Справа № 500/7893/13-ц
Провадження № 2/500/591/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовними вимогами, якими просить
визнати за нею, як спадкоємицею за
законом першої черги, право власності
на земельну ділянку, площею 0,0758 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
виділена для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, мотивуючи тим,
що приватним нотаріусом їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з тим, що
відповідно до п. 4.20 глави ІІ.10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595, видача свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
нотаріусом проводиться на підставі
документів, оформлених відповідно до
статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та витягу з Державного
земельного кадастру. Відповідно до
статті 86 Земельного кодексу України
земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна сумісна власність).
У зв'язку з тим, що у Державному акті на
право власності на земельну ділянку,
площею 0,0758 га, передану для будівництва
та обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, вказано, що
ОСОБА_5 належить частка земельної
ділянки та ОСОБА_2 належить частка
земельної ділянки (спільна часткова
власність), що є невідповідною до
рішення Ізмаїльської міської ради
Одеської області від 28.09.2004 року № 761-ІV,
на підставі якого виданий Ізмаїльською
міською радою Одеської області 19.10.2005
року вказаний Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 361469, де значиться, що передати ОСОБА_5
та ОСОБА_2 вказану земельну ділянку,
площею 0,0758 га у спільну сумісну
власність, тобто частки ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 у власності не повинні бути
визначені.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про розгляд справи була повідомлена
належним чином, надала суду заяву про
розгляд цивільної справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
та наполягає на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час і місце судового
розгляду повідомлені належним чином,
надали суду заяви про розгляд справи за
їх відсутності, позовні вимоги визнали
та не заперечують проти їх задоволення.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Ізмаїльської міської ради
Одеської області «Про безкоштовну
передачу громадянам в спільну сумісну
власність земельних ділянок для
будівництва і обслуговування жилого
будинку та господарських будівель» №
761 - ІV від 28.09.2004 року земельна ділянка
по АДРЕСА_1 в м. Ізмаїлі Одеської
області, площею 0,0758 га була передана
безкоштовно в спільну сумісну
власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель ОСОБА_2 та
ОСОБА_5. На підставі вищезазначеного
рішення, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був виданий
19.10.2005 року Ізмаїльською міською радою
Одеської області державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 361469 на земельну ділянку,
площею 0,0758 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України
встановлено, що право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 27.04.2010 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частина земельної ділянки від
загальної площі 0,0758 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, передана для
будівництв та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до витягу зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори) №
35601341 від 01.11.2013 року, наданого приватним
нотаріусом ОСОБА_6, інформація про
заповіт складений ОСОБА_5, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_5 являються:

- дружина ОСОБА_2, що підтверджено
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2,
виданим 24.12.1983 року виконавчим
комітетом Ізмаїльської міської ради
Одеської області;

- син ОСОБА_4, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_3, виданим відділом (бюро) запису
актів громадянського стану м. Шевченко;

- син ОСОБА_3, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, виданим відділом (бюро) запису
актів громадянського стану м. Шевченко.

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_2 у встановлений законом строк
звернулась до приватного нотаріуса
Ізмаїльського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6 з
заявою про прийняття спадщини, що
підтверджується відповідною заявою,
тобто вважається такою, яка фактично
прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України -
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь - кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
у встановлений законом строк
звернулись з заявами про відмову від
прийняття спадщини на користь ОСОБА_2,
що підтверджено відповідними заявами.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 від 01.11.2013
року за № 284/02-14 року позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з тим, що
приватним нотаріусом їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з тим, що
відповідно до п. 4.20 глави ІІ.10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595, видача свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
нотаріусом проводиться на підставі
документів, оформлених відповідно до
статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та витягу з Державного
земельного кадастру. Відповідно до
статті 86 Земельного кодексу України
земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна сумісна власність).
У зв'язку з тим, що у Державному акті на
право власності на земельну ділянку,
площею 0,0758 га, передану для будівництва
та обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, вказано, що
ОСОБА_5 належить частка земельної
ділянки та ОСОБА_2 належить частка
земельної ділянки (спільна часткова
власність), що є невідповідною до
рішення Ізмаїльської міської ради
Одеської області від 28.09.2004 року № 761-ІV,
на підставі якого виданий Ізмаїльською
міською радою Одеської області 19.10.2005
року вказаний Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 361469, де значиться, що передати ОСОБА_5
та ОСОБА_2 вказану земельну ділянку,
площею 0,0758 га у спільну сумісну
власність, тобто частки ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 у власності не повинні бути
визначені.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачі визнали позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 130,174,213-215, ЦПК України, ст.ст.
1220, 1222, 1261, 1269, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно, яке складається з
земельної ділянки, площею 0,0758 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 361469, виданий 19.10.2005 року
Ізмаїльською міською радою Одеської
області, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 70
(кадастровий номер земельної ділянки
:01:036:0419).

Припинити право власності на 1/2 частину
земельної ділянки від загальної площі
0,0758 га, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 361469, виданий 19.10.2005 року
Ізмаїльською міською радою Одеської
області, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 70
(кадастровий номер земельної ділянки
:01:036:0419) за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар