21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Барановської Л.В.,
при секретарі: Грабової
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року у справі за заявою ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участі третьої особи: ПАТ
«ОТП Банк» про визнання права
власності на Ѕ частину майна, що є
об'єктом права власності подружжя,
визначення порядку користування
квартирою та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання в рівних
долях обов'язку за правочином, -
Справа № 2-9630/11 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/2027/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Гуменюк
А.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.У листопаді 2013 року
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
ухвалення додаткового рішення у
справі, посилаючись на те, що при
ухваленні рішення судом першої
інстанції не були зазначені технічні
характеристики квартири АДРЕСА_1, що
перешкоджає у здійсненні державної
реєстрації права власності на нерухоме
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд скасувати ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року та постановити нову ухвалу про
винесення додаткового рішення, яким
визнати, що квартира АДРЕСА_1 має
наступні технічні характеристики:
квартира АДРЕСА_1; зазначена квартира
складається із двох кімнат жилою
площею 27 кв.м., у тому числі: одна
кімната площею 16,8 кв.м., друга кімната
площею 10,2 кв.м., кухня площею 6 кв.м.,
санвузол площею 2,8 кв.м., коридор площею
6,7 кв.м., вбудована шафа 2,4 кв.м.; квартира
обладнана балконом площею 0,9 кв.м.;
загальна площа квартири 45,8 кв.м.; висота
приміщень 2,55 м.; інвентаризаційна
вартість квартири 66 561,00 грн.; загальні
відомості про будинок: матеріал
зовнішніх стін - цегла, матеріал
перекриття - залізобетон; будинок
підключено до телефонної мережі,
об'єднаної диспетчерської системи та
обладнано водопостачанням,
каналізацією, газопостачанням,
опаленням, радіотрансляційною мережею,
сміттєпроводом, ліфтами,
замково-переговорними пристроями,
телевізійною антеною колективного
користування, кабельним телебаченням.
Є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2
В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права.
А також, на те, що при розгляді даної
справи та встановленні прогалини в
регулюванні спірних правовідносин, які
чинним процесуальним законодавством
не передбачено, суд міг застосувати
аналогію норми п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України.
Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
З матеріалів справи вбачається, що у
червні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності на Ѕ частину майна, що є
об'єктом права власності подружжя,
визначення порядку користування
У свою чергу, ОСОБА_2 звернувся до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання в рівних долях обов'язку за
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16.03.2012 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на Ѕ частину майна, що є
об'єктом права власності подружжя,
визначення порядку користування
квартирою задоволено у повному обсязі.
Квартиру АДРЕСА_1 визнано об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя. За ОСОБА_1 визнано право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. За ОСОБА_2 визнано право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. Визначено порядок
користування квартирою АДРЕСА_1, за
яким: ОСОБА_1 виділено у користування
житлову кімнату площею 16,8 кв.м. та
балкон площею 0,9 кв.м.; ОСОБА_2 виділено у
користування житлову кімнату площею 10,2
кв.м. та шафу площею 2,4 кв.м.; ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 залишено у спільному
користуванні коридор площею 6,7 кв.м.,
кухню площею 6,0 кв.м. та санвузол площею
2,8 кв.м. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання в
рівних долях обов'язку за правочином
відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо: стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення;
суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати; суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367 цього Кодексу;
судом не вирішено питання про судові
витрати.

Як вбачається із змісту заяви про
ухвалення додаткового рішенняОСОБА_1
посилається на те, що при ухваленні
рішення судом першої інстанції не були
зазначені технічні характеристики
квартири АДРЕСА_1, що перешкоджає у
здійсненні державної реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Вирішуючи питання про відмову в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що рішенням
від 16.03.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1
вирішено у повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
заяви про ухвалення додаткового
рішення, оскільки вимоги ОСОБА_1 у заяві
про ухвалення додаткового рішення не є
підставою для ухвалення зазначеного
рішення у відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК
України.

Колегія суддів не бере до уваги вимоги
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про
визначення технічних характеристик
спірної квартири шляхом ухвалення
додаткового рішення, оскільки у
листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовними вимогами, які у
повному обсязі були розглянуті та
вирішені судом першої інстанції, а
питання щодо визначення технічних
характеристик квартири при розгляді
даної справи не ставилося взагалі.

Таким чином, колегією суддів
встановлено, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, відповідає обставинам та
доказам по справі, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 29 листопада 2013 року у
справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі
третьої особи: ПАТ «ОТП Банк» про
визнання права власності на Ѕ частину
майна, що є об'єктом права власності
подружжя, визначення порядку
користування квартирою та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання в рівних долях обов'язку
за правочином залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: