Справа № 456/5482/13-ц
Провадження № 2/456/250/2014
РІШЕННЯ

іменем України

"16" січня 2014 р.

Стрийський міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Андрейківа Ю. Я.

при секретарі
Куртій В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1, довірена особа
позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Стрийський міський відділ міграційної
служби про усунення перешкод у
користуванні будинком та зняття з
реєстрації , суд

ВСТАНОВИВ :

11.10.13 р. в суд поступила позовна заява
ОСОБА_1, довірена особа позивача ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа Стрийський
міський відділ міграційної служби про
усунення перешкод у користуванні
будинком та зняття з реєстрації
визнання втратившим право на
користування житловим приміщенням. В
позові представник позивача заявляє,
що йому на праві власності належить
житловий будинок в АДРЕСА_1. В даному
будинку є прописаний його колишній
зять але жодного дня там не проживав.
Після того як відповідач залишив
доньку позивача він почав проживати з
другою жінкою в с.Піщани, а позивач як
власник будинку не бажає його прописки
в даному будинку. 31.10.2013р. позивач подав
заяву про уточнення позовних вимог в
якій просив усунути перешкоди в
користуванні будинком та зняти з
реєстрації відповідача.

В суді представник позивача
наведене в уточненому позові
підтримала, вказала, що її батько є
одноособовим власником будинку та
прописав відповідача з доброї волі,
хоча той ніколи там не проживав. На
даний час в будинку нема його речей, він
не проживає там понад 7 років так як
жили на їхній квартирі, а тому просила
виписати відповідача з даного будинку.

Відповідач позов не визнав,
вказавши, спірний будинок він купляв за
свої кошти які привіз з заробітків.
Зазначив , що не проживає в будинку
тільки два місяці, а решту часу
проживав. Ключів від будинку немає.
Представник відповідача ОСОБА_4
зазначив, що відповідач був прописаний
в спірному будинку в якості члена сім»ї
, а тому має повне право там проживати .
Просили в позові відмовити.

Поясненнями представника позивача,
відповідача та його представника та
дослідженими доказами по справі
доведено, що позовні вимоги частково
підставні та підлягають до часткового
задоволення.

Відповідно до ст. 71 ЖК України
особа може бути визнана такою, що
втратила право на житло, якщо вона не
проживає в жилому приміщенні понад
шість місяців без поважних причин.

Окрім цього нормами ст.319 ЦК
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Судом встановлено, що відповідно
до договору купівлі - продажу від
30.11.1999р. продавець ОСОБА_5 продав , а
покупець ОСОБА_1 купив житловий будинок
АДРЕСА_1 . Згідно п.11 Постанови
Верховного Суду України "Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України", «- відповідно до ст.107 ЖК
наймач або член його сім'ї, який вибув
на інше постійне місце проживання,
втрачає право користування жилим
приміщенням з дня вибуття, незалежно
від пред'явлення позову про це. На
ствердження вибуття суд може брати до
уваги будь-які фактичні дані, які
свідчать про обрання стороною іншого
постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах, розписка,
переадресація кореспонденції,
утворення сім'ї в іншому місці,
перевезення майна в інше жиле
приміщення, виїзд в інший населений
пункт, укладення трудового договору на
невизначений строк тощо…)». З доводів
самого відповідача встановлено, що він
не має ключа від спірного будинку та не
проживає в ньому близько 2-х місяців.
Окрім цього в суді відповідач незміг
надати жодного доказу який свідчив би
про те, що він приймає чи приймав участь
в утриманні будинку де він
зареєстрований та нібито проживав. Суд
критично оцінює довідку сільського
голови Заплатина від 27.11.2013р. про те, що
ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1 так як дана інформація не
підтверджується фактом виходу на місце
проживання та спростовується самим
відповідачем стосовно 2-х місячного не
проживання в будинку. Слід зазначити ,
що в суді не здобуто доказів того, що
відповідач вчиняє позивачу перешкоди у
користуванні його житловим будинком
АДРЕСА_1 , а тому в цій частині позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

За таких обставин суд приходить до
висновку , що позовні вимоги підставні
та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213,
215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов»язати Стрийський міський
відділ міграційної служби зняти з
реєстрації в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1).

3. В решті позову відмовити.

4. Судові витрати залишити за
сторонами.

5. На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області

протягом 10 днів з моменту
оголошення .

Головуючий-суддя Ю. Я.
Андрейків