Справа № 2-119/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Марченко Н.В.,
при секретарі - Ровній Н.А..,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Апостолове цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП
«Зеленодольського міського
водоканалу», КП «Апостолівське БТІ»,
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Апостолівського РУЮ у
Дніпропетровській області про
визнання свідоцтва на право власності
на житло не дійсним, скасування
реєстрації свідоцтва на право
Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідачів про визнання свідоцтва на
право власності на житло не дійсним,
скасування реєстрації свідоцтва на
право власності. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що весною 1998 року
до неї звернувся громадянин ОСОБА_4,
житель м. Зеленодольська, з пропозицією
зробити обмін свого житла на її. На час
обміну, крім Зеленодолькської
міськради, контроль за розпорядженням
неприватизованого житла здійснювало
КП «Зеленодольське міське житло».
Зараз ця організація перейменована на
КП «Зеленодольський міськводоканал».
ОСОБА_4 мешкав в трьохкімнатній
квартирі за адресою: АДРЕСА_1. а вона
мешкала в однокімнатній квартирі за
адресою: АДРЕСА_2. На запитання
позивача, для чого йому потрібен такий
обмін, ОСОБА_4 повідомив, що його син
ОСОБА_4 сидить у в'язниці, тому що скоїв
тяжкий кримінальний злочин і раніше
чим через 8-10 років не вийде, а йому
тяжко оплачувати комунальні послуги і
тримати квартиру в належному стані.
Позивач погодилась на обмін. ОСОБА_4
звернувся до начальника в'язниці -
тюремного закладу виправної колонії,
де відбував свій строк за кримінальний
злочин його син ОСОБА_4, з проханням
надати йому довіреність на згоду
учиняти дії від його імені. Начальником
виправного закладу УЛ 314/38, засудженому
ОСОБА_2 була надана довіреність за №
була вручена своєму батькові ОСОБА_4. В
грудні 1998 року позивач разом з ОСОБА_4
звернулись до Зеленодолської міської
ради з заявами про дозвіл обміну житла,
що знаходились - позивача житло за
адресою: АДРЕСА_2, на житло де мешкав
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. 16 грудня 1998
року позивач та ОСОБА_4 отримали дозвіл
на обмін житла і їм було вручено
рішення виконавчого комітету. 24 грудня
1998 року отримали ордера на обмін
квартир №50 від 23.12.1998 року і відповідно
до цього обмінного ордеру - обмін житла
відбувся. Позивач як наймач житла, у
будинках державного (комунального)
житлового фонду, має право за письмовою
згодою членів сім'ї, що проживають
разом, включаючи і тимчасово відсутніх,
провести обмін займаного житла. Таке
саме право мав громадянин ОСОБА_4.
Позивач разом з членами своєї родини
зробила обмін, та переселились за
адресою: АДРЕСА_1, та з 24 грудня 1998 року
стали жити за цією адресою. ОСОБА_4
також з родиною переселився за адресою:
АДРЕСА_2, та з 24 грудня 1998 року стали
жити за цією адресою. Після того як
ОСОБА_4 переселився з родиною на нову
адресу, він декілька разів звертався до
позивача вже після обміну з проханням
допомогти грошима, які необхідні були
його сину, який сидів у в'язниці.
Позивач йому декілька разів допомагала
і 20.01.1999 року ОСОБА_4 дав їй заяву, що
була написана на ім'я директора ЖКП, що
він претензій при вселенні в нову
квартиру за адресою: АДРЕСА_2 немає.
Позивач переоформила на своє ім'я
книжки за сплату на газ, теплову
енергію, воду та телефон і з 1998 року
оплачує ці послуги за користування
квартирою де мешкає і яка відповідно до
ордера №50 від 23.22.1998 року є її. ОСОБА_2,
позивачу повідомив, що він без її згоди
та згоди її малолітніх дітей
приватизував її квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. та вимагає її звільнити. Як
саме посадові особи Комунального
підприємство «Апостолівське бюро
технічної інвентаризації»
зареєстрували в БТІ незаконне право
власності позивачу також нічого не
відомо, але ніхто з посадових осіб КП
Апостолівське бюро технічної
інвентаризації» до неї не приїздив і
інвентаризацію квартири за адресою:
АДРЕСА_1. не проводив. ОСОБА_2 звернувся
до суду з адміністративним позовом про
визнання рішення Зеленодольської
міської ради №120/6 від 16.12.1998 року про
дозвіл на обмін квартир та видачу
ордерів №50 від 23.12.1998 року на обмін
квартир що знаходяться за адресами:
АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 що були видані
Зеленодольською міською радою
недійсним, а дії протиправними.
Рішенням Апостолівського районного
суду від 27 червня 2012 року ОСОБА_2 в
задоволенні позову було відмовлено,
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду в
справі № 2а-2658/11 від 30 квітня 2013 року
рішення Апостолівскього районного
суду залишено змін. Тож з цих підстав
позивач просить суд позов задовольнити
в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи в
його відсутність. Позовні вимоги
підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву, у якій
просив слухання справи у його
відсутності.

Представник відповідача КП
«Зеленодольського міського
водоканалу» до судового засідання не
з'явився, надав до суду заяву у якій
просив справу слухати у його
відсутність. Просила у задоволені
позову відмовити.

Представник відповідача КП
«Апостолівське БТІ» до судового
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомила.

Представник відповідача Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Апостолівського РУЮ у
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
день слухання справи повідомлений
належним чином. Причини неявки суду не
повідомив.

Суд, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

Судом встановлено, що в грудні 1998 року
позивач разом з ОСОБА_4 звернулись до
Зеленодолської міської ради з заявами
про дозвіл обміну житла, що знаходились
- позивача житло за адресою: АДРЕСА_2, на
житло де мешкав ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
грудня 1998 року позивач та ОСОБА_4
отримали дозвіл на обмін житла, на
підставі чого було вручено рішення
виконавчого комітету Зеленодольської
міської ради № 120/6 від 16 грудня 1998 року.

24 грудня 1998 року позивачем та ОСОБА_4
було отримано ордера на обмін квартир
№ 50 від 23.12.1998 року і відповідно до
цього обмінного ордеру - обмін житла
відбувся.

Згідно до ордера на житлове приміщення
№ 50 від 23.12.1998 року в квартирі за
адресою: АДРЕСА_2 стали мешкати: -
ОСОБА_4, -ОСОБА_6, - ОСОБА_2.

Відповідно до ордера на житлове
приміщення № 50 від 23.12.1998 року в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1 стали
мешкати: - ОСОБА_1, - ОСОБА_7, - ОСОБА_8.

Обмін жилих приміщень у будинках
державного та громадського житлового
фонду і фонду житлово-будівельних
кооперативів проводиться відповідно
до статей 79--89 Житлового кодексу та
затвердженими Постановою Ради
Міністрів УРСР "Правилами обміну жилих
приміщень в Українській PCP" від 31 січня
1986 р. за № 31.

Ці правила являються не змінними по
теперішній час.

Право на обмін жилих приміщень
передбачено нормами житлового та
цивільного права, що виникають між
учасниками обміну. Воно є елементом
зобов'язуючих правовідносин. Взаємні
права і обов'язки виникають з
цивільно-правової угоди, спрямованої
на взаємне припинення і виникнення
житлових правовідносин у наймачів
жилих приміщень, які беруть участь в
обміні. При обміні громадяни
реалізують суб'єктивні правомочності
на розпорядження жилими приміщеннями в
межах, встановлених статтями 79- 89
Житлового кодексу, а також
Конституційного права - вибору нового
місця проживання.

Здійснення цього суб'єктивного права
виникає з моменту отримання ордерів
усіма учасниками обміну. Основним
змістом правовідносин щодо обміну є
взаємні процедурні права і обов'язки
між учасниками цивільної правової
угоди з однієї сторони і відповідним
виконавчим комітетом з другої сторони,
з приводу визнання обміну таким що
відбувся.

Відповідно до ст. 58. Житлового кодексу
України від 30.06.1983 року (із змінами та і
доповненнями) «Ордер на жиле
приміщення», на підставі рішення про
надання житлового приміщення в будинку
державного або громадського житлового
фонду, виконавчий комітет районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів,
видає громадянинові ордер, який є
єдиною підставою для вселення в надане
приміщення.

Відповідно до ст. 83. Житлового кодексу
України від 30.06.1983 року (із змінами та '
доповненнями) «Набрання чинності
угодою про обмін жилими приміщеннями»:
угода про обмін жилими приміщеннями
набирає чинності з моменту одержання
ордерів, що видаються виконавчими
комітетами місцевих Рад народних
депутатів (частина перша статті 58).

Рішенням Апостолівського районного
суду від 27 червня 2012 року ОСОБА_2 в
задоволенні позову про визнання
рішення Зеленодольської міської ради
№120/6 від 16.12.1998 року про дозвіл на обмін
квартир та видачу ордерів № 50 від 23.12.1998
року на обмін квартир що знаходяться за
адресами: АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 що були
видані Зеленодольською міською радою
недійсним, а дії протиправними - було
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду в
справі № 2а-2658/11 від 30 квітня 2013 року
рішення Апостолівскього районного
суду залишено змін.

Виходячи з вищевикладеного, судами
рішення Зеленодольської міської ради
про обмін квартир, які знаходяться за
адресами: АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 визнано
законним, а відповідно до цього
свідоцтво про реєстрацію реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
здійснене КП «Апостолівське бюро
технічної інвентаризації» 25.11.2008 року
на ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, є
незаконним що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212, 213, 214, 215, 224,
226 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП
«Зеленодольського міського
водоканалу», КП «Апостолівське БТІ»,
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Апостолівського РУЮ у
Дніпропетровській області про
визнання свідоцтва на право власності
на житло не дійсним, скасування
реєстрації свідоцтва на право
власності - задовольнити

Визнати свідоцтво на право власності
на житло за адресою: АДРЕСА_1, що було
видане 15.10.2008 року за №140 КП
«Зеленодольське міське житло» на
громадянина ОСОБА_2 не дійсним.

3обов'язати відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Апостолівського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області
скасувати реєстрацію права власності
на нерухоме майно, здійснене КП
«Апостолівське бюро технічної
інвентаризації» 25.11.2008 року на ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1, як незаконне.

Заочне рішення може бути переглянуто
за заявою відповідача, поданої
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

На рішення може бути подана апеляція в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Апостолівський районний
суд. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко