У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кафідова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 10 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 21 серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 10 квітня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Полтавської області від 21 серпня
2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга разом з клопотанням про
поновлення строку на касаційне
оскарження.

Клопотання підлягає задоволенню,
оскільки причини пропуску строку на
касаційне оскарження, вказані
заявником, є поважними.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 10 квітня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 21 серпня 2013
року, посилаючись на порушення норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій
вирішуючи справу по суті заявлених
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували до цих правовідносин
норми матеріального права, які їх
регулюють, і вирішили справу з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 10 квітня
2013 року та ухвали апеляційного суду
Полтавської області від 21 серпня 2013
року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 10 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 21 серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів - відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О. В.
Кафідова