Справа № 539/22/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Волювача О. В.

при секретарі - Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області, територіальної громади в
особі Вищебулатецької сільської ради
про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області, територіальної громади в
особі Вищебулатецької сільської ради
про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування.

В позові вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер його дядько - ОСОБА_2. Після
його смерті відкрилась спадщина, до
складу якої входить приватизована
земельна ділянка, площею 0,27 га, з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд - 0, 09
га, для ведення особистого підсобного
господарства - 0, 18 га, що розташована по
АДРЕСА_1

Позивач є єдиним спадкоємцем
на спадкове майно після смерті дядька
та за його заявою нотаріальною
конторою було відкрито спадкову справу
№ 353/2013.

Позивач звернувся до Першої
Лубенської нотаріальної контори з
метою отримати свідоцтво про спадщину,
однак 13.12.2013 року постановою нотаріуса
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину з тих
підстав, що Державний акт про право
приватної власності на землю на ім'я
його дядька не має кадастрового номера.

Позивач прохає визнати за ним
право власності на вищевказану
земельну ділянку в порядку спадкування
після смерті дядька ОСОБА_2

В судове засідання позивач не
з'явилася. Його представник за
дорученням ОСОБА_3 надав суду заяву,
згідно якої прохає справу розглянути
без його участі, на задоволенні позову
наполягає.

Відповідач - управління
Держземагенства у Лубенському районі
Полтавської області, надіслало суду
лист з проханням розглянути справу без
участі свого представника, при
вирішенні позову покладається на думку
суду.

Територіальна громада в особі
Вищебулатецької сільської ради про час
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином. Надала суду письмову
заяву, в якій прохає справу розглянути
без її участі, з позовними вимогами
погоджується.

Третя особа - Перша Лубенська
нотаріальна контора про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Надіслала суду листа, згідно
якого прохає розглянути справу без
участі свого представника, проти
позову не заперечує, під час вирішення
справи покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали справи та
надані докази, суд приходить до
переконання, що заява підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Частина 1 статті 1268 ЦК України
встановлює, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкоємцем, має подати до
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Згідно пункту г) ч.1 ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.125 ЗК України в редакції
станом на 01.01.2002 року, яка діяла на
момент отримання спадкодавцем
державного акту на право власності на
земельну ділянку, право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Згідно ст.125 ЗК України зі змінами
станом на 20.11.2012 року право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» кадастровий номер
земельної ділянки - індивідуальна, що
не повторюється на всій території
України, послідовність цифр та знаків,
яка присвоюється земельній ділянці
під час її державної реєстрації і
зберігається за нею протягом усього
часу існування

Згідно ч.9 ст.24 ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» При здійсненні
державної реєстрації земельної
ділянки їй присвоюється кадастровий
номер.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно ч.ч.3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.
Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер дядько позивача - ОСОБА_2. /а.с. 6/.
Факт родинних відносин між ними
підтверджується свідоцтвом про
народження батька позивача та власне
позивача. /а.с. 7-8/ Після смерті ОСОБА_2
відкрилася спадщина на земельну
ділянку, площею 0, 27 га, а саме 0, 09 га з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та 0, 18
га для ведення особистого підсобного
господарства, що належала спадкодавцю
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю, серії
ІІ-ПЛ № 036600, виданого на підставі
рішення Вищебулатецької сільради від
22.09.1995 року та зареєстрованого у Книзі
записів державних актів № 13./а.с.12/.

Позивач є єдиним спадкоємцем на
майно після смерті дядька.

Однак, постановою державного нотаріуса
Першої Лубенської нотаріальної
контори від 13.12.2013 року йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на земельну ділянку,
площею 0,27 га, з тих підстав, що в
Державному земельному кадастрі
відсутні відомості про вказану
земельну ділянку./а.с.13/.

Крім того довідкою Вищебулатецької
сільської ради від 18.11.2013 року № 1731-02/25
підтверджується, що земельна ділянка,
що розташована в с. Н. Булатець, площею
0, 27 га є приватизованою./а.с.9/.

Таким чином, оформити спадщину на
вказане спадкове майно неможливо через
відсутність необхідних відомостей в
Державному земельному кадастрі.
Враховуючи, що заперечень проти позову
не надійшло, визнання права власності
на земельну ділянку за позивачем в
порядку спадкування відповідає
положенням чинного законодавства
України, заявлені вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.1, 24, п.2 розділу VII
ЗУ «Про Державний земельний кадастр»,
ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», ст.ст.81, 125 ЗК України, ст.ст.
1225, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 5-11, 213-214 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності в порядку спадкування
за законом на спадщину, що відкрилась
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, і
складається з земельної ділянки площею
0,27 га, а саме: 0, 09 га з цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та 0,18 га для ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_2 на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю, серії ІІ-ПЛ № 036600, виданого на
підставі рішення Вищебулатецької
сільради від 22.09.1995 року та
зареєстрованого у Книзі записів
державних актів № 13.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Волювач О. В.