Справа №295/2259/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в
складі:

головуючого судді - Болейко А.П.,

при секретарі - Cлончак А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення
Богунського районного суду м. Житомира
від 28 травня 2013 року в справі за позовом
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
перегляд заочного рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 28 травня
2013 року в справі за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що рішення було винесено без його
участі, оскільки він не був належним
чином повідомлений про розгляд справи
і таким чином був позбавлений права на
захист та права подати будь-які
заперечення. Крім того, заявник вказав,
що спірні правовідносини з приводу
кредитування регулюються лише Заявою
позичальника, а не Умовами як вказав
суд та посилався на проведення
розрахунків з банком 31 березня 2009 року
на суму 5274,08 грн., при цьому вказані
кошти не враховані у розрахунку
заборгованості наданої позивачем при
розгляді справи.

Одночасно заявник просив суд поновити
пропущений строк на подання заяви про
перегляд заочного рішення та вказав на
необхідність застосування строків
позовної давності, про що він був
позбавлений можливості заявити,
оскільки він не був, на його думку,
належним чином повідомлений про
розгляд справи. У зв'язку з наведеним
ОСОБА_1 просив скасувати заочне рішення
і призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

В судовому засідання заявник та
його представник ОСОБА_2 підтримали
заяву про перегляд заочного рішення та
просили її задовольнити. При цьому
заявник зазначив, що квитанцій, інше в
підтвердження сплати 5274,08 грн. не має.

Представник позивача в судовове
засідання не з`явився. Про час, місце і
дату розгляду справи повідомлений
належним чином. Його неявка не
перешкоджає розгляду заяви, згідно
положення ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для скасування заочного
рішення Богунського районного суду м.
Житомира у справі № 295/2259/13-ц від 28
травня 2013 року зважаючи на наступне.

Відповідач належним чином
повідомлявся судом про дату, час та
місце розгляду справи, про що свідчило
поштове рекомендоване повідомлення
(а.с.25), направлене за місцем його
реєстрації згідно відомостей АДП ГУДМС
України м. Житомира (а.с. 22)

Заяв про неможливість явки суду не
надано. Відтак, суд у відповідності до
норм ЦПК України розглянув справу у
відсутність відповідача.

Згідно акту Богунського районного суду
м. Житомира від 10.07.2014 року після
ознайомлення відповідача по справі з
матеріалами справи виявлено
відсутність документа за порядковим
номером сторінки « 25», а саме: поштового
рекомендованого повідомлення.

Враховуючи, що відповідач отримав
заочне рішення 09.07.2014 року, та вчасно
звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, то підстав
для поновлення пропущеного строку на
подання заяви про перегляд заочного
рішення суд не вбачає, оскільки заочне
рішення може бути переглянуто
Богунським районним судом м. Житомира
за письмовою заявою, яка може бути
подана відповідачем протягом 10 днів з
дня отримання ним копії цього рішення.

У відповідності до норми ч. 1 ст. 224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у
матеріалах справи доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

При цьому, навіть, якщо судом
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив суд
про причини неявки з поважних причин,
ця обставина, за правилами ч. 1 ст. 232 ЦПК
України, не є безумовною підставою для
скасування заочного рішення, оскільки
законодавець передбачає необхідність
іншої безумовної підстави, такої як
посилання відповідачем на докази, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

Заявник таких доказів, зокрема щодо
неправомірності вимог позивача, не
укладання договору № DNН4КР61060047 від 20
лютого 2006 року тощо, не надав.

Посилання заявника на те, що при
вирішенні спору суду слід керуватися
лише Заявою позичальника від 20 лютого
2006 року № DNН4КР61060047, яка встановлювала
умови кредитування, спростовується
Заявою позичальника згідно якої
позичальник ознайомився та погодився
з Умовами надання споживчого
кредиту.(а.с. 7)

Щодо необхідності застосування судом
строків позовної давності у справах
про повернення споживчого кредиту
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі та незастосування їх судом при
вирішенні даної справи, суд вказує, що
позивачем заявлено позов в межах 5-ти
річного строку позовної давності,
встановленого п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), укладений
між заявником та Банком (а.с. 14).

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту за Договором,
терміни позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами 5
років, тобто сторони домовилися про
збільшення строку позовної давності за
вимогами про стягнення кредиту,
винагороди, неустойки - пені, штрафів до
п"яти років.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст.ст. 259, 261 ЦК України,
позовна давність, встановлена законом
може бути збільшена задомовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі. Перебіг починається
від дня коли особі довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Положень про неможливість збільшення
строку спеціальної позовної давності
за домовленістю сторін норми чинного
законодавства не містять.

Статею 627 ЦК України визначено, що
свобода договору включає й вільне
визначення сторонами його умов, де
фіксуються взаємні права та обов"язки
учасників.

Тому вказані норми прийнято судом за
основу і пропущення строку позовної
давності звернення позивачем з позовом
суд не вбачає, оскільки кінцевий термін
повернення - 20.02.2008 року, а з позовом до
суду позивач звернувся в межах 5-ти
річного строку позовної давності, а
саме 19.02.2013 року.

Ухвалою суду від 02.10.2014 року виправлено
описку в мотивувальній частині
заочного рішення суду від 28 травня 2013
року щодо суми пені.

Жодного доказу про часткове погашення
заборгованості та невірного
розрахунку позивачем суми
заборгованості заявником суду не
надано.

Доводи заявника є безпідставними і
такими, що не дають підстав для
задоволення заяви про перегляд
заочного рішення.

За таких обставин суд не знаходить
підстав для скасування заочного
рішення та призначення справи до
розгляду в загальному порядку, тому
заяву відповідача про перегляд
заочного рішення слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України,

ухвалив:

Залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 28 травня
2013 року в справі за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

На рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 28 травня 2013 року у
справі № 295/2259/13-ц може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира протягом
десяти днів з дати постановлення цієї
ухвали.

Суддя: