Справа № 500/5448/14-ц
Провадження № 2/500/2506/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт безперервного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Матросова, 2 в період часу з січня 2000 року по 17 грудня 2007 року та визнати за позивачем, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_5, померлій 17.12.2007 року, мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456841, виданого 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10 09 - 432.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 106076 від 18.12.2007 року, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 померла 17.12.2007 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 37965145 від 24.07.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, померлої 17.12.2007 року відсутня.

Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являються:

- чоловік ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії VІ УР № 384858, виданим 29.12.1964 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 651047, виданим 31.10.1970 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії І ЖД № 050098, виданим 16.11.1996 року, згідно якого ОСОБА_6 змінила прізвище на «Іванова»;

- син ОСОБА_3.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 853 від 31.07.2014 року, наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_7, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Судом було встановлено, що чоловік спадкодавця ОСОБА_3 від спадщини відмовляється на користь доньки.

В судовому засіданні було встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_3 разом із спадкодавцем не проживав та з заявою про прийняття спадщини не звертався, тобто вважається таким, який фактично не прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 04.07.2014 року за № 1551/02-14 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 130,174,213-215, ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт безперервного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Матросова, 2 в період часу з січня 2000 року по 17 грудня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 17.12.2007 року право власності на земельну ділянку площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 456841, виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10 09- 432).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Я.Присакар