Єдиний унікальний номер 205/5528/13-ц
№ 2-205/1131/2014
№ 205/5528/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Приходченко О.С.

при секретарі
Король Т.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кредекс Фінанс» 2 липня 2013 року
звернулося до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач у своєму позові посилався на
те, що 10 жовтня 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 0,
відповідно до умов якого банк надав
йому грошові кошти у розмірі 34 380
доларів США, в порядку та на умовах,
визначених кредитним договором, з
кінцевим терміном повернення кредиту 10
жовтня 2014 року, а відповідач
зобов'язався здійснювати оплату послуг
банку згідно тарифів позивача у строки,
передбачені умовами договору. З метою
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором 10 жовтня
2007 року між ним та банком було укладено
договір застави транспортного засобу
№ 93322, відповідно до умов якого
застоводавець заставляє транспортний
засіб марки Mitsubishi, модель Lancer, рік
випуску 2007, держномер НОМЕР_2, шасі:
НОМЕР_1, що є власністю ОСОБА_1 Також, з
метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 10
жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_1
було укладено договір поруки № 0/3,
згідно умов якого поручитель
поручається за виконання боржником
обов'язків, що виникли на підставі
кредитного договору. 20 квітня 2012 року
між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс
Фінанс» був укладений договір
факторингу № 05/12, відповідно до умов
якого відбулося відступлення права
вимоги за кредитним договором № 0
від 10 жовтня 2007 року, який було укладено
між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 і ТОВ
«Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора
до ОСОБА_1 Разом з тим, відповідачі свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів не виконували, що
призвело до виникнення заборгованості,
розмір якої станом на 18 червня 2013 року
складає 364 077 грн. 33 коп. Позивач у своєму
позові просив суд стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у сумі 364 077 грн. 33 коп., яка складається з
заборгованості за основним
зобов'язанням у розмірі 240 934 грн. 06 коп.,
процентів за користування коштами у
розмірі 9 997 грн. 55 коп., пені за
порушення термінів погашення грошових
зобов'язань у розмірі 49 987 грн. 73 коп.,
заборгованості по відсоткам у розмірі
63 157 грн. 99 коп., а також судовий збір у
розмірі 3 441 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 у ході
судового засідання позовні вимоги не
визнавав. Зазначав, що заборгованість
за кредитним договором відповідач не
сплачує з 25 лютого 2009 року, оскільки у
відповідача змінилося матеріальне
становище. Згодом відповідач
неодноразово звертався до ПАТ
«УкрСиббанк», а згодом і до позивача з
метою врегулювання спірного питання,
але і банк, і позивач вимагали
повернення усієї суми боргу одночасно,
а відповідач такої можливості не мав.
Крім того, зазначав, що позивачем не
було надано, документів, які
підтверджують виникнення у позивача
права вимоги до відповідачів. Щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором з поручителя стверджував, що
ці вимоги також не підлягають
задоволенню, оскільки йому не було
направлено належним чином претензію
про наявну заборгованість за кредитним
договором.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, про дату та час судового
засідання повідомлявся належним чином,
про що свідчить поштове повідомлення ,
про причини своєї неявки суд не
повідомив.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані і добуті докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 0, згідно умов
якого банк надав відповідачу у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти у
розмірі 34 380 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 173 619
грн., з терміном дії до 10 жовтня 2014 року
(а.с. 6-13).

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань 10 жовтня 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1, був укладений
договір застави транспортного засобу
№ 93322, відповідно до умов якого
заставодавець передає в заставу
транспортний засіб марки Mitsubishi, модель
Lancer, рік випуску 2007, держномер НОМЕР_2,
шасі: НОМЕР_1, що є власністю ОСОБА_1,
яким забезпечується в повному обсязі
виконання усіх грошових зобов'язань
заставодавця за кредитним договором №
0 від 10 жовтня 2007 року (а.с. 14-17).

Також, з метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань 10 жовтня 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1, був укладений
договір поруки № 0/3, згідно умов
якого поручитель зобов'язався перед
банком відповідати за виконання
позичальником усіх його зобов'язань
перед кредитором в повному обсязі, що
виникли з кредитного договору як
існуючих в теперішній час, так і тих, що
можуть виникнути в майбутньому (а.с. 18).

На підставі договору факторингу № 05/12
від 20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк»
відступило право вимоги ТОВ «Кредекс
Фінанс» у тому числі за кредитним
договором № 0 від 10 жовтня 2007 року
(а.с. 23-24).

Про відступлення права вимоги ТОВ
«Кредекс Фінанс» ПАТ «УкрСиббанк»
повідомило ОСОБА_1 відповідним
повідомленням (а.с. 21).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідачами порушуються взяті на
себе зобов'язання щодо повернення
кредиту та сплати процентів, внаслідок
чого станом на 18 червня 2013 року
відповідно до розрахунку виникла
заборгованість у розмірі 364 077 грн. 33
коп. (а.с. 19).

Позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1
було направлено вимогу про погашення
кредитної заборгованості від 20.05.2012
(а.с. 20), про що свідчить список
згрупованих відправлень
рекомендованих листів (а.с. 22).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі п. 8.1 кредитного договору у
випадку порушення зобов'язання
позичальником в частині сплати
чергового ануїтетного платежу
установлений день сплати такого
платежу чи сплати у розмірі меншому ніж
передбачено цим договором: на
прострочену суму основного боргу банк
нараховує підвищені проценти, в
розмірі діючої процентної ставки на
момент виникнення такої простроченої
суми основного боргу збільшеної на 11,7 %.
Нарахування підвищеної процентної
ставки на прострочену суму основного
боргу починається з дня виникнення
простроченої суми основного боргу -
(дня сплати ануїтентного платежу); на
суму прострочених процентів, банк може
нараховувати пеню, починаючи з 32
(тридцять другого) календарного дня,
якщо рахувати з дати виникнення
прострочених процентів.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі п. 1.1 договору поруки
поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати за невиконання
ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед
кредитором, що виникли з кредитного
договору № 0 від 10 жовтня 2007 року,
укладеного між кредитором та
боржником, в повному обсязі як існуючих
в теперішній час, так і тих, що можуть
виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 1.4 договору поруки
відповідальність поручителя і
боржника є солідарною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частиною 2 статті 554 ЦПК України
передбачено, що поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

П. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

На підставі абз. 2 п. 31 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

З розрахунку заборгованості за
кредитним договором вбачається, що
нарахована позивачем пеня охоплює
проміжок часу більший ніж один рік (а.с.
19). Разом з тим, представником
відповідача у ході судового засідання
ні усно, ні письмово не було заявлено
про застосування строку позовної
давності до позовних вимог про
стягнення пені, а з урахуванням
положень ч. 3 ст. 267 ЦК України суд
позбавлений можливості самостійно
його застосовувати.

Таким чином, з урахуванням того, що у
відповідачів перед позивачем існує
заборгованість, яка ОСОБА_1 та ОСОБА_1
добровільно не сплачується, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, суд
вважає за необхідне стягнути солідарно
з відповідачів на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№ 0 у розмірі 240 934 грн. 06 коп.,
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом у розмірі 63 157
грн. 99 коп., трьох процентів річних від
простроченої суми у розмірі 9 997 грн. 55
коп. та пені за порушення строків
погашення заборгованості у розмірі 49 987
грн. 73 коп.

На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Не заслуговують на увагу суду
заперечення представника відповідача
ОСОБА_1 щодо ненадання позивачем
документів, які підтверджують
виникнення у позивача права вимоги до
відповідачів, оскільки це твердження
спростовується матеріалами справи. З
матеріалів справи вбачається, що
відповідно до витягу з договору
факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року
між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс
Фінанс» було укладено договір
факторингу, відповідно до умов якого
клієнт зобов'язується відступити
фактору права вимоги за кредитами, а
фактор зобов'язується придбати права
вимоги за кредитами, прийняти їх і
сплатити ціну, передбачену цим
договором (а.с. 23-24). Відповідно до акту
приймання-передачі від 14 травня 2012 року
клієнт передає (відступає) права вимоги
за кредитами фактору (за переліком,
наведеним у частині А додатку 1 до
договору), а фактор цим приймає такі
права вимоги за кредитами (а.с. 26).
Згідно з додатком 1 до договору
факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року
право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_1 було передано ТОВ «Кредекс
Фінанс» (а.с. 25).

Також не можуть бути прийняті до уваги
посилання представника відповідача не
те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до
позивача та ПАТ «УкрСиббанк» з
пропозиціями врегулювання спору та
оплати суми боргу частинами, оскільки
вимагати повну оплату суми
заборгованості є правом позивача, і
заявлені позовні вимоги дана обставина
не спростовує.

Абз. 1 ч. 1 ст. 555 ЦК України передбачено,
що у разі одержання вимоги кредитора
поручитель зобов'язаний повідомити про
це боржника, а в разі пред'явлення до
нього позову - подати клопотання про
залучення боржника до участі у справі.

Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що посилання представника
відповідача на те, що у позивача не
настало право пред'явленя позовної
заяви до відповідача ОСОБА_1, який є
поручителем за спірним кредитним
договором, на підставі того, що йому не
було направлено досудову вимогу, також
не заслуговують на увагу суду, оскільки
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. Також, з огляду положень ЦК
України та договору поруки (п. 2.2
договору) також не вбачається, що
направлення досудової вимоги
поручителю перед пред'явленням
позовної заяви про стягнення
заборгованості за кредитним договором
до суду є обов'язковою умовою перед
пред'явленням позову про стягнення
заборгованості з поручителя за
кредитним договором.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Позивачем при поданні позову було
сплачено судовий збір у розмірі 3 441 грн.
(а.с. 1), який підлягає стягненню з
відповідачів на користь позивача у
рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 525, 526, п. 3 ст. 551, п. 1, 2 ч. 1 ст. 553, ч. 1, 2
ст. 554, ч. 1 ст. 555, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625,
ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88,
ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс»
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 10 жовтня 2007 року у сумі 364 077
гривень 33 коп, яка складається з суми
заборгованості по кредиту у розмірі 240
934 гривень 06 коп, заборгованості по
відсоткам за користування кредитом у
розмірі 63 157 гривень 99 коп, трьох
процентів річних від простроченої суми
у розмірі 9 997 гривень 55 коп та пені за
порушення строків погашення
заборгованості у розмірі 49 987 гривень 73
коп.

Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства
з обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» судовий збір у розмірі 1 720
гривень 50 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь товариства
з обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» судовий збір у розмірі 1 720
гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя