Справа № 346/508/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Беркещук Б.Б.

секретаря
Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломиї
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області
про визнання права власності на
спадкове майно,-

В С Т
А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 посилається у
позовній заяві на те, що
будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилось
до робітничого двору та належало його
батькові ОСОБА_5. 1/2 частина цього
будинковолодіння належала його матері
ОСОБА_6, як частка в майні подружжя.

16 жовтня 1995 року його мати ОСОБА_6
померла та після її смерті відкрилась
спадщина на 1/2 частини житлового
будинку , господарських будівель і
споруд, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

В управління спадковим майном в
порядку ст.. 548 ЦК України вступив
чоловік спадкодавиці, ОСОБА_5 та він,
позивач ОСОБА_1 по 14ч.кожен. Син
спадкодавиці відповідач ОСОБА_2 на
спадщину після смерті матері не
претендує . Свідоцтва про право
власності вони не отримали.

24 листопада 2006 року батько позивача -
ОСОБА_5, склав заповіт, посвідчений
секретарем Печеніжинської селищної
ради Коломийського району за
реєстровим номером № 225, згідно котрого
все своє майно та належні йому права,
які належатимуть йому на момент
складання заповіту, та майно і права,
які належатимуть йому у майбутньому
заповів відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
йому, позивачу ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача
ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася
спадщина за заповітом , що складається
з 3/4 частин житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцем за заповітом є він,
позивач ОСОБА_1, оскільки відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали нотаріусу
заяви про відмову від спадщини за
заповітом.

Крім них, інших спадкоємців та осіб,
передбачених законом, зокрема
малолітніх, неповнолітніх та
недієздатних осіб, а також осіб,
цивільна дієздатність яких обмежена не
має.

Однак позивач не взмозі юридично
оформити свої спадкові права поскільки
нотаріус державної нотаріальної
контори не взмозі видати йому як
спадкоємцю за заповітом свідоцтво про
право на спадщину на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1, із-за відсутності
правовстановлюючого документа на
будинковолодіння. Надати витребуваний
нотаріусом документ, позивач не взмозі
оскільки за спадкодавцем ОСОБА_5 не
зареєстровано приватної власності на
вищезгадане будинковолодіння.

Зазначає, що його батько ОСОБА_3,
будучи власником житлового будинку
здійснив переобладнання будинку.

Із заключення виданого Державним
підприємством "Державний
науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут "НДІ
проектреконструкція" вбачається, що
самочинне будівництво проведено без
порушень будівельних норм і правил,
відповідає вимогам державних
стандартів, технічний стан їх
задовільний.

Зазначає, що в грудні 2013 року, він як
спадкоємець звернувся до інспекції
ДАБК в Івано-Франківській області із
заявою про прийняття в експлуатацію
житлового будинку. Згідно листа
Інспекції ДАБК від 17 січня 2014 року
зазначено, що у разі смерті власника
нерухомого майна, первинна реєстрація
права власності якого не була
проведена , і правовстановлюючий
документ відсутній , питання
визначення належності цього майна
попередньому власнику та наступного
його власника (спадкоємця) повинно
вирішуватись у судовому порядку

Згідно висновку про оцінку вартості
майна зазначено, що ринкова вартість
будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 62
495 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить справу розглянути у його
відсутності, позовні мотиви та вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
, в судове засідання не з'явились,
будучи повідомленими належним чином
про день і час розгляду справи, подали
до суду заяви в яких просять справу
розглянути у їх відсутності, проти
задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи без
самостійних вимог: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області
в судове засідання не з'явився, будучи
повідомленим належним чином про день і
час розгляду справи, подав до суду
заяву в якій просять справу розглянути
у їх відсутності, проти задоволення
позову не заперечують.

Враховуючи подані заяви сторін,
проаналізувавши матеріали справи суд,
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав .

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. Згідно ст.. 319 власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд, має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст.. 321 право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В судовому засіданні встановлено, що
будинковолодіння АДРЕСА_1 області
належало на праві власності ОСОБА_5, що
підтверджується довідкою Пече
ніжинської селищної ради
Коломийького району від 30 грудня 2013
року № 3368 (а.с.35). 1/2 частина даного
будинковолодіння належала ОСОБА_6 , як
частка в майні подружжя.

Згідно виписки з інвентаризаційних
матеріалів ОКП Коломийське МБТІ від 04
грудня 2013 року № 48677 , зазначено, що
право власності на спірне
будинковолодіння не зареєстровано
(а.с.34)

16 жовтня 1995 року мати позивача ОСОБА_6
померла, про що в книзі реєстрації
смертей 16 жовтня 1995 року зроблено
відповідний актовий запис за № 48 (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на 1/2 частину спірного
будинковолодіння.

В управління спадковим майном в
порядку ст.. 548 ЦК України вступив та
фактично прийняв спадщину чоловік
спадкодавиці - ОСОБА_5 та син позивач
ОСОБА_1, по 14 ч.кожен, що підтверджується
довідкою Печеніжинської селищної ради
Коломийського району від 30 грудня 2013
року № 3368 (а.с.35).

Син спадкодавиці відповідач по
справі ОСОБА_2 спадщину після смерті
матері не прийняв.

24 листопада 2006 року батько позивача -
ОСОБА_5, склав заповіт, посвідчений
секретарем Печеніжинської селищної
ради Коломийського району за
реєстровим номером № 225, згідно котрого
все своє майно та належні йому права,
які належатимуть йому на момент
складання заповіту, та майно і права,
які належатимуть йому у майбутньому
заповів відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
позивачу ОСОБА_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача - ОСОБА_5
помер, про що виконкомом Печеніжинької
селищної ради Коломийського району
Івано-Франківської області 03 червня 2013
року зроблено відповідний актовий
запис за №29 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина за заповітом , що складається
з 3/4 частин житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцем за заповітом є позивач
ОСОБА_1, поскільки відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 подали нотаріусу заяви про
відмову від спадщини за вищезгаданим
заповітом, що підтверджується копією
спадкової справи № 553/2013 (а.с.56-66).

Крім них, інших спадкоємців та осіб,
передбачених законом, зокрема
малолітніх, неповнолітніх та
недієздатних осіб, а також осіб,
цивільна дієздатність яких обмежена не
має.

З метою оформлення спадщини позивач
звернувся до державного нотаріуса
Першої Коломийської районної ДНК із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, однак листом
нотаріус йому у видачі такого
свідоцтва відмовив по причині
відсутності правовстановлюючого
документа на спірне будинковолодіння.
(а.с.38). Крім того, батько позивача,
ОСОБА_3, будучи власником житлового
будинку здійснив переобладнання
будинку.

Згідно звіту виготовленого
Івано-Франківським філіалом
державного науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту
"НДІпроектреконструкція" про
проведення візуального обстеження
технічного стану несучих будівельних
конструкцій та інженерних мереж
споруджених господарським способом
без дозволу на виконання будівельних
робіт житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1,
підтверджено, що технічний стан
будівельних конструкцій об'єкта
задовільний, без наявних ушкоджень,
відшарувань і тріщин, відповідає
вимогам надійності та безпечної їх
експлуатації . Будівельно-монтажні
роботи виконані з дотриманням вимог
державних стандартів, будівельних норм
і правил. Об'єкт розміщений на
земельній ділянці з дотриманням всіх
регламентованих відстаней по пожежній
та санітарній безпеці. Об'єкт
забезпечений інженерними
комунікаціями, необхідними для
життєдіяльності, придатні для
експлуатації її за призначенням, тобто
житловий будинок (літ «А» ) загальною
площею 96,4 кв.м., житловою - 69,6 кв.м. та
господарські будівлі по АДРЕСА_1
споруджені господарським способом,
рекомендуються для визнання на них
права власності. (а.с.19-32)

В грудні 2013 року позивач звертався до
інспекції ДАБК в Івано-Франківській
області із заявою про прийняття в
експлуатацію житлового будинку. Згідно
листа Інспекції ДАБК від 17 січня 2014
року зазначено, що у разі смерті
власника нерухомого майна, первинна
реєстрація права власності якого не
була проведена , і правовстановлюючий
документ відсутній , питання
визначення належності цього майна
попередньому власнику та наступного
його власника (спадкоємця) повинно
вирішуватись у судовому порядку
(а.с.36-37)

Частиною 3 ст. 375 ЦК України право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних та інших норм і
правил.

Стаття 376 ЦК України передбачає, що
право власності на самочинне
будівництво може бути за рішенням суду
визнано за особою, яка здійснила
самочинне будівництво, якщо не порушує
право інших осіб і надана земельна
ділянка під будівництво.

Згідно висновку про оцінку вартості
майна, ринкова вартість
будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 62
495 грн. (а.с.33)

Отже, суд прийшов до переконання, що за
позивачем ОСОБА_1 слід визнати право
власності на житловий будинок
загальною площею 96,4 кв.м., житловою 69,6
кв.м.,зазначеного літерою "А" з
господарськими будівлями та спорудами:
сарай, зазначений літерою "Б", сарай,
зазначений літерою "В", вбиральню,
зазначену літерою "Г",сарай, зазначений
літерою "Д", навіс, зазначений літерою
"Ж", криницю, зазначену "№", огорожу,
зазначену "№ 1,2" , колодязь, зазначений
"№3", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі наведеного ,ст. 548 ЦК
України в ред.. 1963 р. , ст..ст. 328, 346, 383,
392,1222,1268 ЦК України, керуючись
ст.ст.10,11,88,197 ч.2,209,213,214 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на житловий будинок
загальною площею 96,4 кв.м., житловою - 69,6
кв.м. з господарськими будівлями та
спорудами: три сараї, вбиральню, навіс,
криницю, огорожу, колодязь, вартістю 62
495 (шістдесят дві тисячі чотириста дев
яносто п ять) гривень, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення встановленого строку
апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , або отримання його
копії.

Суддя: Беркещук Б. Б.