АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/819/13-ц
Провадження № 22-ц/792/60/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді
Харчука В.М.

суддів: Переверзєвої Н.І., Кізюн О.Ю.

при секретарі: Гриньовій А.М.

з участю: представників
сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 17 жовтня 2013 року по справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
визнання недійсними окремих частин
правочину.

Заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н
о в и л а:

В лютому 2013 року позивач звернувся до
суду і просив стягнути солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» заборгованість у
розмірі 117749,61 доларів США, що за курсом
НБУ складає 940819,38 грн. за кредитним
договором № HMK0G9 від 25.04.2008 року, а
також стягнути з відповідачів судові
витрати.

У травні 2013 року ОСОБА_4 пред"явив
зустрічний позов про визнання
недійсним п1.5. договору поруки
№HMKG9 від 25.04.2008 року, укладеного
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 з
моменту укладення даного договору.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 17 жовтня 2013
року позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № HMKG9 в
розмірі 117749 доларів США 61 цент, що
еквівалентно 940819, 38 грн.

Стягнуто із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» по 1148 грн. судового збору
з кожного.

________________________________________________________________________
_______

Головуючий у першій інстанції - Барабаш
К.А. Провадження № 22ц/792/60/14

Доповідач - Переверзєва Н.І.
Категорія № 19.27

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
означене рішення вважає незаконним та
необґрунтованим, таким, що
суперечить правам та обов'язкам
громадян України, тому

просить його скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ПАТ КБ „Приватбанк" до нього та
визнати договір поруки, укладений між
ПАТ КБ „Приватбанк" і ОСОБА_4
припиненим. Посилається на те, що
додаткова угода про іпотечний кредит
HMKG9 від 25 липня 2008 року не була
укладена, оскільки грошові кошти в сумі
50306,01 доларів США йому не видавались. На
порушення вимог ч.2 ст. 210 ЦПК України
суд безпідставно відхилив заявлені
представником відповідачів клопотання
про проведення допиту касира та
керуючого Кам'янець-Подільським
відділенням ПАТ КБ «Приватбанк» щодо
обставин укладення додаткової угоди та
видачі йому готівки, а також про
витребування оригіналу відповідної
квитанції. На думку апелянта, суд
керувався невірним розрахунком
заборгованості наданим банком і не
зобов"язав останнього перерахувати
заборгованість, відповідно до наданих
його представником доказів про
погашення заборгованості. Крім того,
суд не врахував, що до платежів,
обов"язковість сплати яких виникла за
період з 25 квітня 2008 року по 24 листопада
2009 року, закінчились строки позовної
давності, до того ж без наявності
правових підстав відмовив у
задоволенні клопотання про проведення
у зв"язку із цим перерахунку
заборгованості. Звертає увагу на те, що
заява №7169 про продаж іноземної валюти
укладена у м. Дніпропетровську, не
містить дати та печатки банку і підпису
працівника цієї установи, виконана
25.04.2008 року. Таким же чином оформлена
заява від 14.07.2008 року, яку ОСОБА_3 не міг
складати, оскільки у цей час перебував
на відпочинку у Криму. Порушуючи вимоги
законодавства, суд лишив відкритим
клопотання представника відповідача
про проведення почеркознавчої
експертизи, натомість без видалення до
нарадчої кімнати задовольнив
клопотання про витребування
документів необхідних для проведення
цієї експертизи. Однак, у своєму
рішенні не зазначив про результати
оцінки цих доказів, що свідчить про те,
що фактично суд їх не витребовував і
постановив рішення на підставі копій, а
не оригіналів документів. Апелянт
також вважає, що судом допущено
порушення норм процесуального права,
що виразилось у не процесуальному
спілкуванні представника позивача із
судом, неналежному повідомленні
представника відповідача про час
судових засідань, а також формальному
підході при складанні судового
рішення. Що ж стосується зустрічного
позову ОСОБА_4, то ОСОБА_3 вважає
повністю доведеними його вимоги, а
позицію суду про відмову у визнанні
недійсним п. 1.5 договору поруки
невірною.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції в частині вирішення
первісного позову, заявленого ПАТ КБ
„Приватбанк", скасуванню з наступних
підстав

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

За п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 цього ж Кодексу
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з"ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи, а також
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов"язання
має бути виражене у грошовій одиниці
України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов"язання в іноземній
валюті.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов"язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Ст. 526 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов"язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 533 ЦК України визначено, що
грошове зобов"язання має бути виконане
у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно правовим актом.

Відповідно до ст. 554 цього Кодексу в
разі порушення боржником зобов"язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов"язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов"язків.

Статтею 629 ЦК України визначена
обов'язковість його виконання
сторонами.

Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець )
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ
КБ „Приватбанк" в особі
Кам"янець-Подільського відділення
Хмельницької філії та ОСОБА_3 укладено
договір про іпотечний кредит. За
умовами цього договору позичальнику
надаються кошти в сумі 235000 грн. шляхом
зарахування на його поточний рахунок
під 15% річних на поліпшення якості
окремого житлового будинку АДРЕСА_1 які
він зобов"язаний повернути кредитору
шляхом внесення щомісячних
ануїтентних платежів не пізніше 25
квітня 2018 року.

В цей же день, між Банком та ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 ( із кожним окремо) укладено
договори поруки, за якими вони
зобов'язуються відповідати перед
кредитором солідарно в повному обсязі
за своєчасне виконання боржником усіх
його зобов"язань за договором про
іпотечний кредит та додатковими
угодами до нього, як існуючими на
момент укладання договору, так і тими,
що виникнуть на його підставі в
майбутньому (п.1). Крім того, відповідно
до п. 1.5 договору поручителі дали згоду
на зміну умов договору про іпотечний
кредит без додаткового погодження із
ними.

25 липня 2008 року між банком і ОСОБА_3
підписано додаткову угоду, за якою
договір про іпотечний кредит від 25
квітня 2008 року викладено у новій
редакції, залишок заборгованості по
останньому зафіксовано у сумі 232413,75
грн., що еквівалентно 50306 доларів 01 цент
США і визначено відсотки за
користування кредитом в розмірі 1,17% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, винагороду за
резервування ресурсів та проведення
додаткового моніторингу. Щомісяця, в
період сплати по „25" число, позичальник
повинен погашати заборгованість за цим
договором, сплачувати відсотки,
винагороди, відповідно до графіка ( п. 8.1
угоди).

Однак, ОСОБА_3 своїх зобов"язань по
поверненню кредитних коштів належним
чином не виконував, в зв"язку з чим у
нього станом на 24 січня 2013 року
утворилась заборгованість, яку позивач
визначив у загальній сумі 117749,61
доларів США, що складається із
наступного : заборгованість за тілом
кредиту 49654,09 доларів США,
заборгованість по процентах за
користування кредитом - 26165,15 доларів
США, заборгованість по комісії за
користування кредитом - 5382,04 доларів
США, пеня за несвоєчасність виконання
зобов"язань за договором - 36548,99 доларів
США.

Виходячи із цих обставин, суд прийшов
до обгрунтованого висновку, що позивач
вправі вимагати дострокового
виконання боргових зобов"язань.

Однак, визначаючи суму заборгованості
, що підлягає стягненню із позичальника
та поручителів лише у доларах США, суд
першої інстанції не врахував вимог
ст.ст. 524, 533 ЦК України, якими
визначається валюта зобов"язання, а
також не дослідив змісту самого
договору, зокрема п. п. 5.1, 7.2 та 8.1
додаткової угоди до договору про
іпотечний кредит від 25 квітня 2008 року,
належним чином засвідчена копія якої
міститься на а.с. 161-163. Із
вищезазначених пунктів слідує, що
сплата пені та винагороди здійснюється
у гривні або у гривневому еквіваленті (
якщо кредит видається в іноземній
валюті) по курсу НБУ на дату сплати, із
чим погодились сторони скріпивши
договір своїми підписами і дійсність
підпису ОСОБА_3 підтверджена висновком
експерта № 70 П від 26 серпня 2013 року.

Таким чином, заборгованість по
кредитному договору станом на 24 січня
2013 року становить: по тілу кредиту 49654,09
доларів США, що за курсом гривні до
долара США еквівалентно 396736 грн.18 коп. (
а.с. 11); по процентах ( які є сплатою за
користування кредитом і можуть
стягуватись в іноземній валюті) - 26165,15
доларів США, що еквівалентно 209059,55 грн.;
по пені 292021,15 грн. (36548,33 доларів США х 7,99
грн.); по комісії 43002,5 грн. (5382,04 долара
США х 7,99 грн.). Розмір цієї
заборгованості не спростований
відповідачами у встановленому законом
порядку і ними не надано іншого
розрахунку або інших об"єктивних
доказів щодо його неправильності, за
винятком голослівних тверджень про
неврахування банком якихось
абстрактних платежів, внесених ОСОБА_3
Отже, вище означена сума
заборгованості підлягає стягненню в
солідарному порядку із останнього та
окремо із кожного із його поручителів.
Визначене судом першої інстанції
солідарне стягнення із позичальника і
обох поручителів у даному випадку не
може бути застосовано, оскільки
відсутня спільна порука ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, бо кожен із них укладав із
банком окремі договори поруки. Тобто,
кредитор має право пред'явити вимогу до
кожного із них, а вони - в свою чергу
кожен окремо мають відповідати перед
кредитором лише разом із позичальником
як солідарні боржники, а не між собою.

Разом з тим, законною і обгрунтованою
слід визнати позицію суду першої
інстанції при вирішенні зустрічного
позову ОСОБА_4, яким не доведено
відсутність його волевиявлення на
укладання і підписання договору
поруки, пункт 1.5 якого передбачав його
згоду на зміну умов договору про
іпотечний кредит без додаткового
погодження із поручителем, а також
наявність інших правових підстав для
визнання цього пункту договору
недійсним.

Така позиція суду узгоджується із
роз'ясненнями, що містяться в п. 22
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 травня 2012 року „ Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
згідно яких, якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема про можливість
зміни розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати,
тощо без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін ( банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов"язання.

Тому, апеляційний суд не знаходить
підстав для скасування рішення суду в
частині вирішення позову ОСОБА_4 до ПАТ
КБ „Приватбанк" про визнання
недійсними окремих частин правочину.

Вірно судом вирішено також і питання
щодо розподілу судових витрат.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта про неукладенність
додаткової угоди про іпотечний кредит
від 25 липня 2008 року через те, що грошові
кошти в сумі 50306,01 доларів США йому не
видавались. Із змісту п. 8.1 самої угоди
слідує, що у долари США переведено
залишок заборгованості по договору про
іпотечний кредит в розмірі 232413,75 грн.,
який існував станом на день її
підписання, в зв"язку з чим не було
необхідності у допиті працівників
банку щодо видачі готівки у доларах
США. Крім того, ним у встановленому
законом порядку означена угода не
оспорена.

Безпідставним є його посилання на те,
що до платежів, обов'язковість сплати
яких виникла за період з 25 квітня 2008
року по 24 листопада 2009 року,
закінчились строки позовної давності,
оскільки відповідно до п.5.5 додаткової
угоди до договору про іпотечний

кредит сторони визначили строк
позовної давності тривалістю 5років по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів (
а.с.163).

Неспроможним є довід апеляційної
скарги щодо допущеного судом
процесуального порушення при
дослідженні оспорюваних договорів та
призначенні почеркознавчої
експертизи, оскільки сам апелянт
зазначає про свою обізнаність щодо
вилучення слідчим оригіналів
означених документів і про те, що вони
знаходяться в матеріалах кримінальної
справи. Однак, на вимогу суду слідчим
надано засвідчені належним чином їх
копії, а також висновок почеркознавчої
експертизи, проведеної в рамках
розслідування кримінальної справи, яка
дала однозначний висновок щодо
дійсності підпису ОСОБА_3 на всіх
представлених для дослідження
документах ( а.с. 179 - 187). Даний висновок
учасниками процесу не ставився під
сумнів, отже підстав для призначення
аналогічної експертизи в межах
розгляду даного спору для вирішення
тих же питань не було.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити
частково.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 17 жовтня 2013
року в частині вирішення спору за
позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
„Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості
скасувати.

Позов задоволити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором № HMKG9 від 25
квітня 2008 року по тілу кредиту та
відсотках за користування ним в
розмірі 75819 доларів США, 24 центи, що
еквівалентно 605795 грн.72 коп. та 335023
грн.65коп. заборгованості по комісії та
пені.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором № HMKG9 від 25
квітня 2008 року по тілу кредиту та
відсотках за користування ним в
розмірі 75819 доларів США, 24 центи, що
еквівалентно 605795 грн.72 коп. та 335023
грн.65коп. заборгованості по комісії та
пені.

В решті означене рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.І.Переверзєва