АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4685/14 Справа № 201/748/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства „СК „АХА Страхування в особі Дніпропетровської філії ЗАТ „СК „АХА Страхування про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

16 січня 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ЗАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування.

11 березня 2014 р. рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно було встановлено, що на підставі договору № 1849-а/09 дз добровільного страхування наземного транспорту від 04 вересня 2009 р., ЗАТ СК «АХА Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати ОСОБА_2 збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками /а.с.9-12/.

07 січня 2010 р. о 02 год. ОСОБА_3, керуючи належним позивачу транспортним засобом «Мітсубісі Лансер» д/н НОМЕР_1 рухалась на перехресті вул. Ворошилова та вул. Рогальова в м. Дніпропетровську, де не впоравшись з керуванням транспортного засобу, не дотримала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожньої обстановки та внаслідок чого скоїла наїзд на перешкоду.

27 січня 2010 р. постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням /а.с. 16/.

07 січня 2010 р. відділом Державтоінспекції при УМВС України в Дніпропетровській області було надано довідку про ДТП /а.с.13-14/.

07 січня 2010 р. позивачем було подано заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Листом від 12 квітня 2010 р. позивачу було повідомлено про необхідність надання пояснення учасників зазначеного ДТП, копії схеми ДТП та копії протоколу огляду місця ДТП /а.с. 19/.

02 червня 2010 р. відповідачем було прийнято рішення про відстрочення прийняття рішення стосовно пошкодження автомобіля до отримання відповідей на запит /а.с. 21/.

Листом від 15 квітня 2011 р. позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.26.4.14 договору страхування, відповідно до якого страхувальник має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо збитки виникли під час керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом на законних підставах /а.с. 22/.

ОСОБА_3 було надано позивачем кошторис стосовно пошкоджень автомобіля позивача, який становить 82.903 грн. 50 коп., однак згідно звіту № 32 від 15 лютого 2010 р., складеного аварійним комісаром, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мітсубісі Лансер» дер. номер НОМЕР_1 склала 79.852 грн., коли ринкова вартість транспортного засобу на момент оцінювання дорівнювала 84.127 грн. 12 коп.

Відповідно до п.п.32.3.1,24.3,22.3.8 Договору страхування відповідачем в рамках розслідування обставин випадку було встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_3 керувала транспортним засобом без законних підстав у звязку з чим 27 квітня 2010 р. відповідач повідомив позивача про необхідність надати докази підтвердження на право керування автомобілем Мітсубісі Лансер держ. номер. АЕ 51 61 ВО водієм ОСОБА_3 /а.с. 20/.

Листом від 27 листопада 2013 р. відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування/а.с. 23/.

Згiдно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Тобто, позивач зобовязаний був довести ту обставину що на момент ДТП він знаходився на пасажирському сидінні свого автомобіля, однак ні до суду ні до страхової компанії таких доказів надано не було, хоча відповідач повідомляв позивача про необхідність надання даних доказів до страхової компанії.

Враховуючи зазначене, вимоги статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування», ст..ст.6, 33-1, 35, 37 Закону України «Про загально обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортнимх засобів» суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог за недоведенністю.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують. Посилання позивача на постанову суду відносно ОСОБА_3 не може бути прийнято до уваги, оскільки відповідно до абз.1 її змісту «ОСОБА_4 порушила п.12.1 ПДР України, спричинивши пошкодження власному транспортному засобу», тобто позивач в постанові не фігурує (а.с.16). Надана суду позивачем ксерокопія довідки про ДТП також не може бути прийнята до уваги як належний доказ, оскільки вона ніким не завірена, а також в ній відсутні данні про те, що позивач був поряд з ОСОБА_3 під час ДТП (а.с.13). На час розгляду справи адмінматеріал відностіно ОСОБА_4 за минуванням строку знищенний.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді

ОСОБА_5

ОСОБА_6