Справа № 591/4821/14-ц
Провадження № 2/591/1840/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. СумиЗарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря – Попович Ю.О.

позивачки – ОСОБА_1

представника позивачів – ОСОБА_2

відповідача – ОСОБА_3

представників відповідача – ОСОБА_4,
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа:
Приватний нотаріус Сумського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання договору довічного утримання
недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з вказаним
позовом, який обґрунтовують тим, що 07
лютого 2011 року помер їх дядько ОСОБА_8,
який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,
після смерті якого відкрилася спадщина
на 78/100 частин домоволодіння за
вказаною адресою. У 2014 році позивачам
стало відомо, що відповідач ОСОБА_3
оформив своє право власності на 78/100
частин домоволодіння на підставі
договору довічного утримання,
посвідченого приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 30 травня 2007 року. Не
погоджуючись з вказаним договором,
посилаються на те, що ОСОБА_8 був
психічнохворою людиною, так як в 1974
році перебував на стаціонарному
лікуванні в Роменській обласній
психіатричній лікарні, а тому в момент
підписання договору довічного
утримання він не міг усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
Також перший шлюб померлого було
розірвано його дружиною в
односторонньому порядку відповідно до
ст. 42 КпШС України від 1969 року, а саме
визнання особи недієздатною внаслідок
душевної хвороби або недоумства. В
період підписання оспорюваного
договору ОСОБА_8 знаходився на
стаціонарному лікуванні в 1-ій міській
лікарні з гіпертонічною хворобою,
гіпертонічний криз. Посилаючись на
вказані обставини, просять визнати
недійсним договір довічного утримання,
укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 та
посвідченим приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 від 30 травня 2007 року,
реєстровий номер 2179.

В судовому засіданні від представника
позивачів ОСОБА_2 надійшло клопотання
про призначення у вказаній справі
психіатричної та психологічної
експертизи.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлене
клопотання.

Відповідач та його представники не
заперечували проти призначення
психіатричної експертизи та вважали
недоцільним призначення психологічної
експертизи.

Позивач ОСОБА_6 та третя особа
Приватний нотаріус Сумського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 в судове
засідання не з’явилися, про час і місце
судового розгляду повідомлялись
належним чином.

Суд, вислухавши думку осіб, які
з’явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
клопотання представника позивача
підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 133 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі і вважають, що
подання потрібних доказів є неможливим
або у них є складнощі в поданні цих
доказів, мають право заявити
клопотання про забезпечення цих
доказів. Одним із способів
забезпечення доказів є призначення
експертизи.

Виходячи з викладеного, для
забезпечення подання позивачем доказу
на підтвердження обставин, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги, та
враховуючи, що для цього необхідні
спеціальні знання, суд вважає за
необхідне призначити по справі
психіатричну експертизу.

Представником позивача надано
письмове клопотання, в якому крім
іншого просить поставити перед
експертом такі запитання: які відмінні
особливості характеризують
консультативний груповий нагляд від
групи диспансерного нагляду психічних
хворих? поняття «шизофренія,
параноїдна форма» включає наявність
продуктивної симптоматики (марення,
галюцинації)? прогресуюче протікання
гіпертонічної хвороби може викликати
погіршення перебігу параноїчної форми
(продуктивної симптоматики)
шизофренії? чи може провокувати
гіпертонічний криз загострення
психічного стану (галюцинації,
марення)? гіпертонічний криз, з приводу
якого ОСОБА_8 знаходився на
стаціонарному лікуванні в
терапевтичному відділенні Сумської
міської клінічної лікарні № 1 з 26
травня 2010 року по 05 червня 2010 року, чи
міг викликати 30 травня 2010 року
загострення психотичного стану
параноїчної форми шизофренії?

Суд вважає за необхідне вказані
питання відхилити, оскільки
представником позивача не
обґрунтовано необхідність та доказове
значення викладених питань з огляду на
предмет розгляду.

Що стосується клопотання представника
позивача в частині призначення
психологічної експертизи, суд виходить
з наступного.

Згідно Наказу Міністерства юстиції
Україн, від 26 грудня 2012 року № 1950/5 «Про
затвердження Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень»
визначено, що психологічна експертиза
встановлює ті особливості психічної
діяльності та такі їх прояви в
поведінці особи, які мають юридичне
значення та викликають певні правові
наслідки.

Основним завданням психологічної
експертизи є визначення у
підекспертної особи:
індивідуально-психологічних
особливостей, рис характеру, провідних
якостей особистості; мотивотвірних
чинників психічного життя і поведінки;
емоційних реакцій та станів;
закономірностей перебігу психічних
процесів, рівня їхнього розвитку та
індивідуальних її властивостей.

Разом із тим, враховуючи підстави і
предмет заявлених позовних вимог, які
не пов’язані з особливостями
психічної діяльності та їх проявами в
поведінці особи, вирішення заявлених
позивачами підстав недійсності
договору довічного утриманні не можуть
ґрунтуватися відповідно до ст. 225 ЦК
України на психологічному стані особи,
а тому підстав для дослідження
психологічного стану ОСОБА_8 в даній
справі не вбачається.

Провадження по справі зупинити на час
проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 143, 144, 202 ч. 1 ЦПК
України, суд –

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивачів
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Призначити по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя
особа: Приватний нотаріус Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання договору довічного
утримання недійсним посмертну
судово-психіатричну експертизу.

Проведення посмертної
судово-психіатричної експертизи слід
доручити експертам Сумського
обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру
(адреса: м. Суми, вул. Ковпака, 18),
попередивши експертів про кримінальну
відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК
України.

На вирішення посмертної
судово-психіатричної експертизи
поставити наступні питання:

- Чи страждав ОСОБА_8, який помер 07
лютого 2011 року, психічними
захворюваннями і якщо так, то якими і з
якого періоду часу?

- Чи розумів ОСОБА_8, який помер 07 лютого
2011 року, за станом свого здоров’я
значення своїх дій і чи міг він
керувати ними під час складання
договору довічного утримання,
укладеного між ним та ОСОБА_3,
посвідченим приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 30 травня 2007 року?

У задоволенні клопотання представника
позивачів ОСОБА_2 про призначення
посмертної психологічної експертизи
відмовити.

Провадження по справі зупинити на час
проведення експертизи, в розпорядження
експертів направити цивільну справу №
591/4821/14-ц (провадження № 2/591/1840/14),
медичні картки амбулаторного хворого
ОСОБА_8

Ухвала суду в частині зупинення
провадження може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
п’ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 5
днів з дня отримання її копії.

Суддя

А.П.Сидоренко