Справа № 304/1655/14-ц
Провадження № 6/304/78/2014 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2014 року м. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
при секретарі - Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
Державний виконавець відділу ДВС
Перечинського РУЮ звернулася до суду з
поданням, у якому просить тимчасово
обмежити у праві виїзду за кордон
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку м.
Перечин, вул. Цегельна, № 5
Перечинського району Закарпатської
області. Мотивує його тим, що на
виконанні у відділі ДВС Перечинського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження
№43379965 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 304/142/14-к, виданого
Перечинським районним судом
Закарпатської області 05 травня 2014 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
держави в особі Управління соціального
захисту населення Перечинської РДА
збитки, завдані кримінальним
правопорушенням у розмірі 5 754 грн. До
відділу ДВС 27 травня 2014 року з’явилася
боржниця та повідомила, що буде
щомісячно сплачувати кошти на
погашення вказаної заборгованості. З
метою забезпечення виконання
виконавчого документу державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, яку
направлено до реєструючих установ, а 01
липня 2014 року складено акт опису й
арешту майна та згідно акту визначення
вартості майна визначеного вартість
такого. Проведеними державним
виконавцем заходами встановлено, що
боржниця ухиляється від виконання
своїх зобов’язань, коштів на погашення
заборгованості не сплачує. Оскільки, за
весь період перебування виконавчого
документа на примусовому виконанні у
відділі ДВС Перечинського РУЮ боржниця
ОСОБА_1 ухиляється від сплати суми
збитків, які складають 5 754 грн., тому
просить подання задовольнити.
У судове засідання державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції не
з’явилася, однак подала заяву, у якій
просила розглянути подання без її
участі та при його вирішенні
покладається на розсуд суду.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, дослідивши матеріали подання,
приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що у
відділі державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 304/142/14-к, виданого
Перечинським районним судом
Закарпатської області 05 травня 2014 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
держави в особі Управління соціального
захисту населення Перечинської РДА
збитків, завдані кримінальним
правопорушенням у розмірі 5 754 грн.
Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 20 травня 2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, якою боржнику
ОСОБА_1 встановлено строк для
добровільного виконання рішення до 27
травня 2014 року. Однак як вбачається із
самого подання, з боржника на користь
Управління соціального захисту
населення Перечинської РДА не було
стягнуто жодної суми грошових коштів.
Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
Закон України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в’їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв’язання
Відповідно до пункту 18 частини 3 статті
11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзді
боржника – фізичної особи за межі
України – до виконання зобов’язання
Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.
Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов’язань покладених на
нього за рішенням суду або Законом
України «Про виконавче провадження». А
оскільки, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 377-1
ЦПК України, згадане подання
розглядається судом негайно, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
Отже, сама по собі заборгованість за
виконуваним судовим рішенням не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання зобов’язання. Особа, яка має
невиконані зобов’язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.
Так, відповідно до правової позиції
Верховного Суду України щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України «ухилення
від виконання зобов’язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч.
1 ст. 6 Закону України № 3857-XII «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
№ 606-XIV «Про виконавче провадження» від
21 квітня 1999 року, позначає з
об’єктивної сторони такі свідомі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов’язків у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов’язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо). У зв’язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.
Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 02 червня та 23
вересня 2014 року було надіслано запити
до реєструючих установ з метою
виявлення майна боржника. Однак,
доказів існування чи відсутності майна
у боржника ОСОБА_1 державним виконавцем
до подання не приєднано (а. с. 8, 24).
Разом з цим, як вбачається з акту опису
й арешту майна від 01 липня 2014 року, за
місцем проживання боржника описано
його майно, а саме телевізор «Samsung»
сірого кольору в робочому стані, антена
параболічна з трьома приймачами та
тюнер «Digital» чорного кольору в робочому
стані, а також згідно акту визначення
вартості майна визначено його вартість
в розмірі 850 грн. З метою реалізації
вказаного майна, державним виконавцем
24 липня 2014 року Закарпатській філії ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України була направлена заявка
на реалізацію арештованого майна на
комісійних засадах, однак, будь-яких
відомостей щодо реалізації такого
державним виконавцем не наведено (а. с.7,
Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції посилається на те, що у ОСОБА_1
існує заборгованість зі сплати
збитків, завданих кримінальним
правопорушенням у розмірі 5 754 грн.,
однак не надала доказів того, що
боржник отримувала документи, що
виносились у процесі виконання
виконавчого провадження, а також, що
ухиляється від виконання боргових
зобов’язань, вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що боржник за
час виконання рішення виїжджала за
межі України, що призвело до виникнення
заборгованості або безпідставно не
з’являлася на виклики державного
виконавця. Саме невиконання боржником
самостійно зобов’язань протягом
строку, вказаного державним виконавцем
в постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на неї судовим рішенням
обов’язків. Навпаки, матеріали подання
містять відомості про те, що боржник
надала державному виконавцю
безперешкодний доступ до свого будинку
в результаті чого було проведено опис
Що стосується посилання державного
виконавця на те, що боржник ухиляється
від сплати суми збитків за виконавчим
документом, так як отримує допомогу при
народженні дитини та допомогу на дітей
одиноким матерям, то суд таке до уваги
не приймає, оскільки згідно ч. 1 ст. 73
Закону України «Про виконавче
провадження» на одноразову допомогу у
зв'язку з народженням дитини, а також на
іншу допомогу на дітей, передбачену
законом стягнення звернено бути не
Крім цього, у матеріалах подання
відсутні достатні докази використання
державним виконавцем передбачених
законом інструментів і повноважень для
стягнення боргу без обмеження свободи
пересування боржника, що є додатковим
заходом забезпечення виконання
судового рішення, якщо загальновживані
заходи стягнення є недостатніми,
вичерпані тощо. Таке обмеження не
повинно застосовуватися, якщо не є
вкрай необхідним і обґрунтованим.
За таких обставин, суд вважає, що
державним виконавцем не наведено
достатніх обґрунтувань того, чи дійсно
боржник свідомо не виконує належні до
виконання зобов’язання, чи у неї є на
це об’єктивні причини, а тому подання є
передчасним та до задоволення не
Керуючись Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України —
Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в п’ятиденний
строк з дня проголошення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_2