Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3150/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Спори, що виникають із сімейних
правовідносин Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Кодрула М.А.

суддів: Потапенко В.І.,
Чорнобривець О.С.

за участю секретаря: Донець А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_4, про стягнення аліментів на
утримання дитини, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 07
листопада 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

12 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дитину. Свої позовні
вимоги мотивувала тим, що вона
перебуває у шлюбі з відповідачем, має
малолітню дитину доньку ОСОБА_5,
батьком якої є ОСОБА_3, який проживає
разом з нею, але не надає коштів на
утримання дитини. Зазначала, що у
ОСОБА_3, крім їх спільної дитини є син
ОСОБА_6, матір'ю якого є ОСОБА_7, на
користь якої, Дзержинським районним
судом м. Харкова постановлено заочне
рішення, про зміну порядку стягнення
аліментів з ? частини заробітку
(доходу) на тверду грошову суму у
розмірі 1000 грн. щомісяця, апеляційний
суд Харківської області погодився з
рішенням суду першої інстанції та
залишив його без змін.

Оскільки, суд не прийняв до уваги, що у
відповідача є інша дитина від іншого
шлюбу та те, що ОСОБА_3 працевлаштувався
у грудні 2013 року і його заробітна плата
становить лише 1220 грн. на місяць.
Постановлене рішення позбавляє
можливості утримувати спільну дитину,
а тому вона звернулася із позовом до
суду.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 листопада 2014 року в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

В апеляційній сказі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове, яким у
повному обсязі задовольнити її позовні
вимоги. Посилається на те, що судом
першої інстанції були порушені норми
матеріального права та висновки суду
не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги
підтримала, вважає, що суд 1-ї інстанції
не врахував всі обставини справи, а
також помилився в оцінці доказів,
оскільки ОСОБА_3 працюючи на 1220 грн. на
місяць має сплачувати 1000 грн., але
сплачує щомісяця 800 грн. аліментів, а 200
грн. - переходять у щомісячний борг,
відповідно на потреби ОСОБА_3 щомісяця
залишається менше чим 500 грн., з яких він
не може добровільно чи примусово
виділити частку грошей на утримання
доньки ОСОБА_5, а тому спільна дитина
знаходиться на її утриманні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте подав заяву про розгляд
справи без його участі та зазначив, що
не заперечує проти задоволення
апеляційної скарги.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилася, подала
заперечення на апеляційну скаргу,
просить її відхилити та розглядати
справу у її відсутність.

Перевіривши за матеріалами справи
рішення суду першої інстанції в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України,
дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається і це
судом установлено, що з 16 січня 2010
року ОСОБА_8 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3,
який зареєстрований відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Люботинського міського
управління юстиції Харківської
області, актовий запис № 4. Сторони від
шлюбу мають дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка ОСОБА_2 мешкає з відповідачем
та дочкою спільно, проте дитина
знаходиться на її утримані, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Щасливської сільської ради
Олександрійського району № 31 від 28
січня 2014 року.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 25.07.2013
року змінено розмір аліментів та
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти
в розмірі 1000 грн. щомісячно до
досягнення повноліття, починаючи з
04.12.2012 року. Рішення набрало законної
сили.

З копії трудового договору між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю від 02.12.2013
року, який зареєстрований в цей же день
в Олександрійському міськрайонному
центрі зайнятості, вбачається, що
ОСОБА_3 працює продавцем продовольчих
товарів і його заробітна плата
становить 1220 грн. на місяць.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції послався на те, що
позивач не надала доказів того, що
відповідач добровільно не надає
матеріальної допомоги на утримання
дочки і саме це спонукало її, позивачку
звернутися до суду з позовом про
стягнення аліментів. Суд дійшов
висновку, що метою звернення позивачки
до суду з цим позовом є намагання в
подальшому домогтися зменшення
розміру аліментів, присуджених з її
чоловіка на утримання іншої дитини.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована постановою
Верховної Ради України № 789-XII від 27
лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Позивачка ОСОБА_2 просила суд стягнути
аліменти на утримання дочки,
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3
отримуючи заробітну плату в 1220 грн. на
місяць та сплачуючи аліменти за
рішенням суду на іншу дитину в розмірі
1000 грн. на місяць, не надає допомоги на
утримання дочки.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи, тому висновок суду
першої інстанції про те, що позивач не
надала доказів того, що відповідач
добровільно не надає матеріальної
допомоги на утримання дочки не
відповідає положенням ст. ст. 180, 181 СК
України, які зобов'язують батьків
утримувати дітей та положенням
Конвенції ООН про права дитини.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позивачка має право на
отримання від відповідача аліментів на
утримання дочки.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

За встановлених обставин, колегія
суддів дійшла переконання, що рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення, яким позов щодо
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
задовольнити частково.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.182 СК України, з
урахуванням матеріального становища
відповідача та того, що він вже сплачує
аліменти на утримання іншої дитини,
стягнути аліменти на утримання дочки в
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня звернення позивачки з позовом до
суду.

Судові витрати покласти на
відповідача відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314-319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 листопада 2014 року -
скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Люботин Харківської
області, Україна, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 12
лютого 2014 року до повноліття дитини,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Люботин Харківської
області, Україна, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, на користь та в дохід держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: