Справа № 278/3218/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2014 року, Житомирський
районний суд Житомирської області в
складі:

головуючого судді - Мокрецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання
- Фурман О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Звенигородський сироробний
комбінат», товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», з участю третіх осіб ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач в остаточній редакції
свого позову (а.с. 94-95) просить суд
стягнути на його користь з ТДВ «СК
«Провіта» 49500 грн., а з ПАТ
«Звенигородський сироробний комбінат»
39184,64 грн. на відшкодування майнової
шкоди, що складається з вартості
знищеного автомобіля, вартості витрат
на правову допомогу та витрат на
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження,
стягнути на його користь з ПАТ
«Звенигородський сироробний комбінат»
моральну шкоду у розмірі 20000 грн., а
також стягнути з відповідачів на його
користь судові витрати. Свої вимоги
мотивує тим, що 07.01.2013 року з вини
третьої особи ОСОБА_2, який керував
автомобілем, що належить відповідачу
ПАТ «Звенигородський сироробний
комбінат», як найманий працівник
даного товариства, сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), в результаті якої позивач отримав
тілесні ушкодження, а автомобіль
«Фольцваген ЛТ-35», який належить на
праві власності третій особі ОСОБА_3 та
переданий позивачу за довіреністю у
користування та розпорядження, було
повністю знищено. Як наслідок позивач
зазнав вказану майнову шкоду. Також він
був вимушений звернутися до адвоката
за правовою допомогою, оскільки
відповідачі відмовилися добровільно
відшкодувати завдані збитки, та
провести експертну оцінку майнової
шкоди, що теж є майновою шкодою. Окрім
цього, позивачеві спричинена моральна
шкода, яка полягає у тому, що він був
позбавлений можливості вільно
розпоряджатися вказаним автомобілем
та використовувати його за цільовим
призначенням, у зв'язку із чим втратив
душевну рівновагу, спокій, зв'язки з
оточуючими, вимушений був докладати
додаткових зусиль до організації свого
життя, а також у зв'язку із тим, що йому
було завдано фізичного болю, оскільки
внаслідок ДТП позивачу було зламано
ребра.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
в повному обсязі з викладених вище
підстав.

Представник відповідача ПАТ
«Звенигородський сироробний комбінат»
позов не визнала, оскільки згадана ДТП
була скоєна ОСОБА_2 у вільний від роботи
час, у зв'язку із чим саме ОСОБА_2
повинен особисто відшкодовувати
завдану позивачу шкоду, а тому вимоги
останнього до ПАТ «Звенигородський
сироробний комбінат» є безпідставними.

Представник ТДВ «СК «Провіта» до
суду не з'явився, хоча належним чином
був повідомлений про час і місце
розгляду справи, причини неявки до суду
не повідомив, тому суд розглянув справу
без його участі оскільки в справі
достатньо матеріалів про права і
взаємовідносини сторін.

Треті особи в останнє судове
засідання також не з'явилися, однак
звернулися до суду з заявами, в яких
просять розглянути справу без їх
участі, ОСОБА_2 позов не підтримує, а
ОСОБА_3 підтримує.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи, оглянувши матеріали
кримінального провадження №278/959/13-к,
суд вважає, що позов до ТДВ «СК
«Провіта» підлягає повному
задоволенню, а до ПАТ «Звенигородський
сироробний комбінат» частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 січня 2013
року о 22 годині третя особа ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «Рено Логан»,
державний номер НОМЕР_1, на 29 км
автодороги Житомир-Чернівці, порушуючи
п.п. 2.3 «Б», 12.1 Правил дорожнього руху
України, під час руху був неуважним,
належним чином не стежив за дорожньою
обстановкою, відповідно не реагував на
зміни дорожньої обстановки, не вибрав
безпечну швидкість, допустив виїзд
транспортного засобу на зустрічну
смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем
«Фольцваген ЛТ 35», держаний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Вказаний факт підтверджується
матеріалами вищевказаного
кримінального провадження, де
міститься ухвала Житомирського
районного суду від 14.03.2013 року, згідно
якої ОСОБА_2 звільнено від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК
України, у зв'язку із його примиренням з
потерпілою ОСОБА_4, а вказане
кримінальне провадження закрито
(аркуші 11-12 кримінального провадження
№278/959/13-к).

Також судом встановлено, що
автомобіль «Фольцваген ЛТ 35»,
державний номер НОМЕР_2, належить на
праві власності третій особі ОСОБА_3,
який у відповідності до нотаріально
посвідченої довіреності від 07.09.2010 року
надав право керування та розпорядження
цим автомобілем позивачу, а автомобіль
«Рено Логан», державний номер НОМЕР_1
належить на праві власності
відповідачу ПАТ «Звенигородський
сироробний комбінат», з яким третя
особа ОСОБА_2 в момент ДТП перебував у
трудових відносинах.

Вказані факти підтверджуються
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу, а саме
автомобіля «Фольцваген ЛТ 35»,
державний номер НОМЕР_2, за ОСОБА_3,
серії НОМЕР_3 від 06.07.2007 року,
довіреністю від 07.09.2010 року про надання
ОСОБА_3 позивачу права керування та
розпорядження вказаним автомобілем
«Фольцваген ЛТ 35», свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу, а
саме автомобіля «Рено Логан»,
державний номер НОМЕР_1, за ПАТ
«Звенигородський сироробний
комбінат», серії НОМЕР_4 від 07.03.2012 року,
наказом ПАТ «Звенигородський
сироробний комбінат» №22 від 21.02.2012 року
про прийняття ОСОБА_2 з 21 лютого 2012 року
на посаду регіонального менеджера з
продаж по м. Києву та Київській області
в відділ з продаж вказаного товариства,
витягом з контракту про прийняття
ОСОБА_2 на роботу від 21.02.2012 року,
наказом №41 від 16.03.2012 року про
закріплення автомобіля «Рено Логан»,
державний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2, а
також подорожнім листом службового
автомобіля серії НОМЕР_5, виданого
водію ОСОБА_2 строком з 01 по 31 січня 2013
року (а.с. 11, 13, 68-71, 79-80).

В свою чергу, як вбачається з
генерального договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземних
транспортних засобів №500/712-105 від 21.05.2012
року та полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/7668863 від
25.05.2012 року відповідач ПАТ
«Звенигородський сироробний комбінат»
є страхувальником транспортного
засобу «Рено Логан», державний номер
НОМЕР_1, в ТДВ «СК «Провіта» і страхова
сума (ліміт відповідальності) за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
50 000 грн., а розмір франшизи 500 грн. (а.с.
72-78).

У відповідності до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №3459 від 05.02.2013 року,
матеріальний збиток, заподіяний
власнику автомобіля «Фольцваген ЛТ 35»,
державний номер НОМЕР_2 в результаті
його пошкодження при ДТП складає 83067
грн. (а.с. 14-18).

Згідно довідки підприємця ОСОБА_5
№015 від 30.01.2013 року вартість витрат за
проведення наведеного
автотоварознавчого дослідження
складає 550 грн., а згідно чеків від 30 та 31
січня 2013 року вартість витрат за
поштові послуги та транспортні послуги
таксі складає 67,64 грн. (а.с. 19).

Відповідно ж до квитанції до
прибуткового касового ордера №1 від
16.10.2013 року позивач згідно умов
договору про надання правової допомоги
від 16.10.2013 року, укладеного між ним та
адвокатом ОСОБА_6, сплатив останній 5000
грн. (а.с.45-46, 48).

Встановленим фактам відповідають
цивільні правовідносини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Отже, враховуюче те, що судом
встановлено той факт, що винуватець
згаданої ДТП - ОСОБА_2, заподіяв
наведену шкоду під час виконання своїх
трудових обов'язків в ПАТ
«Звенигородський сироробний
комбінат», яке, в свою чергу,
застрахувало свою відповідальність за
шкоду, заподіяну майну третіх осіб в
ТДВ «СК «Провіта», суд вважає, що з
відповідачів на користь позивача
ОСОБА_1 необхідно стягнути майнову
шкоду в розмірі 83067 грн., яка
складається з вартості знищеного
автомобіля позивача. А саме, з
відповідача ТДВ «СК «Провіта»
необхідно стягнути 49500 грн. майнової
шкоди, тобто розмір страхового
відшкодування без врахування франшизи,
а з відповідача ПАТ «Звенигородський
сироробний комбінат» решту наведеної
майнової шкоди в сумі 33567 грн.

Водночас, суд не приймає до уваги
доводи представника ПАТ
«Звенигородський сироробний комбінат»
про те, що згадана ДТП була скоєна
ОСОБА_2 у вільний від роботи час, у
зв'язку із чим він особисто повинен
нести відповідальність за заподіяну
ОСОБА_1 шкоду, оскільки вони
спростовуються вищезгаданим
подорожнім листом службового
автомобіля серії НОМЕР_5, згідно якого
автомобіль «Рено Логан», державний
номер НОМЕР_1, було надано ОСОБА_2 для
виконання ним трудових обов'язків
протягом 01-31 січня 2013 року.

Разом з тим, позовну вимогу ОСОБА_1
до ПАТ «Звенигородський сироробний
комбінат» про стягнення на його
користь 20000 грн. моральної шкоди суд
задовольняє частково, оскільки дану
моральну шкоду, яка полягає у душевному
хвилюванні позивача з приводу
пошкодження автомобіля, який він
використовував понад три роки для
отримання відповідного прибутку, а
також у втраті часу для захисту своїх
прав в суді, з урахуванням розумності і
справедливості, суд оцінює в грошовому
еквіваленті, що дорівнює 2000 грн.

Суд відмовляє позивачу у стягнені
з ПАТ «Звенигородський сироробний
комбінат» на його користь 5000 грн.
витрат на правову допомогу та 550 грн.
витрат на проведення
автотоварознавчого дослідження,
оскільки вказані витрати є такими, що
понесені ОСОБА_1, у зв'язку з
реалізацією ним своїх процесуальних
прав при розгляді справи в порядку
цивільного судочинства. Такі витрати
процесуальним законом віднесено до
судових витрат, вони відшкодовуються в
порядку, передбаченому відповідним
процесуальним законом і їх не можна
визнати збитками чи шкодою в розумінні
положень цивільного законодавства
України, тому вони не можуть бути
стягнуті за позовною вимогою в іншому
провадженні.

В свою чергу, позивач та його
представник на запитання суду
уточнили, що вказані судові витрати є
збитками, тобто майновою шкодою, яку
заподіяно внаслідок ДТП.

Також суд відмовляє позивачу у
стягнені з відповідачів на його
користь 67,64 грн. витрат за поштові
послуги та транспортні послуги таксі,
оскільки позивачем не доведено той
факт, що ці витрати здійснено ним та
внаслідок скоєння ОСОБА_2 наведеної
ДТП.

Керуючись ст. ст. 23, 1172, 1194 ЦК
України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» задовольнити
повністю.

Стягнути з товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» на користь ОСОБА_1
49500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн.
майнової шкоди.

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Звенигородський сироробний комбінат»
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Звенигородський сироробний комбінат»
на користь ОСОБА_1 39184,64 грн. майнової
шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, а
всього 41184 (сорок одна тисяча сто
вісімдесят чотири) грн. 64 коп.

В решті позову до Публічного
акціонерного товариства
«Звенигородський сироробний комбінат»
відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами які не
були присутні під час проголошення
рішення з моменту отримання його копії,
може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Житомирської
області через Житомирський районний
суд.

Суддя: