Головуючий суду 1 інстанції - Логвіна
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 427/6961/13-ц
Провадження № 22ц/782/5750/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів - Гаврилюка В.К., Максюта
І.О.,

при секретарі - Веселові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 04 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про встановлення факту, що
має юридичне значення, та перерозподіл
спадщини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 04.12.2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту, що має
юридичне значення, та перерозподіл
спадщини відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою на нього, вважає його
незаконним, необґрунтованим, ухваленим
із порушенням норм матеріального та
процесуального права, просила
вищевказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким її позовні вимоги
до ОСОБА_3 про встановлення факту, що
має юридичне значення, та перерозподіл
спадщини задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, згідно із частиною 5 статті 1224
Цивільного кодексу України, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Разом із тим абз.3 п.6 постанови № 7
Пленуму Верховного Суду України

від 30 травня 2008 р. „Про судову практику
у справах про спадкування" встановлено,
що безпорадним слід розуміти стан
особи, зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Із системного аналізу змісту
зазначеної норми Цивільного кодексу
України вбачається, що питання щодо
усунення особи від права на
спадкування за законом внаслідок того,
що вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані, може бути вирішене
лише рішенням суду в межах відповідних
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Однак позивачем позовні вимоги щодо
усунення відповідача від права на
спадкування за законом внаслідок того,
що він ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані, не заявлялись
(а.с.19-20).

При таких обставинах суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 в частині вимог про
перерозподіл спадщини, оскільки такі
позовні вимоги в цьому випадку можуть
бути лише похідними від позовних вимог
про усунення особи від права на
спадкування за законом внаслідок того,
що вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Щодо вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту ухилення
відповідача від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік
та тяжку хворобу був у безпорадному
стані, то, на думку колегії суддів
апеляційного суду Луганської області,
позивачем суду не було надано
достатньо належних та допустимих
доказів на підтвердження як факту
ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги, так і факту
перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Крім того, позивач належним чином не
обгрунтував того, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб і
чи мав спадкоємець матеріальну й
фізичну змогу надавати таку допомогу,
ураховуючи, що за змістом ч.5 ст.1224 ЦК
лише при одночасному настанні цих
обставин і доведеності зазначених
фактів у їх сукупності спадкоємець
може бути усунений від права на
спадщину.

Також суд першої інстанції правильно
прийняв до уваги, що відповідач прийняв
спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 в передбачений законом строк,
отримавши свідоцтво про право на
спадщину за законом ще 24.06.2004 року
(а.с.49).

При таких обставинах судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, будь-яких належних
доказів на підтвердження своїх доводів
апелянт суду не надав, тому судом
першої інстанції постановлене
правильне по суті і справедливе
рішення.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст.304, п.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 04 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак її може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: