Справа № 308/9618/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді Ференц А.М.

при секретарі Пазяк С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

з участю відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2013 року о 16 год. 28 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Гагаріна в м. Ужгород в напрямку вул. Лавріщева на перехресті з вул. Верещагіна виконуючи маневр повороту ліворуч допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 30.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

На момент ДТП ОСОБА_2 мав поліс ТДВ СТДВ "Глобус" № АВ/7817118 від 03.02.2013 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі якого 16.04.2014 року позивач отримав від ТДВ СТДВ "Глобус" страхове відшкодування в розмірі 28 969, 64 грн.

Вважає що гроші йому виплачені з суттевим запізненням, причиної цього вважає відмову відповідача заповнення європротоколу зразу на місці аварії, також станом 16.11.2013 року офіційний курс долару США НБУ становив 7,99 грн. за 1 долар, а станом на 16.04.2014 року 12,56 грн., просить стягнути з відповідача різницю в сумі 16 569,52 грн., а також різницю між виплаченою ТДВ СТДВ "Глобус" компенсацію та суми зазначеної в звіті № 106 щодо пошкоджень автомобіля "КІА" в розмірі 587,82 грн., та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Також просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним витрати на проведення експертизи в сумі 650 грн. та 500 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

В судовому засіданні позивач позов підтримав просив задоволити його повністю.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили, вважаючи його безпідставним.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Таким чином, збитками визнаються ті витрати, які необхідно зробити для відновлення свого порушеного права, проте будь-які поліпшення такого порушеного права не визнаються збитками і вважаються доходом особи.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Витрати на ремонт автомобіля в частині заміни пошкоджених деталей не є реальними збитками особи, оскільки не враховують залишкову вартість таких замінених деталей. Будь-яких пропозицій щодо пошкоджених деталей я не отримував. Загальний розмір збитків на вказану суму не зменшувався Позивачем.

Акт виконаних робіт не є фінансовим документом та не підтверджує факт оплати позивачем ремонту автомобіля.

Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму 16569,52 грн., вирахувану в зв'язку з коливанням курсу долара, як суму завданої йому внаслідок ДТП шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Станом на 15 вересня 2014 р. , тобто на момент розгляду справи, розмір матеріальної шкоди визначений відповідно до звіту № 106 від 07.12.2013 р., виконаний ПП ОСОБА_4 в зв'язку з пошкодженням ТЗ КІА дн АО 1079 ВА. В вказаному звіті чітко вказано суму реальних збитків, завданих позивачеві, звіт є офіційним документом та має юридичну силу.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. І матеріальна шкода, завдана позивачу, була визначена у національній грошовій одиниці - гривні.

Позивач стверджує про порушення його прав через коливання курсу долару до національної валюти України, через що ним понесені реальні збитки.

Реальні збитки - це витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку це вартість пошкодженої речі. Така вартість визначена згідно звіту № 106 від 07.12.2013 р., з чим був згоден і позивач, оскільки подав цей звіт до страхової компанії без зауважень та отримав відповідне відшкодування.

Поняття "збитки" включає в себе і так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В

даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права.

Різниця та зміна курсу гривні по відношенню до долара США не мають відношення до упущеної вигоди.

Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти гривні. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України.

Позивач не довів, в чому саме полягають спричинені ОСОБА_2 збитки від курсової різниці.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів щодо обґрунтування своїх позовних вимог в цій частині. Зокрема, ним не доведено, що у нього є правові підстави на стягнення з ОСОБА_2 вказаної суми.

Що стосується заявлених позовних вимог про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду, то врни також не підлягають до задоволення :

відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

ОСОБА_1 не надано доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку суд може установити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги про відшкодування моральної шкоди та розмір такого відшкодування.

Що стосується стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на проведення експертизи та витрат на правову допомогу адвоката, суд вважає такі вимоги обгрунтованими та такі, що підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного керуючись ст.ст. 22, 1167,1187 ЦК України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ст.ст. 4, 5, 14, 60, 61, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на проведення експертизи в сумі 650 грн., витрати на правову допомогу адвоката в сумі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ференц А.М.