Справа № 401/4239/13-ц ; 2/401/27/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі головуючого судді
Гармаш Т.І., при секретарі Липко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Світловодську
Кіровоградської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання. Свій
позов обґрунтовує тим, що 13.07.1993 року
він та його дружина ОСОБА_3 уклали з
відповідачем договір довічного
утримання відповідно до якого вони з
дружиною передали відповідачу
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а
відповідач зобов'язався довічно
повністю утримувати їх, забезпечувати
харчуванням, одягом, доглядом та
надавати необхідну допомогу. Квартира
належала їм на праві спільної
власності. Дружина позивача померла.
Відповідач своїх обов'язків за
договором довічного утримання не
виконує та більше того продав частину
його меблів, застосовує до нього
фізичну силу, принижує та залякує його.
Він є людиною похилого віку, тяжко
хворіє, майже всю пенсію витрачає на
придбання ліків. Невиконання
відповідачем умов договору довічного
утримання не тільки позбавляє його
можливості нормального існування, але
й унеможливлює переукладання договору
з іншою особою, яка б могла здійснювати
догляд за ним.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, посилаючись на
обставини та на докази, що їх
стверджують та просили суд позов
задовольнити.

Відповідач та його представники проти
позову заперечили та суду пояснили, що
протягом дії договору він та його
дружина постійно допомагали
відповідачу та нині покійній матері,
надаючи продукти харчування, одяг,
гроші. Причиною пред'явлення вказаного
позову, на його думку, є бажання
позивача передати квартиру у власність
дочки, яка протягом багатьох років не
переймалась проблемами батька.

Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши
обставини справи, перевіривши докази,
суд дійшов такого висновку.

Статтею 744 ЦК України визначено, що за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність жилий будинок, квартиру або
їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що 13 липня 1993 року
між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
укладений договір довічного утримання
згідно умов якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3
передали у власність ОСОБА_2
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а в свою
чергу ОСОБА_2 зобов'язався довічно
повністю утримувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
забезпечуючи їх харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою.
Вартість матеріального забезпечення
(харчування,одягу, догляду та
необхідної допомоги) сторонами
встановлена у розмірі десять тисяч крб.
щомісячно (а.с.103-104).

Відповідно до свідоцтва № 525 від 15
червня 1993 року квартира належала
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності (без визначення
часток) (а.с.105).

Отже, підписуючи договір довічного
утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом та
кожен з них окремо вчиняли дії по
відчуженню цілої квартири на користь
набувача ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про смерть
(а.с.27) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 09.04.2012 року
встановлений факт родинних відносин, а
саме що померла ОСОБА_3 є рідною матір'ю
ОСОБА_2 (а.с.26).

Як видно з умов договору довічного
утримання, його дія не припиняється у
зв'язку зі смертю одного із
відчужувачів, а тому суд вважає, що
договірні відносини щодо зобов'язання
ОСОБА_2 довічно утримувати позивача
ОСОБА_1 не припинилися, а лише змінилися
у частині розміру та вартості
матеріального забезпечення.

Згідно інформації Світловодського
КМБТІ (а.с.117) право власності на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за
ОСОБА_2

З квитанцій про оплату комунальних
послуг (а.с.76-83) вбачається, що плату за
утримання квартири здійснював позивач
ОСОБА_1

У судовому засіданні були допитані
свідки зі сторони позивача ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, які суду
пояснили, що вони є добрими знайомими
ОСОБА_1, відвідують його періодично, та
не бачили щоб ОСОБА_2 доглядав за ним та
надавав якусь допомогу. Зокрема свідок
ОСОБА_7 підтвердила факт застосування
відповідачем ОСОБА_2 фізичної сили
відносно ОСОБА_1

Свідки зі сторони відповідача ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 суду
повідомили, що ОСОБА_2 на виконання умов
договору постійно допомагав ОСОБА_1
продуктами харчування, одягом, давав
гроші та прибирав у квартирі. Зокрема,
свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що він
працював із ОСОБА_2 у Москві та знає, що
він відносився до ОСОБА_1 як до рідного
батька, купував йому одяг та передавав
гроші.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 хворіє,
є інвалідом другої групи загального
захворювання (а.с.10,39 ) тому за віком та
станом здоров'я потребує щоденного
стороннього догляду.

Як зазначено у договорі, він може бути
розірваний за згодою сторін, а у
випадку невиконання його умов однією
із сторін або відмови від
добровільного розірвання у судовому
порядку.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір
довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, ч.4 ст. 60 ЦПК України,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, установлених ст.61 ЦПК
України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 58 та 59 ЦПК України визначені
вимоги щодо належності та допустимості
доказів, а саме нормами вказаних статей
передбачено, що сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень, суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування, суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається із умов договору
вартість матеріального забезпечення,
яку повинен був надавати відповідач за
договором визначена щомісячною
грошовою сумою.

Твердження відповідача, що він
повністю виконав умови договору
довічного утримання не підтверджено
належними та допустимими доказами.
Відповідач не зміг довести в судовому
засіданні суму матеріального
забезпечення з утримання (догляду)
позивача ОСОБА_1, яке щомісячно має йому
надаватись.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку
щодо повного задоволення позовних
вимог, оскільки відповідач не здійснює
в необхідному обсязі утримання (догляд)
позивача (відчужувача) згідно із
умовами договору довічного утримання
від 13 липня 1993 року, а тому суд вважає
за необхідне розірвати договір
довічного утримання, укладений між
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Судові витрати суд розподіляє між
сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного та ст.ст. 744,755
ЦК України, керуючись ст.ст.
10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання
від 13 липня 1993 року, укладений між
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Світловодський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів після його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду :
Т.І.Гармаш