Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/119/14
Головуючий у 1 інстанції: Булашев
Суддя-доповідач: Бабак
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.,

Суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського
районного суду Запорізької області від
08 липня 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ПАТ «ДельтаБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що 20 червня 2008 року між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
82-0111008/ФК-08, згідно з умовами якого банк
надав кредитні кошти у розмірі 15000 грн.
з розрахунку 21% річних за користування
кредитом на строк з 20 червня 2008 року по
19 червня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ТОВ
«Укрпромбанк» та ОСОБА_3 укладено
договір поруки № 82-0111008/zфпор-08 від
20.06.2008 року, за яким ОСОБА_3 поручився
нести солідарну відповідальність з
боржником у тому ж обсязі що й боржник.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банк», внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
набув права вимоги за кредитним та
забезпечувальним договорами.

Відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим станом на 22.02.2013
року за відповідачем виникла
заборгованість у сумі: 9800,22 грн., з яких -
сума заборгованості за кредитом - 5625
грн., сума заборгованості за відсотками
- 4175,22 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів заборгованість за
кредитним договором в сумі 9800,22 грн. та
судові витрати.

Заочним рішенням Приморського
районного суду Запорізької області від
08 липня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 9 800 грн. 22 коп., а також
судові витрати у сумі 229,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк»
та стягуючи суму заборгованості за
кредитним договором солідарно з
боржника та поручителя ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що у
разі порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Судова колегія вважає, що висновок суду
є вірним. Розглядаючи спір, суд, у
відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК
України повно, всебічно та об'єктивно
з'ясував обставини справи, на які
посилалися сторони, дослідив надані
ними докази і відповідно їх оцінив, дав
належну правову оцінку
правовідносинам, які склалися між
учасниками процесу та закон, що їх
регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що
20 червня 2008 року між ПАТ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_4 укладений
кредитний договір № 82-0111008/ФК-08, за яким
банк надав кредит у сумі 15000 гривень зі
сплатою 21% річних, з кінцевим терміном
поверненням 19.06.2010 року (а.с. 6-13).

В забезпечення виконання зобов'язань
за даним кредитним договором між ПАТ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_3 укладений договір поруки №
82-0111008/zфпор-08 від 20.06.2008 року, за яким
ОСОБА_3 поручився нести солідарну
відповідальність з боржником у тому ж
обсязі що й боржник (а.с. 14).

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
урегульовані ст. 554 Цивільного кодексу
України. Відповідно ч.1 даної статті, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором в тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Вирішуючи спір суд врахував, що згідно
зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, а тому
дійшовши висновку, що боржник перестав
виконувати взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором та станом на
22.02.2013 року виникла заборгованість за
кредитом та відсотками, правомірно
стягнув суму заборгованості солідарно
з боржника та поручителя.

Доводи апелянта про те, що боржник
ОСОБА_4 не отримував грошових коштів
належними та допустимими доказами не
підтверджено, а в силу ч.4 ст.60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Натомість, на підтвердження надання
кредиту позивачем наданий як кредитний
договір так і договір поруки, які
недійсними у встановленому законом
порядку не визнані.

Безпідставним є й довід апелянта про
те, що судом не застосований строк
позовної давності. З кредитного
договору вбачається, що строк дії
договору встановлений до 19 червня 2010
року (а.с.6), позивач з позовом до суду
звернувся 03.04.2013 року, тобто в межах
строку позовної давності.

Інші доводи апелянта, зокрема про те, що
він не був повідомлений про час та
місце розгляду справи, судова колегія
приймає до уваги, однак, дані обставини
не є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції. Підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
визначені ст. 309 ЦПК України, серед яких,
така підстава, як не повідомлення про
час та місце розгляду справи відсутня.

Таким чином, судова колегія дійшла
думки, що рішення суду першої інстанції
є законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,315,317
ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного
суду Запорізької області від 08 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: