Провадження № 2-п/522/408/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року

м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого
судді – Домусчі Л.В.,

при
секретарі - Герасименко Ю.С..

розглянувши в відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення по цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення солідарно
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Заявник 26.09.2014 року звернувся до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення по цивільний справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення солідарно заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначив, що
10.10.2013 року по зазначеній вище
цивільній справі було винесено заочне
рішення, яким позов задоволено та
стягнуто і солідарному порядку з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму заборгованості
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 19.10.2006 року, в
розмірі 78 710,55 дол. США, що згідно курсу
НБУ на 07.12.2012 року становить 629 133 грн. 43
коп., стягнуто з ОСОБА_2 витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1609,50
грн. та з ОСОБА_1 також витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1609,50 грн.
Розгляд справи було проведено без його
участі, судову повістку він не
отримував, не був сповіщений про судове
засідання належним чином. Окрім того,
він не згоден із позовними вимогами
позивача, вважає їх необґрунтованими.
Так, в позовній заяві позивач зазначає,
що він виступає новим кредитором за
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 19.10.2006 року на
підставі Договору купівлі-продажу прав
вимог за кредитами від 08.12.2011 року,
укладеним із ПАТ «УкрСиббанк». Однак,
позивачем не надано до суду належним
чином завірену копію Договору та
Додатку № 1 до договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, котрий
укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк», оригіналів додатків до
договору, оригіналів актів
приймання-передачі документів за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 року, або їх
нотаріально засвідчених копій, якими
доводиться факт купівлі-продажу прав
вимоги за кредитним договором № 0
надано до суду не було. Не надав позивач
до суду також інформацію про
розрахунки між попереднім кредитором
та боржником – відповідачем. З
наведених обставин, суд не вправі
визнавати позивача належним
кредитором у досліджуваних
правовідносинах. Враховуючи, що
позивачем не доведено факту переходу
права вимоги за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 19.10.2006
року, укладеного між ОСОБА_2 та АКІБ
«УкрСиббанк», позов є необґрунтованим
й таким, у задоволенні якого необхідно
відмовити. При цьому 19.10.2006 року між
ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» в
забезпечення виконання умов
кредитного договору в письмовій формі
був укладений договір поруки. В тексті
договору поруки від 19.10.2006 року
відсутнє урегулювання порядку зміни
його умов. Позивачем не надано до суду
додаткової угоди до договору поруки
від 19.10.2006 року про зміну сторони з ПАТ
«УКрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», на
підставі зазначеного вимоги ПАТ
«ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

В судове засідання 07.10.2014 року
ОСОБА_1 не з’явився, хоча був
повідомлений належним чином у
встановленому порядку про час, дату та
місце судового засідання, чим позбавив
суд вислухати його думку по суті. Заяви
про розгляд справи за його відсутністю
суду не надано.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове
засідання не з’явився, але надав до
суду заяву, в якій просив відмовити у
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення з підставі
необґрунтованості та розглядати заяву
без його участі. При цьому надав до суду
розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за
договором кредиту №0 від 19.10.2006
року; виписка по особовим рахункам
ОСОБА_2 з 19.12.2001 по 08.10.2014 року; акт
приймання-передачі від 19.12.2011 року між
ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»;
Витяг з Додатку № 1 до Договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами; Договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами від 08.12.2011
року.

Згідно з ч.1 ст.231 ЦПК України - неявка
осіб, належним чином повідомлених про
час і місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду заяви.

Суд вивчивши надану заяву, дослідивши
матеріали справи вважає, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2006 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 було укладено Договір про
надання споживчого кредиту № 0,
згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав
ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 85 000
дол. США, строком на з 19.10.2006 року до
19.10.2027 року, зі сплатою відсоткової
ставки в розмірі 10,3 % річних, з цільовим
призначенням «на особисті потреби».

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно якого ПАТ «Дельта
Банк» набуло право вимоги за кредитним
договором № 0 від 19.10.2006 року,
боржником за яким є відповідач ОСОБА_2,
що підтверджується наявним у
матеріалах справи актом
прийому-передачі документації за
Договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 року та
випискою з зазначеного договору. (а.с.25,
31-32).

Позивач ПАТ «Дельта Банк» у грудні 2012
року звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 19.10.2006 року у розмірі 629133,43
грн. та судових витрат.

10.10.2013 року Приморським районним судом
м. Одеси по зазначеній цивільній справі
винесено заочне рішення, яким позов
задоволено та стягнуто у солідарному
порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» суму заборгованості за
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 19.10.2006 року, в
розмірі 78 710,55 дол. США, що згідно курсу
НБУ на 07.12.2012 року становить 629 133 грн. 43
коп. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1 609 грн. 50 коп.,
а також з ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1 609 грн. 50 коп.

З матеріалів справи вбачається, що
заявник 17.09.2014 року звернувся до суду з
заявою про ознайомлення з матеріалами
зазначеної справи. При цьому,
заявником в заяві про скасування
заочного рішення не зазначено коли та у
який спосіб йому стало відомо про
існування вказаної справи та
ухваленого рішення, адже у своїй заяві
він вказує, що йому не надходили судові
повістки. Заявник вказує і на те, що
позивачем не було надано до суду докази
щодо прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» за
кредитним договором від 19.10.2006 року,
однак суд не погоджується з такими
доводами та вважає, що правильно
встановив обставини справи та прийняв
відповідне рішення на підставі наявних
у справі доказів.

Також, в матеріалах справи
наявні поштові повідомлення про
отримання обома відповідачами судових
повісток на 10.10.2013 року.(а.с. 76-77)

Крім того, заявником у заяві не
зазначено та не додано жодного доказу,
які мають істотне значення для справи
та врахування яких, мало б значення для
її вирішення по суті.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою: 1) залишити заяву без
задоволення; 2) скасувати заочне
рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд
вважає, що підстави для скасування
заочного рішення суду та призначення
справи до розгляду в загальному
порядку - відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 197, 231, 232, 208-210 ЦПК
України, -

У Х В А Л
И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя:
Домусчі Л.В.