Придніпровський районний суд
номер справи 711/5070/13-ц
Провадження№2/711/35/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О.Г.

За участю секретаря: Кудренко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 ,ОСОБА_3,третя особа орган
опіки та піклування м. Черкаси про
встановлення порядку користування
житловим приміщенням ,-

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2
,ОСОБА_3,третя особа орган опіки та
піклування м. Черкаси про
встановлення порядку користування
житловим приміщенням,вказуючи що на
підставі свідоцтва про право власності
на житло № 4607 від 03.11.1993 року виданого
органом приватизації Придніпровського
райвиконкому та свідоцтва про право на
спадщину за законом від 23.04.2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу. ОСОБА_4, ОСОБА_1 та відповідачам
ОСОБА_2, ОСОБА_3 належить на праві
спільної часткової власності квартира
АДРЕСА_1 в рівних долях по 1/3 частині
кожному.

Згідно технічного паспорту виданого КП
«ЧООБТІ» 03.06.2013 року квартира АДРЕСА_1
загальною площею 68.5 кв.м. та
складається з 3-х кімнат житловою
площею 43,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната
17.3 кв.м., 2-а кімната 13.1 кв.м.. 3-я кімната
12.6 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м., вбиральні
площею 1,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,6
кв.м., коридору площею 6,4; 3,8 кв.м., комори
площею 1.2 кв. м.. лоджією 2,7 кв.м.

Згідно довідки виданої КГ1 «Служба
утримання будинків «Митниця»
Черкаської міської ради № 1086 від 16.07.2013
року у вище зазначеній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3
та неповнолітня ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ч.1 ст. 356 ЦК України передбачає, що
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з ст.9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного ним
приміщення або обмежений у праві
користуватись жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом. Житлові права
охороняються законом, за винятком
випадків, коли вони здійснюються в
суперечності з призначенням цих прав
чи з порушенням прав інших громадян.

Згідно ст.47 Конституції України кожен
мас право на житло. Ніхто не має право
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, і передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч.І ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійснені ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачає, що
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» квартира, яка є спільною
сумісною або спільною частковою
власністю, на вимогу учасника цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення із
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або ті. які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов. Тому, вважає, за
доцільне встановити порядок
користування приміщеннями квартири,
згідно технічного паспорту виданого
КІІ «ЧООБТ1» 03.06.2013 року:

Їй та неповнолітній дочці в особисте
користування кімнату площею - 17.3
кв.,відповідачам в особисте
користування кімнати площею - 13.1 кв. м.
та 12,6 в спільному користуванні
залишити коридор площею 6,4 ; 3.8 кв.м.
вбиральню площею 1.0 кв.м.. кухню площею
7.8 кв.м., комору площею 1,2 кв.м, лоджію 2,7
кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м.
Оскільки між нею та відповідачами
часто виникають сварки та
непорозуміння з приводу користування
вище зазначеним житлом і домовитися із
ними можливості вичерпані, вимушена
звернутися до суду задля захисту своїх
та неповнолітньої дочки порушених
майнових прав.

Відповідно до ст. 156 ЖК України: члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири)
член його сім'ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім'ї. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей згоди власника не
потрібно.

Частиною першою ст. 15 ЦК України та ст.3
ЦПК України передбачено право кожної
особи на захист свого цивільного права.
Вважає, що єдиною можливістю захисту
свого законного права власності в неї є
звернення до суду. Просить суд
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 в м. Черкаси
відповідно до технічного паспорту,
передавши в особисте користування: їй
та неповнолітній дочці в особисте
користування кімнату площею - 17,3 кв.
м.;відповідачам в особисте
користування кімнати площею - 13.1 кв. м.
та 12.6,в спільному користуванні
залишити коридор площею
6,4;3,8кв.м;,вбиральню площею 1,0кв.м,кухню
площею 7,8кв.м,комору площею
1,2кв.м,лоджією 2,7кв.м,ванну кімнату
площею 2,6кв.м.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник за довіреністю ОСОБА_7
уточнили позовні вимоги ,просили
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 в м. Черкаси
відповідно до технічного паспорту,
передавши в особисте користування: їй
та неповнолітній дочці в особисте
користування кімнату площею - 17,3 кв.
м.;відповідачам в особисте
користування кімнати площею - 13.1 кв. м.
та 12.6,,комору площею 1,2кв.м та лоджією
2,7кв.м.;в спільному користуванні
залишити коридор площею
6,4;3,8кв.м;,вбиральню площею 1,0кв.м,кухню
площею 7,8кв.м,ванну кімнату площею
2,6кв.м. та стягнути судові витрати.

Відповідачі по зустрічній позовній
заяві ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та
представник адвокат ОСОБА_8 позов
не визнали просили в зустрічномі
позові відмовити,оскільки порядок
користування квартирою,який просить
встановити ОСОБА_2,яка перебуває у
спільній частковій власності та
кожному з них належить по 1/3 частини
квартири,порушує принцип рівність
часток співвласників та обмежує права
,як учасників спільної часткової
власності.

Третя особа :орган опіки та
піклування Черкаської міської ради
в судове засідання не з»явилися ,хоч
були належним чином повідомлені про
час ,місце дату слухання справи
,причини неявки не повідомили.

Заслухавши ОСОБА_2 ,представника за
довірністю ОСОБА_7,відповідачів по
зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та представника адвоката
ОСОБА_8 ,вивчивши та дослідивши
письмові матеріали справи ,суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні зустрічного позову.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України,
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Відповідно до ст. 41 Конституції
України ,кожен має право володіти
,користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності
є непорушним. Статтею 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
до якої Україна приєдналася 17.07.1997
року відповідно до Закону №475/97 ВР
від 17.07.1997 р.»Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини
основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів №2,4,78
та 11 до Конвенції»,закріплено
принцип непорушності права
приватної власності ,який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та
закріплює право власника
володіти,користуватися та
розпоряджатися належним йому майном
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди,відповідно до
закону за своєю волею,незалежно від
волі інших осіб. Як зазначено у
статті 319 ЦК України ,власник
володіє,користується,розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії ,які не
суперечить закону. Усім власникам
забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні
(ст.321 ч.1 ЦК України). Житлом фізичної
особи є житловий
будинок,квартира,інше приміщення
призначені та придатні для
постійного проживання в них(ст.379 ЦК
України). Права власника житлового
будинку ,квартири визначені ст.383 ЦК
України та ст.150 ЖК України ,які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї
,інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження
чи втручання в право власника
можливе лише з підстав
,передбачених законом.

В судовому засіданні встановлено, що
сторонам по справі на підставі
свідоцтва про право власності на житло
№ 4607 від 03.11.1993 року виданого органом
приватизації Придніпровського
райвиконкому та свідоцтва про право на
спадщину за законом від 23.04.2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 та відповідачам
ОСОБА_2, ОСОБА_3 належить на праві
спільної часткової власності квартира
АДРЕСА_1 в рівних долях по 1/3 частині
кожному.

Згідно технічного паспорту виданого КП
«ЧООБТІ» 03.06.2013 року квартира АДРЕСА_1
загальною площею 68.5 кв.м. та
складається з 3-х кімнат житловою
площею 43,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната
17.3 кв.м., 2-а кімната 13.1 кв.м.. 3-я кімната
12.6 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м., вбиральні
площею 1,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,6
кв.м., коридору площею 6,4; 3,8 кв.м., комори
площею 1.2 кв. м.. лоджією 2,7 кв.м.

Згідно довідки виданої КП «Служба
утримання будинків «Митниця»
Черкаської міської ради № 1086 від 16.07.2013
року у вище зазначеній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3
та неповнолітня ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана квартира знаходиться на 1 поверсі,
9-поверхового будинку, складається з: 3
житлових кімнат площею: 17,3 кв.м.; 13,1
кв.м., 12,6 кв.м., кухня - 7,8 кв.м.; вбиральні
площею 1,0кв.м ; ванної кімнати - 2,6 кв.м.,
вбиральні - 1,1 кв.м., коридорів - 6,4 кв.м.
та 3,8 кв.м., комори 1,2 кв.м. Має загальну
площу 68,5 кв.м., житлова площа 43,0 кв.м.

В судовому засіданні встановлено ,що
житлова площа квартири складає
43,0кв.м.,фактично ,як зазначалось
квартира належить сторонам в рівних
частках,тобто по 1/3 кожному,сторони
зареєстровані та проживають в даній
квартирі,тобто на кожного
приходиться по 14,33кв.м., житлової
площі, виділивши в користування
ОСОБА_2 з неповнолітньої дочкою
кімнату площею 17,3кв.м,а ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 кімнати 13,1кв.м,
12,6кв.м(13,1кв.+12,6кв.:2=12,85кв.м),тобто
відповідачам кожному із них припадає
по 12,85кв.м.,що буде суперечити
вимогам ст.358 ЦК України, яка
наголошує на тому ,що «право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за
їхньою згодою. Кожен із співвласників
має право на надання йому у
володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі,яка
відповідає його частці в праві
спільної часткової власниці. Крім
того ,суд вважає ,вищенаведений
порядок користування житловим
приміщенням,яке перебуває у спільній
частковій власності сторін ,буде
суттєво обмежувати їх права,як
учасників спільної часткової
власності на квартиру АДРЕСА_1 в м.
Черкаси,а також буде порушувати
принцип рівності часток
співвласників,встановлений ст.357 ЦК
України. Оскільки між сторонами не
досягнуто згоди щодо порядку
володіння та користування спільною
власністю , в справі було оголошено
перерву для мирного врегулювання
спору,будь-який договір з цього
приводу в матеріалах справи
відсутній,тому суд вважає що в
зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2
суд не знаходить правових підстав
для задоволення зустрічного
позову.

В тому враховуючи вищевикладене суд
вважає ,що в зустрічних позовних
вимогах ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі ст. ст. 319,ч.1ст. 321, ч.1ст. 355,357,
358,379,383 ЦК України, 150 ЖК України ,41
Конституції України, Постанова
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності»,керуючись ст. ст.
8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В зустрічних позовних вимогах
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3,третя особа
орган опіки та піклування м. Черкаси
про встановлення порядку користування
житловим приміщенням - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
на протязі 10 днів.

Головуючий О. Г. Казидуб