Справа № 750/7068/13-ц Провадження №
22-ц/795/37/2014 Головуючий у I інстанції -Жук
М. І. Доповідач - Шевченко В. М.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.М.,суддів:Лакізи Г.П., Онищенко О.І.,при
секретарі:Руденко О.М.,за участю:ОСОБА_5,
його представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду
м.Чернігова від 04 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_7,
вказуючи, що 22.07.2010 року, відповідач, по
пр-кту Перемоги в м. Чернігові, керуючи
автомобілем «Фольцваген», днз НОМЕР_1,
при виконанні маневру повороту в
забороненому місці не врахував дорожну
обстановку, не переконався, що це буде
безпечно, не зайняв відповідне крайнє
ліве положення, несподівано з метою
розвернутись та їхати у зворотньому
напрямку руху по пр-кту Перемоги, в
результаті чого здійснив зіткнення з
керуючим ним службовим автомобілем
марки «Джилі», днз НОМЕР_2, що
спричинило механічні пошкодження
транспортних засобів, та він (
позивач)отримав тілесні ушкодження, що
спричинило розлад здоров'я та
понесення у зв'язку з цим матеріальних
витрат на лікування.

Зважаючи на зазначені обставини,
позивач ОСОБА_5 просив стягнути 5477 грн.
00 коп. у відшкодування майнової шкоди, з
яких 3356 грн. 86 коп. понесених
матеріальних збитків за окраску
автомобіля, 1020 грн. за послуги
евакуатора, та на витрати на лікування,
а також 10 000 грн. завданої йому
моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду
м.Чернігова від 04 листопада 2013 року
відмовлено повністю ОСОБА_5 в
задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_5 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить зазначене
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позов повністю,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_5 та його представника,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку. Апелянт зазначає
що, внаслідок ДТП(винним в якому
визнаний відповідач) сталося зіткнення
автомобілів, в результаті чого він
позивач отримав тілесні ушкодження і
був доставлений до лікарні, а також був
проведений відновлювальний ремонт
автомобіля «Джилі» власником якого є
комунальне підприємство ЦМП
Чернігівської обласної ради, оскільки
автомобіль відповідача був
застрахований, то страховою компанією
«СК « АХА Страхування» було виплачено
страхове відшкодування у сумі 24990 грн.
Однак ним (апелянтом) за власні кошти
були зроблені додаткові матеріальні
витрати: оплата за окраску автомобіля
після ремонту в сумі 3356,86 грн. та
послуги евакуатора в сумі 1020 грн., і
крім того були понесені витрати по
сплаті ліків та проведення медичних
обстежень в сумі 1100,14 грн.

Також апелянт зазначає що,внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди ним
були отримані численні травми,
погіршився стан його здоров»я що
призвело до заподіяння моральної шкоди
у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.07.2010 року, відповідач, порушуючи
Правила дорожнього руху, по пр-кту
Перемоги в м.Чернігові, керуючи
автомобілем «Фольцваген», днз НОМЕР_1,
при виконанні маневру повороту в
забороненому місці не врахував дорожню
обстановку, не переконався, що це буде
безпечно, не зайняв відповідне крайнє
ліве положення, несподівано з метою
розвернутись та їхати у зворотньому
напрямку руху по пр-кту Перемоги, в
результаті чого здійснив зіткнення з
керуючим позивачем службовим
автомобілем марки «Джилі», днз. НОМЕР_2,
що спричинило механічні пошкодження
транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 14.10.2010 року ОСОБА_7
визнано винним у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнуто його до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП і
накладено стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 425 грн.

Постановляючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог повністю,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не підтверджено належними і
допустимими засобами доказування
обставини, на які він посилається як на
обґрунтування своїх позовних вимог.

Між тим, погодитись повністю з таким
висновком суду не можна, оскільки він
зроблений судом за неналежно
з'ясованих дійсних обставин справи,
прав і обов'язків сторін та характеру
їх правовідносин.

Так, апеляційний суд повністю
погоджується із висновком суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення матеріальної шкоди, оскільки
він є законним та таким, що ґрунтується
на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_7 експлуатував
автомобіль марки»Фольксваген» днз.
НОМЕР_1( будучи його власником), який є
забезпечений транспортний засіб, і
тому внаслідок ДТП 22.07. 2010 року, та
настання страхового випадку Центру
Матеріально- Технічного та
Інформаційного Забезпечення Освітніх
Закладів» Чернігівської Обласної
(ЦМТЗ) ради якому належить автомобіль
марки «Джилі»(водієм якого був ОСОБА_5),
який отримав механічні ушкодження було
виплачене СК»АХА Страхування»
страхове відшкодування у сумі 24990 грн.

Враховуючи що власником транспортного
засобу «Джилі» якому внаслідок ДТП
була заподіяна шкода є юридична особа
ЦМТЗ то саме їй і була відшкодована
шкода, яка була заподіяна у результаті
дорожньо- транспортної пригоди та
оцінена у встановленому Законом .

При цьому ЦМТЗ (з яким ОСОБА_5 перебуває
в трудових відносинах), не заявляв
ніяких претензій з приводу
недостатності виплаченої страховиком
суми для проведення ремонту
автомобіля, і відсутні докази про те, що
юридична особа уповноважила позивача
проводити ремонт автомобіля у зв»язку
з недостатністю проведеного ремонту
після ДТП.

Відсутні також підстави для
задоволення вимог ОСОБА_5 щодо оплат
послуг евакуатора, а саме евакуації
зазначеного належного юридичній особі
автомобіля «Джилі»

Щодо стягнення витрат на медичну
допомогу, ліки, то позивачем не надано
належних доказів обґрунтованості як
розміру таких витрат, так і медичного
висновку про необхідність визначення
внаслідок ДТП позивачу саме такого
лікування.

Однак відмовляючи ОСОБА_5 в частині
відшкодування моральної шкоди суд
першої інстанції неповно з»ясував
обставини що мають значення для справи,
у зв»язку з чим апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду в цій частині підлягає
скасуванню з таких підстав.

Згідно із ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч. 2
ст.1167 ЦК України.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року №4 розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення, тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, в
результаті ДТП22.07.2010 року, ОСОБА_5
отримав тілесні ушкодження : закрита
черепно - мозкова травма, зтрус
головного мозку, забійна рана лоба,
зсадини обличчя та рук, забій грудної
клітини, внаслідок чого згідно Листка
Непрацездатності перебував на
лікуванні з 22.07. 2010р. по 4.08. 2010 року(ас.11).

Таким чином зазначені обставини
стверджують, що саме внаслідок
протиправної винної поведінки ОСОБА_7
було завдано ушкодження здоров»ю
ОСОБА_5 що заподіяло останньому
фізичний біль, страждання, і тому
останній як потерпілий, має право на
відшкодування моральної шкоди
внаслідок порушення його прав.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи
конкретні обставини справи, характер
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань позивача, а також
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
необхідно визначити розмір моральної
шкоди яка підлягає стягненню на його
користь в 2000 грн.

Виходячи з дати ДТП (22.07.2010р.), що
правовідносини які виникли не є
триваючими, редакцію правової норми
яка діяла на час їх виникнення - ст. 22.3
Закону «Про обов»язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», і за якою потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1,2 частини другої
статті 23 Цивільного України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту , визначеного у
пункті 9.3 статті 9 цього Закону-51000грн.
Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути
відшкодовано страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо - транспортної пригоди.

Враховуючи що, відповідно до Договору
страхування (поліс)№ВЕ/3224135 від 26.02.2010
року обов»язковий ліміт
відповідальності Страховика був
визначений в 25500 грн., за відшкодування
транспортного засобу і страхова
компанія відповідно до положень
договору страхування та вимог закону,
здійснила виплату потерпілому Центру
матеріально - технічного та
інформаційного забезпечення освітніх
закладів» Чернігівської обласної ради,
грошову суму-24990 грн., тобто виплатила
фактично страхове відшкодування за
договором в повному обсязі, та
враховуючи вимоги ст. 1194 ЦК України
якою встановлено
додаткову(субсидіарну)
відповідальність страхувальника,
необхідно моральну шкоду в розмірі 2000
грн. стягнути на користь позивача з
відповідача ОСОБА_7 визнаного винним у
скоєнні ДТП.

Згідно до положень ст.88 ЦПК України,
оскільки позов задоволено частково і
задоволена вимога немайнового
характеру, необхідно присудити
стягнення судового збору з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_5 у сумі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст. 22.
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 88, 303, п. 2
ч.1 ст.307, ч.1п. 1. ст.309, ст.ст. 313-314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду
м.Чернігова від 04 листопада 2013 року в
частині, відмови ОСОБА_5 в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_7 про
відшкодування моральної шкоди -
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5
2000 ( дві тисячі) гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5
судовий збір в сумі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 коп.

В іншій частині рішення Деснянського
районного суду м.Чернігова від 04
листопада 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: