Справа № 159/7837/13-ц
Провадження № 2/159/119/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
15 січня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді - Окостень І.В.,

при секретарі - Конашук М.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
збільшення розміру аліментів на
дитину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до
ОСОБА_2 про збільшення розміру
аліментів. В обґрунтування вимог
послалася на ті обставини, що за
рішенням суду з відповідача на
утримання спільного сина ОСОБА_3
стягуються аліменти у твердій грошовій
сумі 200 грн. щомісячно, однак з
урахуванням зростання прожиткового
мінімуму для дитини таких коштів
недостатньо для повноцінного її
забезпечення. Тому, просила збільшити
визначений за рішенням суду розмір
аліментів до 600 грн. щомісячно та
стягнути з відповідача понесені судові
витрати.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги у
повному об'ємі та пояснила, що
відповідач сплачує визначені за
рішенням суду аліменти у розмірі 200 грн.
щомісячно, проте будь-якої додаткової
допомоги на утримання дитини не надає.
Дитина зростає і потребує більших
витрат. З часу ухвалення судом рішення
про стягнення аліментів з відповідача
у неї народилася інша дитина, на даний
час вона перебуває у відпустці по
догляду за дитиною, а тому не працює.

Відповідач позов не визнав та пояснив,
що не має змоги сплачувати аліменти у
більшому розмірі, ніж визначено
рішенням суду, оскільки не працює, має
нову сім'ю, на його утриманні, крім
спільної з позивачем дитини, перебуває
ще одна дитина, на даний час його
дружина вагітна. Зазначив, що його
матеріальний стан змінився, оскільки
доводиться піклуватися про нову сім'ю.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Установлено, що сторони у справі, шлюб
між якими розірвано 12 листопада 2007
року, є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.2,3).

За рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 19 липня 2007 року
з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 стягуються
аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у
розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 04
липня 2007 року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного
кодексу України визначений за рішенням
суду розмір аліментів може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Усупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України, які
покладають обов'язок на кожну сторону
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, позивачем не доведено,
що після ухвалення рішення про
стягнення з відповідача аліментів у
сторін змінився матеріальний стан або
сімейний стан, погіршилося або
поліпшилося здоров'я когось із них і це
вказує на можливість відповідача
сплачувати аліменти у більшому
розмірі.

Обставинами, які дають підстави для
збільшення розміру аліментів, позивач
зазначила те, що з часу визначення
судом розміру аліментів на утримання
дитини підвищився прожитковий мінімум
дитини, дитина зростає і потребує
більших витрат на харчування, одяг,
відпочинок, відповідно визначений
розмір аліментів є недостатнім для
повноцінного забезпечення дитини.

Прете, виходячи із змісту ст. 192
Сімейного кодексу України, наведені
обставини не є підставами для
збільшення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, з
часу ухвалення рішення про стягнення з
відповідача аліментів, матеріальний
стан обох сторін змінився однаково - у
кожної із них народилася дитина, що
потребує від них додаткових витрат на
утримання (а.с.7,32). Крім того, з пояснень
відповідача, слідує, що він офіційно
ніде не працює, у новій сім'ї очікує
народження ще однієї дитини.

Зміна законодавства в частині
визначення мінімального розміру
аліментів на одну дитину не є підставою
для перегляду постановлених раніше
судових рішень про їх стягнення. За
змістом ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу
України позивач має право звернутися
із заявою до відповідного органу про
призначення дитині державної допомоги
в розмірі різниці між визначеним
розміром аліментів і 30 відсотками
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Оскільки позивачем не доведено, що
після ухвалення вказаного рішення суду
погіршилося її здоров'я чи змінився
матеріальний стан або ж зросли
можливості платника аліментів
надавати аліменти в більшому розмірі, у
задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати у справі слід залишити за
позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст. ст. 184, 192
Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень