№2/639/633/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого судді -
Іванової І.В.,

за участю секретаря
- Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про поділ майна в натурі та
виділ частки з майна (квартири), яке
знаходиться в спільній частковій
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16 грудня 2013
року звернулася до суду з позовом, у
якому просить ухвалити рішення, яким
поділити в натурі квартири АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 між нею та співвласниками
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, виділити у
власність позивачеві на її ідеальну
частку в праві власності на зазначені
квартири (1/2 частку) двокімнатну
квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 27,4
кв. м., загальною площею 48,7 кв. м.
Співвласникам ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4
на їхню загальну ідеальну частку в
праві власності на зазначені квартири
(1/2 частку) виділити у власність
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою
площею 27,4 кв. м., загальною площею 48,7 кв.
м.

Позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16.01.1985 року їхній
родині, яка на той час з п'яти осіб,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, був виданий ордер за № 13207 серії
Б на дві двокімнатні квартири АДРЕСА_1 й
АДРЕСА_2, житловою площею 28,59 кв. м.
кожна.14.07.1998 року обидві квартири були
приватизовані по свідоцтву за
реєстраційним № 6-98-134648 про право
власності на житло на ім'я ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4
(по 1/6 частині за кожним). Рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 07.11.2006 року (справа № 2-5535/2006) після
смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ОСОБА_2,
дочкою померлих, було у порядку
спадкування за законом визнано право
власності на 1/3 частину зазначених
квартир, і ОСОБА_2 стала власником 1/2
частини квартир АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2: 1/6
частина їй належала, як учаснику
приватизації, і 1/3 частина - як спадщина
на підставі вищезазначеного судового
рішення. 08.12.2010 року ОСОБА_2 подарувала
позивачеві, своїй дочці ОСОБА_1, 1/3
частину квартир АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2,
після чого позивач стала власником 1/2
частини квартир. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за правом власності стало
належати по 1/6 частині квартир кожному,
а разом їм належить 1/2 частина квартир.
У зазначених квартирах зареєстровані
усі співвласники, а також двоє
неповнолітніх, ОСОБА_9 і ОСОБА_10
Відповідач ОСОБА_4 - рідна сестра
позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - їхні
батьки. Фактично усі співвласники
квартир визначилися з тим, хто якою
квартирою користується. Так,
відповідачі користуються двокімнатною
ізольованою квартирою АДРЕСА_1, її
займають батьки і сестра позивача
разом з неповнолітньою дитиною.
Позивач зі своєю неповнолітньою дочкою
займають квартиру АДРЕСА_2. Кожна з
квартир ізольована, має самостійний
вихід на сходову площадку. Обидві
квартири являються загальною
власністю позивача та відповідачів,
кожний них має рівні права
користування, володіння й
розпорядження цими квартирами
відповідно до своєї ідеальної частки в
праві власності. Відповідно до
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 від 21.11.2013 року вона
складається з двох кімнат, житловою
площею 27,4 кв. м (16,5+10,9), кухні, площею 7,1
кв. м, вбиральні, площею 1,2 кв. м, ванної
кімнати, площею 2,7 кв. м., коридору,
площею 9,0 кв. м, є лоджія, площею 2,6 кв. м.
Загальна площа квартири складає 48,7 кв.
м, інвентаризаційна вартість квартири
68081 гривень. З технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_2 від 21.11.2013 року, що
фактично займає родина позивача,
вбачається, що вона також складається з
двох кімнат, житловою площею 27,4 кв. м
(16,3+11,1), кухні, площею 7,0 кв. м, вбиральні,
площею 3,9 кв. м, і коридору, площею 9,0 кв.
м, є лоджія, площею 2,8 кв. м. Загальна
площа квартири також становить 48,7 кв. м,
інвентаризаційна вартість квартири
така ж - 68081 гривень. Позивач стверджує,
що між співвласниками постійно
виникають суперечки, пов'язані з
оплатою за користування житлом.
Оскільки мирно вирішити питання сплати
за користування квартирами сторони не
в змозі, позивач змушена звертатися до
суду для виділу в натурі своєї частки у
спільній власності на житлові
приміщення.

Представник позивача ОСОБА_11,
діюча на підставі ордеру юридичної
консультації Жовтневого району м.
Харкова від 15.11.2013 рок, Витягу з
договору № 39 про надання правової
допомоги ОСОБА_1 від 15.11.2013 року та
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у
повному обсязі .

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися,
надали суду заяву від 31.12.2013 року про
розгляд справи за їх відсутністю, проти
задоволення позову не заперечували.

Дослідивши матеріали справи й
докази заявлених вимог, суд приходить
до висновку про законність та
обґрунтованість позову і можливість
його задоволення у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів
справи (а. с. 4), 16.01.1985 року на ім'я ОСОБА_5
і членів його сім'ї, ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був виданий ордер №
13207 серії Б на зайняття двох
двокімнатних квартир за АДРЕСА_1 й
АДРЕСА_2, житловою площею 28,59 кв. м.
кожна.

14.07.1998 року обидві квартири були
приватизовані, що підтверджується
свідоцтвом за реєстраційним № 6-98-134648
про право власності на житло, виданим
на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а. с. 5).

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 07.11.2006 року (справа №
2-5535/2006) після смерті батьків ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, за нею у порядку
спадкування за законом було визнано
право власності на 1/3 частину
зазначених квартир (а. с. 6-7).

Отже, після успадкування 1/3
частини квартир АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2
ОСОБА_2 стала власником їх 1/2 частини: 1/6
частину вона набула з приватизацією
14.07.1998 року і 1/3 частину з успадкуванням
за рішенням Жовтневого районного суду
м. Харкова від 07.11.2006 року.

08.12.2010 року ОСОБА_2 подарувала
своїй дочці, ОСОБА_1, 1/3 частину квартир
АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2, що вбачається з
договору дарування від 08.12.2010 року,
посвідченому державним нотаріусом
ХДНК № 5 Кожушною Л.В. за реєстровим №
2-1279 (а. с. 8). Зазначений договір ОСОБА_1
зареєструвала у КП «ХМБТІ», що
підтверджується Витягом про Державну
реєстрацію прав від 25.12.2010 року за №
28503499 (а. с. 9).

Отже, ОСОБА_1, після отримання на
підставі вищезазначеного договору
дарування стала належати 1/2 частина
квартир: 1/6 частину вона набула з
приватизацією 14.07.1998 року і 1/3 частину -
по даруванню від 08.12.2010 року.

У ОСОБА_2 після дарування 08.12.2010
року позивачеві 1/3 частини спірних
житлових приміщень на праві власності
залишилася 1/6 частина квартир, у ОСОБА_3
та ОСОБА_4, як і раніш на підставі
приватизації від 14.07.1998 року, лишилося
по 1/6 частині квартир у кожного, а разом
у ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у власності
знаходиться 1/2 частина квартир за
АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2.

На підтвердження на час
розгляду справи правової реєстрації
квартир за АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2 є довідка
КП «ХМБТІ» за № 1102485 від 05.12.2013 року (а. с.
11).

Статтею 317 Цивільного кодексу
України передбачено, що власникові
належать права володіння, користування
і розпорядження своїм майном.

Таким чином, обидві квартири за
АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2 знаходяться у
загальній власності сторін.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що
знаходиться у власності двох або більш
осіб (співвласників), належить їм на
праві загальної власності (загальне
майно).

Майно може належати особам на
праві загальної часткової або на праві
загальної спільної власності.

Право загальної власності
виникає на підставах, не заперечених
законом.

Загальна власність вважається
частковою, якщо договором або законом
не встановлена загальна спільна
власність на майно.

У даному випадку між
співвласниками квартир за АДРЕСА_1 й
АДРЕСА_2 має місце і загальна спільна
власність, і загальна часткова
власність, оскільки позивачеві ОСОБА_1
та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 належить по 1/6 частині
зазначених квартир на підставі
свідоцтва за реєстраційним № 6-98-134648
про право власності на житло від 14.07.1998
року, що відповідає загальній спільній
власності двох або більш осіб без
визначення часток кожної з них в праві
власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК
України при виділі частки з майна, що
знаходиться в загальній спільній
власності, вважається, що частки
кожного зі співвласників в праві
загальної спільної власності
являються рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

ОСОБА_1, крім того, належить 1/3
частина квартир за АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2,
на підставі договору дарування від
08.12.2010 року, посвідченому державним
нотаріусом ХДНК № 5 Кожушною Л.В. за
реєстровим № 2-1279, що відповідає
загальній частковій власності двох або
більш осіб з визначенням часток кожної
з них в праві власності.

З наданих суду довідок КП
«Житлокомсервіс, дільниця № 43» за № 137
та № 571 від 18.11.2013 року, вбачається, що
усі співвласники, а також двоє
неповнолітніх дітей, ОСОБА_9 та ОСОБА_14,
зареєстровані в квартирах АДРЕСА_1 й
АДРЕСА_2 (а. с. 12 та 13). На підтвердження
паспортної реєстрації позивача та
відповідачів за вищезазначеною
адресою суду також надані паспорти
громадян України на ім'я усіх
співвласників квартир (а. с. 14-19).

Зі свідоцтва про шлюб, виданого
16.06.2007 року у відділі РАГС по м. Харкову
№ 1 Харківського міського управління
юстиції на підставі актового запису №
857, вбачається, що ОСОБА_1 після
одруження з ОСОБА_15 змінила дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1» на прізвище чоловіка
- «ОСОБА_1» (а. с. 20).

Зі свідоцтва про шлюб, виданого
29.04.2006 року у відділі РАГС Жовтневого
районного управління юстиції м.
Харкова на підставі актового запису №
101, вбачається, що ОСОБА_4 після
одруження з ОСОБА_16 змінила дошлюбне
прізвище «ОСОБА_4» на прізвище чоловіка
- «ОСОБА_4» (а. с. 21).

Після розірвання цього шлюбу
ОСОБА_4 залишила собі прізвищі
чоловіка - «ОСОБА_4», що підтверджено
свідоцтвом про розірвання шлюбу,
отриманим у Жовтневому відділі РАГС
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 41 від 17.02.2009
року (а. с. 23), а також Витягом з
Державного РАЦС громадян про шлюб щодо
підтвердження дошлюбного прізвища від
11.12.2012 року за № 8 (а. с. 22).

У судовому засіданні
встановлено, що фактично позивач
ОСОБА_1 займає двокімнатну ізольовану
квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 27,4
кв. м., загальною площею 48,7 кв. м.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
займають двокімнатну ізольовану
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 27,4
кв. м., загальною площею 48,7 кв. м.

Як вбачається з технічного
паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 21.11.2013
року, якою фактично користуються
відповідачі, вона складається з двох
кімнат, житловою площею 27,4 кв. м (16,5+10,9),
кухні, площею 7,1 кв. м, вбиральні, площею
1,2 кв. м, ванної кімнати, площею 2,7 кв.
м,коридору, площею 9,0 кв. м, є лоджія,
площею 2,6 кв. м. Інвентаризаційна
вартість квартири складає 68081 гривень
(а. с. 24-25).

З технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_2 від 21.11.2013 року, якою
фактично користується родина позивача,
вбачається, що вона також складається
із двох кімнат, житловою площею 27,4 кв. м
(16,3+11,1), кухні, площею 7,0 кв. м, вбиральні,
площею 3,9 кв. м, і коридору, площею 9,0 кв.
м, є лоджія, площею 2,8 кв. м.
Інвентаризаційна вартість квартири
також складає 68081 гривень (а. с. 26-27).

З технічної документації на
квартири також вбачається, що кожна з
них ізольована і має самостійний вихід
на сходову площадку.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України
передбачено, що право загальної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння і користування
майном, що являється їхньою загальною
частковою власністю.

Кожний зі співвласників має
право на надання йому в володіння і
користування тієї частки загального
майна в натурі, яка відповідає його
частці в праві загальної часткової
власності.

Частиною 1 ст. 369 ЦК України
передбачено, що співвласники майна, що
знаходиться у загальній спільній
власності, володіють і користуються
ним сумісно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ГК
України співвласник має право на виділ
у натурі частки з майна, що знаходиться
у загальній частковій власності.

Частинами 1 та 3 ст. 370 ЦК України
передбачено, що співвласники мають
право на виділ в натурі частки з майна,
що знаходиться в загальній спільній
власності.

Виділ частки з майна, що знаходиться в
загальній спільній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 ЦК України.

Виходячи з наведених норм
цивільного законодавства, аналізуючи
докази позовних вимог в їх сукупності,
дослідивши усі матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1
законними, обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного й
керуючись ст. ст. 11, 60, 114, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 316-319, 321, 355-356, 358, 360-361, 364,
367-370, 372 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна в натурі
та виділ частки з майна (квартири), яке
знаходиться в спільній частковій
власності, задовольнити у повному
обсязі.

Поділити в натурі квартири
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, між ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, виділити у власність
ОСОБА_1 на її ідеальну частку в праві
власності на зазначені квартири (1/2
частку) двокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
житловою площею 27,4 кв. м., загальною
площею 48,7 кв. м.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на їхню
загальну ідеальну частку в праві
власності на зазначені квартири (1/2
частку) виділити у власність
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою
площею 27,4 кв. м., загальною площею 48,7 кв.
м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в апеляційний суд
Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк від дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні, -
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів від дня отримання
копії рішення суду.

Суддя:
Іванова І.В.