Провадження № 2/428/3033/2013
25 березня 2014 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Посохова І.С.,
при секретарі Колядінцевій П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, яку згодом було уточнено, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного та із урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.
Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З копії домової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, а також з копії паспорту ОСОБА_2 та відомостей адресно-довідкогового підрозділу територіального орагун ДМС України в Луганській області вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Як встановлено з позовної заяви, існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує його права власника, у звязку із чим позивач вимагає усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними, у звязку з чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 112 від 24.12.2013 року про сплату судового збору у сумі 244 гривні 60 копійок, у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. виходячи із розміру ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір», станом на час подання позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-228, 232, 233 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписаною від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ