Справа №574/1184/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Куцан В. М.Номер провадження
22-ц/788/71/14 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Маслова В. О., Сибільової Л. О.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Буринського районного суду
Сумської області від 29 листопада 2013
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на дитину та
дружину,

в с т а н
о в и л а :

Рішенням суду від 29 листопада 2013 року
позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, на його
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які
сплачувати її матері ОСОБА_4, щомісячно,
починаючи з 28.10.2013 р. до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 по
250 грн. щомісячно на її утримання,
починаючи з 28.10.2013 року до досягнення
дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 229
грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про часткове скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позову з тих
підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

25 серпня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
зареєстрували шлюб (а.с. 3).

Від шлюбу мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2).

Дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_4
за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її
утриманні (а.с. 4).

ОСОБА_4 не працює, навчається на денному
відділенні Путивльського коледжу СНАУ,
отримує стипендію в розмірі 550 грн. на
місяць (а.с. 20).

ОСОБА_3 проживає окремо від дружити і
дитини, разом зі своїми батьками,
коштів на утримання дитини та дружини
не надає (а.с. 8) .

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно із ст. 180 СК України батько
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а
відповідно до ст. 84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 "Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку" у разі якщо апеляційна скарга
подана на рішення щодо частини
вирішених вимог, суд апеляційної
інстанції відповідно до принципу
диспозитивності не має права робити
висновків щодо неоскарженої частини ні
в мотивувальній, ні в резолютивній
частині судового рішення, а в описовій
частині повинен зазначити, в якій
частині вимог судове рішення не
оскаржується.

Враховуючи зазначене та виходячи з
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, апеляційним судом
відповідно до вимог частини 1 ст. 303 ЦПК
України перевіряється обгрунтованість
та законність рішення суду лише в
частині задоволених позовних вимог
про стягнення грошової суми на
утримання дружини.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, правильно встановивши
фактичні обставини справи та давши
правильну оцінку всім зібраним у
справі доказам, дійшов обґрунтованого
висновку про необхідність часткового
задоволення позову. При цьому колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 84 СК України 2.
Дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. 4. Право на утримання
вагітна дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від того
чи вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про необхідність стягнення з
відповідача 250 грн. на утримання
дружини, ОСОБА_4, до досягнення донькою
ОСОБА_5 трирічного віку.

Доводи апелянта про те, що при
ухваленні рішення суд не в повній мірі
врахував його матеріальний стан,
наявність рішення про стягнення з
нього аліментів на доньку ОСОБА_5, не
можуть бути підставою для зміни або
скасування рішення суду, оскільки
названі обставини суд врахував і
частково задовольнив позов.

Визначаючи розмір утримання суд першої
інстанції врахував, що відповідач є
молодою працездатною людиною, має
професію, інших утриманців не має, тому
спроможний платити аліменти як на
утримання доньки так і дружини.

Зі змісту ст. 84 СК України вбачається,
що названа норма права покладає на
чоловіка - батька дитини обов'язок
утримувати дружину до досягнення
дитиною трьох років незалежно від того,
чим в цей час буде займатись дружина,
зокрема, чи вона працює (або
навчається) та незалежно від її
матеріального становища.

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що в
даний час вона проживає разом з донькою
у своєї матері, не працює, але
навчається на денному відділенні
Путивльського коледжу СНАУ, для того,
щоб отримати професію. Відстань між м.
Буринь, у якому вона проживає, і м.
Путивль, де вона навчається, невелика,
біла 20 к, а тому вон, як правило, після
навчання повертається додому, а з ранку
їде на навчання. Проте, бувають випадки,
коли вона залишається на ніч у м.
Путивлі. В даний час її мати надає їй
допомогу у виховуванні та догляді за
донькою, у зв'язку з цим оформила
відповідну відпустку та допомогу
відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" .

Колегія суддів вважає, що вищеназвані
обставини не дають підстав для
скасування постановленого у справі
рішення, оскільки ст. 84 СК не
передбачена можливість за наявності
вищеназваних обставин звільнення
чоловіка - батька дитини від обов'язку
утримувати дружину до досягнення
дитиною трьох років .

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду у оскаржуваній частині
слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Буринського районного суду
Сумської області від 29 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -