У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року
м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді
- Шимківа С.С.,

суддів
- Василевича В.С., Малько О.С.,

секретар судового засідання
- Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу керуючого
санацією ВАТ "Рівненський завод
тракторних агрегатів" на заочне
рішення Рівненського міського суду від
25 вересня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ "Рівненський завод
тракторних агрегатів" про стягнення
компенсації за невикористані дні
відпустки при звільненні,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського
міського суду від 25 вересня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства "Рівненський
завод тракторних агрегатів" про
стягнення компенсації за
невикористані дні відпустки при
звільненні - задоволено.

Стягнуто з відкритого акціонерного
товариства "Рівненський завод
тракторних агрегатів" на користь
ОСОБА_1 компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 1 353 грн. 88 коп..

Вважаючи заочне рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
керуючий санацією ВАТ "Рівненський
завод тракторних агрегатів" оскаржив
його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що 15
грудня 2010 року державним інспектором
праці Ратовським А.Д. у присутності в.о.
голови правління Соколюка Р.В.,
головного бухгалтера Юрициної Л.М. була
проведена первинна перевірка
додержання законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на ВАТ
"Рівненський завод тракторних
агрегатів". За результатами даної
перевірки було встановлено, що
позивачка має заборгованість перед
підприємством у сумі 13 544 грн. 12 коп..

У зв'язку з чим вважає позовні вимоги
безпідставними.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить скасувати заочне
рішення суду та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

У запереченні на апеляційну
скаргу ОСОБА_1 проситть про відмову у її
задоволенні. Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення учасників
процесу, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається і
це встановлено судом, що позивачка
перебувала з відповідачем у трудових
правовідносинах та працювала на посаді
головного бухгалтера.

Згідно наказу № 10 від 14 вересня 2010 року
про припинення трудового договору,
вона була звільнена з роботи на
підставі ст. 38 КЗпП України. При цьому,
їй підлягала до виплати грошова
компенсація за 11 днів невикористаної
відпустки (а.с.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у
разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно постанови Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№ 100 компенсація за невикористані 11
днів відпустки, які відповідач не
виплатив позивачці, становить 1353 грн. 88
коп..

Належних та допустимих доказів, які б
свідчили про виплату ОСОБА_1 у день
звільнення компенсації за
невикористану відпуску, апелянтом не
надано.

Розмір компенсації не оспорюється.

Доводи відповідача про
безпідставність позовних вимог з
огляду на наявність заборгованості в
позивачки перед підприємством не
можуть бути взяті до уваги при розгляді
даної справи.

З відповідним позовом ВАТ "Рівненський
завод тракторних агрегатів" до суду не
зверталося.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги і зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку про те, що
судом допущено порушення норм
процесуального або неправильне
застосування норм матеріального права,
яке би призвело до неправильного
вирішення справи. Підстав для
скасування чи зміни судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу керуючого санацією
ВАТ "Рівненський завод тракторних
агрегатів" відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського
суду від 25 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Василевич В.С.

Малько О.С.