до законодавства вартості
земельної ділянки, земельної частки
(паю), обгрунтовано не прийнято судом
першої інстанції, оскільки відповідні
зміни повинні мали бути внесені в
договір сторін відповідно до п.36
Договору. Так зміни не внесені, а отже і
підстави для перерахунку орендної
плати відсутні.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку доводам позивача, щодо
недійсності підпису ОСОБА_3, в
відомості на отримання ним 50000гр, в
рахунок орендної плати, з врахування
відмови позивача від проведення
судової почеркознавчої експертизи.

Стосовно порушення технології
використання земельної ділянки
позивач на підтвердження своїх доводів
доказів, відповідно до ст.ст.57-59 ЦПК
України не надав, в той же час
відповідач провів агрохімічне
обстеження земельної ділянки
орендованої у позивача, і порушень
використання землі відповідачем не
встановлено(а/с 36-59).

За таких обставин висновки суду
першої інстанції відповідають
фактичним обставинам справи і вимогам
закону, доводи викладені в апеляційній
скарзі не є суттєвими та не
спростовують його висновків, підстави
для зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 28 липня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: