АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати по розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Кирилюк Г.М.

суддів: Панченка М.М., Вербової І.М.

при секретарі Рямзіній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Оціночна
компанія «Вега», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Оціночна
компанія «Вега», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська експерта група»,третя
особа: Приватне підприємство
«Нива-В.Ш.» про визнання недійсним
висновку про вартість майна та
резекції на висновок про вартість
майна, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року,-

встановила:

03.01.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
вказаним позовом, в якому просила
визнати недійсним висновок про
вартість майна з незалежної оцінки
нежитлового приміщення АДРЕСА_1,
власником якого є ОСОБА_1,
підготовленого суб'єктом оціночної
діяльності - ТОВ «Оціночна компанія
«ВЕГА» відповідно до якого визначена
вартість майна в сумі 309 500 грн. Також
просила визнати недійсною рецензію
на вказаний висновок, виконаний ТОВ
«Українська експерта група».

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
відділом державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції в м. Києві 11.07.2012 р. відкрито
виконавче провадження з приводу
примусового виконання рішення
Печерського районного суду м. Києва
від 14.10.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1
та ОСОБА_3 на користь АКБ «Правекс
Банк» заборгованості в розмірі 2 416 755,63
грн.

В процесі виконання вказаного
рішення суду державним виконавцем
було призначено експерта для участі
у виконавчому провадженні - ТОВ
«Оціночна компанія «ВЕГА» , якому
доручено надати письмовий висновок з
питання визначення ринкової вартості
нежитлового приміщення АДРЕСА_1.

Не погодившись з вказаною оцінкою,
26.10.2012 р. вона подала відповідні
заперечення та просила призначити
рецензування звіту.

Постановою державного виконавця від
29.10.2012 р. призначено експерта - ТОВ
«Українська експерта група» для
виконання письмової рецензії на звіт
про оцінку майна.

12.11.2012 р. вона отримала копію рецензії
на висновок з незалежної оцінки

Оскільки результати оцінки
належного їй на праві власності майна
призвели до протиправного заниження
вартості зазначеного майна, а
матеріали оцінки майна виконані з
порушенням чинного законодавства
України, що суттєво вплинуло на його
вартість, у відповідності до ст.33
Закону України «Про оцінку майнових
прав та професійну оціночну
діяльність в Україні», ч.ч. 3,4 ст.58
Закону України «Про виконавче
провадження» просила позов
задовольнити.

У зв'язку з тим, що в межах
десятиденного строку з дати
отримання рецензії вона звернулась
до Печерського районного суду м.
Києва з позовом до ВДВС Печерського
РУЮ в м. Києві, ТОВ «Оціночна компанія
«ВЕГА», ТОВ «Українська експерта
група» про визнання недійсним
висновку про вартість майна та
рецензії на нього, який ухвалою
Печерського районного суду м. Києва
від 14.12.2012 р. в частині позовних вимог
до ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА», ТОВ
«Українська експерта група» було
повернуто для подання до належного
суду, а в частині вимог до ВДВС
Печерського РУЮ в м. Києві -
відмовлено у відкритті провадження,
просила поновити строк звернення до
суду для оскарження оцінки майна.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 р. у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_2 просить скасувати
рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин
справи, які мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Зазначив, що судом першої інстанції не
було прийнято до уваги доводи
позивачів щодо підстав для визнання
недійсними проведених оцінки та
рецензії, а також не було досліджено в
повному обсязі надані докази.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав та просить її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
судом належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишено без змін з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, Печерським районним
судом м. Києва 06.11.2009 року видано
виконавчий лист №2-3474/09 про солідарне
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь
АКБ «Правекс-Банк» 2414805,63 грн.
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії №1-030/07Ф від
05 жовтня 2007 року та судових витрат.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції від 11.07.2012 р. було відкрито
виконавче провадження по виконанню
вказаного судового рішення (а.с.67).

Звертаючись до суду вказаним позовом,
позивач посилалась на те, що під час
здійснення виконавчих дій державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції
винесено постанову про призначення
експерта для участі у виконавчому
провадженні від 26.09.2012 р. - ТОВ
«Оціночна компанія «ВЕГА», який 09.10.2012
р. провів оцінку вартості майна
боржника.

Відповідно до вказаного висновку
ринкова вартість нежитлового
приміщення АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_1, станом на 09 жовтня 2012 року,
без урахування ПДВ,становить 309 500 грн.

У зв'язку з тим, що боржником ОСОБА_1
було надано заперечення проти
результатів оцінки, постановою
державного виконавця 29.10.2012 р. було
призначено рецензування звіту про
оцінку майна.

01.11.2012 р. генеральним директором ТОВ
«Українська експертна група»
проведено рецензування звіту з
незалежної оцінки майна - нежитлового
приміщення АДРЕСА_1 (а.с.58-60).

Відповідно до наданої рецензії звіт у
цілому відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна, але має незначні недоліки, що
не вплинули на достовірність оцінки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
законом не передбачено такого
способу захисту, як визнання висновку
про оцінку майна та рецензії на
нього, оскільки захист прав боржника
здійснюється в межах виконавчого
провадження способом, передбаченим
Законом України «Про виконавче
провадження» і згідно з розділом VІІ
ЦПК України боржники мають право
звернутись до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншою посадовою особою державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення порушені їх права чи
свободи.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Відповідно до ст.13 Закону України
«Про виконавче провадження», для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста (
у разі необхідності - кількох
експертів або спеціалістів) , а для
оцінки майна - суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання.

Експерт, спеціаліст і суб'єкт
оціночної діяльності - суб'єкт
господарювання мають право на
винагороду за надані ними послуги.
Розмір винагороди визначається в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Винагорода та інші
витрати, зумовлені проведенням
експертизи, наданням висновку
спеціаліста або звіту суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання належать до витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження»,
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності
- суб'єкта господарювання, який
проводить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні».

У разі, якщо визначити вартість майна
(окремих предметів) складно або якщо
боржник чи стягував заперечує проти
передачі арештованого майна боржника
для реалізації за ціною, визначеною
держаним виконавцем, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для проведення оцінки майна. Витрати,
пов'язані з призначенням суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання, несе сторона, яка
оспорює вартість майна, визначену
державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання
чи перебування такої сторони,
достовірно встановленим державним
виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту,
несе сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди,
визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

З огляду на викладене, сторона
виконавчого провадження має право на
оскарження оцінки майна, як
процесуальної дії державного
виконавця.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України « Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» акт оцінки майна є
документом, що містить висновки про
вартість майна та підтверджує
виконані процедури з оцінки майна,
здійсненої суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання,
звіт про оцінку такого майна
додається до акта оцінки майна.

Відповідно до правової позиції, що
викладена Верховним Судом України у
постанові від 26.12.2012 р. по справі №6-140
цс12, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для застосування судами
України, «що стосується порушень,
допущених державним виконавцем при
здійсненні своїх повноважень,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», до
призначення аукціону , у тому числі
щодо визначення вартості чи оцінки
майна тощо, то такі дії
(бездіяльність)державного виконавця
підлягають окремому оскарженню в
порядку, передбаченому цим Законом».

Таким чином, визначення вартості,
оцінка майна боржника є
процесуальною дією державного
виконавця, незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець чи залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності) здійснювала
відповідні дії, так само як і від
того, ким здійснювалося рецензування
звіту про оцінку майна. Тому сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати таку оцінку, визначену за
результатами рецензування, до суду в
процесуальному порядку, передбаченому
ст.383 ЦПК України.

Юридичним актом, який може бути
оспорений в судовому порядку, є
офіційний письмовий документ
державного чи іншого органу
(посадової особи), виданий в межах його
компетенції, визначеної законом, який
має точно визначені зовнішні
реквізити та породжує певні правові
наслідки, створює юридичний стан,
спрямований на регулювання
суспільних відносин, має обов'язків
характер для суб'єктів цих відносин,
поширює свою чинність на певний час,
територію, коло суб'єктів

Згідно ч.5 ст.58 закону України «Про
виконавче провадження» звіт про
оцінку майна у виконавчому
провадженні вважається чинним
протягом шести місяців з дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

Оскаржений позивачем висновок про
вартість майна від 09.10.2012 р. на час
розгляду справи вже не може бути
використаний в процедурі виконавчого
провадження для визначення вартості
майна для його подальшої реалізації.

З урахуванням викладеного,
відсутності доказів порушення прав
та законних інтересів позивача діями
відповідачів, колегія суддів дійшла
висновку, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, тому підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22 -ц/796/1669/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Антонова  Н.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: КирилюкГ.М.