Справа №2-410/5202/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

при секретарі Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у сел. Ювілейному цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Голови Садівничого товариства «Маяк»
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Земельні реформи» про визнання дій
незаконними, погодження технічної
документації та скасування акту, -

в с т а н о в и в:

В жовтні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом про визнання дій
незаконними, погодження технічної
документації та скасування акту, який в
лютому 2013 року уточнив та просив
визнати дії ОСОБА_3 незаконними та
такими, що не відповідають правилам
добросусідства; відновити межу за
допомогою межових знаків, згідно з
рекомендаціями судової експертизи;
погодити технічну документацію при
присвоєнні кадастрового номеру
земельній ділянці НОМЕР_2 з Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Земельні реформи» без підпису ОСОБА_3;
судові витрати по справі покласти на
відповідача і співвідповідача в рівних
долях. Окрім цього, в грудні 2013 року
позивач подав заяву про зміну предмету
позову в якій просив, визнати дії
голови садівничого товариства «Маяк»
ОСОБА_2 по відмові у підписанні Акту
погодження меж - незаконними; погодити
технічну документацію при присвоєнні
кадастрового номеру земельній ділянці
НОМЕР_2 з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Земельні реформи»
без підпису Голови садівничого
товариства «Маяк» ОСОБА_2 та з
урахуванням висновку № 673-13 судової
земельно-технічної експертизи; визнати
незаконним та скасувати Акт
садівничого товариства «Маяк» № 2-31.10.09
від 31 жовтня 2009 року; визнати, що
водорозбірна труба знаходиться не по
межі, а на земельній ділянці НОМЕР_2 с/т
«Маяк»; визнати що паркан із сітки
рабиця знаходиться не по межі з
ділянкою НОМЕР_1 а на земельній ділянці
НОМЕР_2 с/т «Маяк»; визнати що хозблок
земельної ділянки НОМЕР_2 садового
товариства «Маяк» розташовані на
відстані 1,1 метр від межі ділянки
НОМЕР_1 згідно Державному акту на право
приватної власності на землю ДП ДН №
036987 від 03.12.1998 року з встановленою
довжиною ділянки 27,0 метрів; судові
витрати по справі покласти на
відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав на те, що йому на праві приватної
власності належить земельна ділянка
розташована на території Садівничого
товариства «Маяк», що підтверджується
Членською книжкою та Державним актом
на право приватної власності на землю
від 29 жовтня 1998 року. Межі земельної
ділянки встановлено Актом від 26 квітня
1998 року складеним
Інженером-землевпорядником
представником земельних ресурсів та
представником ради у присутності
суміжних землекористувачів. 07 жовтня
2011 року ТОВ «Земельні реформи» для
складання кадастрового плану його
земельної ділянки було зроблено заміри
відповідно до яких розмір його
земельної ділянки відповідає
Державному акту та місцезнаходженню,
вказаному в Акті конфліктної комісії
від 25.10.2003 року. Про те голова
садівничого товариства «Маяк» ОСОБА_2
незаконно та протиправно відмовляє
йому у підписанні Акту погодження меж.
Паркан зі сторони вулиці був
встановлений ще у 1994 році та жодного
разу претензій до нього відносно
невірного встановлення паркану не
було. Крім того, Актом садівничого
товариства «Маяк» № 2-31.10.09 від 31 жовтня
2009 року нібито було вирішено спір між
ним та його сусідом ОСОБА_3, щодо
погодження їх меж. Проте вищевказаний
Акт вважає незаконним, та таким, що
підлягає скасуванню з огляду на
наступне. Відповідно до Статуту
товариства ухваленого 12 жовтня 2009 року
агрокомісія нараховує не менше ніж
троє чоловік, проте даний Акт було
складено лише двома особами, тобто без
належної більшості членів агрокомісії.
Крім того позивач вказує, що Акт не
відповідає фактичним обставинам та
спростовується Протоколом засідання
постійної комісії з питань
агропромислового комплексу,
землекористування, екології,
використання природних ресурсів,
надзвичайних ситуацій
Новоолександрівської сільської ради,
яка фактично визнала, що межі його
земельної ділянки знаходяться у
відповідності до Державного акту на
право приватної власності на землю. В
Акті стверджується що межа між
ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 проходить
по трубі, але за багато років за рахунок
природного ухилу та збудованої
підпірної стінки, ця труба зсунулась та
розташована на його ділянці. Це
встановлено Актом конфліктної комісії
с/т «Маяк» від 25.10.2003 року «с согласия
ОСОБА_1 забор установлен по его
територии (а не по меже) и труба
проходит по територии ОСОБА_1». Цей Акт
від 2003 року у законний спосіб не
оспорювався, а його висновки
підтверджені у Висновку № 673-13 судової
земельно-технічної експертизи від
20.09.2013 року де встановлено, що
водорозбірна труба знаходиться поза
межами ділянки НОМЕР_1 на відстані 0,05
метра з одного боку та 0,6 метра з
другого згідно фактичного
користування ділянкою НОМЕР_1 та
знаходиться на ділянці НОМЕР_2 на
відстані відповідно 0,13 метра та 0,26
метра. Позивач вказує, що в
оспорюваному ним Акті від 2009 року
пропонується перемістити капітальний
хозблок на 16 сантиметрів не уточнюючи
напрямку, зауваження щодо розташування
його хозблоку також наведені в
запереченнях відповідача, але
розташування хозблоку зазначено в Акті
встановлення меж земельної ділянки від
26 квітня 1998 року на відстані від межі 0,5
метра з боку ділянки НОМЕР_1. вказує, що
його хозблок розташований на відстані
0,52м+ 0,6м=1,12 метра від межі ділянки
НОМЕР_1 згідно Державному акту на право
приватної власності на землю ДП ДН №
036987 від 03.12.1998 р. На підставі вище
викладено, вважає, що своїми
незаконними та протиправними діями
Голова садівничого товариства «Маяк»
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично, позбавляють
його права вільно користуватись
земельною ділянкою, шляхом
перешкоджання йому присвоїти їй
кадастрового номеру, а також оспорюють
місце розташування його паркана,
хозблока та водорозбірної труби с/т
«Маяк», яка за багато років зсунулась
по ухилу на його земельну ділянку
НОМЕР_2, а тому у зв'язку з
вищевикладеним позивач звернувся з
даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі,
посилаючись на обставини, зазначені в
позові.

Представник садівничого товариства
«Маяк» Випханих Е.А. позовні вимоги не
визнав та просив відмовити в їх
задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 за
довіреностю ОСОБА_6 позовні вимоги не
визнали.

Представник третьої особи Товариства з
обмеженою відповідальністю «Земельні
реформи» у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву в якій просив
розглядати справу без участі їх
представника(а.с.183).

Вислухавши у судовому засіданні
пояснення сторін, повно і всебічно
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 83 ЦК України юридичні
особи можуть створюватися у формі
товариств, установ та в інших формах,
встановлених законом.

Встановлено, що Садівниче товариство
«Маяк» є громадською організацією, яку
зареєстровано як юридичну особу.
Садівниче товариство «Маяк» здійснює
свою діяльність відповідно до чинного
законодавства України, Правил
внутрішнього розпорядку, ухвалами
конференцій і членів (зборами
уповноважених) садівничих товариств,
рішеннями і рекомендаціями садівничих
товариств, рішеннями і рекомендаціями
Дніпропетровського районного
об'єднання садівничих товариств з
агротехнічних і правових питань та
Статуту (у новій редакції), ухваленого
загальними зборами членів СТ «Маяк»
від 12 жовтня 2009 року протокол № 8
(а.с.13-23).

Пунктом 2.2 Статуту (в редакції від 12
жовтня 2009 року), передбачено, що
основною метою садівничого товариства
є організація колективного
садівництва і використання членами
виділених земельних ділянок за
цільовим призначенням: вирощування
фруктів, овочів і іншої
сільськогосподарської продукції
особисто, працею членів сім'ї, за
винятком послуг, що вимагають
залучення фахівців, послуги яких
винагороджуються членськими внесками,
встановленими членами товариства на ці
цілі, а також створення умов для
культурного проведення вільного часу,
зміцнення здоров'я, залучення до праці
підлітків.

Судом встановлено, що з 1989 року ОСОБА_1 є
членом Садівничого товариства «Маяк»,
що підтверджується членською книжкою
виданою на його ім'я (а.с.10-12), та
користується земельною ділянкою
НОМЕР_2 площею 0,060 га, яка розташована на
території с/т «Маяк»
Новоолександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, та яка на
підставі рішення Виконавчого комітету
Новоолександрівської сільської Ради
народних депутатів № 125/388 від 28
листопада 1997 року передана йому у
приватну власність в межах згідно з
планом, що підтверджується Державним
актом на право приватної власності на
землю серії IV-ДП № 041997 від 29 жовтня 1998
року, зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 3200 (а.с.24).

Як вбачається з матеріалів справи в 1998
році були встановлені в натурі межі
земельної ділянки НОМЕР_2 ОСОБА_1, що
підтверджується Актом встановлення
меж земельної ділянки, що передається у
приватну власність від 26 квітня 1998 року
(а.с.25). Власником суміжної земельної
ділянки НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема з Акту конфліктної комісії с/т
«Маяк» від 25 жовтня 2003 року, побудову
паркану між земельними ділянками
НОМЕР_2 та НОМЕР_1 зобов'язано провести
по встановленим комісією точкам, а
члену с/т «Маяк» ОСОБА_1 після
встановлення стовпів для паркану
встановити кам'яну терасу (а.с.27). В
жовтні 2003 року ОСОБА_1 встановив паркан
по межі з сусідом ОСОБА_3

В 2011 році ОСОБА_1 звернувся до ТОВ
«Земельні реформи» з питанням про
підготовку технічної документації з
інвентаризації меж земельної ділянки,
що підтверджується Договором № 636 від 20
вересня 2011 року (а.с.30-32). В результаті
чого ТОВ «Земельні реформи» виконало
всі необхідні дії, спрямовані на
виготовлення технічної документації
згідно вимог діючого законодавства
України. Для присвоєння земельній
ділянці кадастрового номеру, необхідно
було наново провести заміри землі і
наново підписати технічну
документацію у сусідів, в тому числі і у
ОСОБА_3, який в свою чергу відмовляється
підписувати акт узгодження меж. Під час
проведення вимірювальних робіт та
складання технічної документації, між
ОСОБА_1, як власником земельної ділянки
НОМЕР_2 та ОСОБА_3, як власником
земельної ділянки НОМЕР_1 виник спір з
приводу межі між їх ділянками. Так,
Новоолександрівською сільською радою
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області було
вирішено: «Погодити технічну
документацію при присвоєнні
кадастрового номеру земельній ділянці
НОМЕР_2 ОСОБА_1 в садовому товаристві
«Маяк» без підпису сусіда ОСОБА_3», що
підтверджується Протоколом засідання
постійної комісії з питань
агропромислового комплексу,
землекористування, екології,
використання природних ресурсів,
надзвичайних ситуацій від 10 лютого 2012
року (а.с.35).

Відповідно до Акту садівничого
товариства «Маяк» № 2-31.10.09 від 31 жовтня
2009 року було вирішено спір між ОСОБА_1
та його сусідом ОСОБА_3, щодо погодження
зовнішніх меж їх земельних ділянок в
натурі (а.с.29). Але врегулювати спір у
позасудовому порядку сторонам не
вдалось, виходячи з чого позивач,
вважаючи, що неправомірною діяльністю
відповідачів порушуються його
матеріальні права, звернувся до суду із
позовом.

За результатами висновку судової
земельно-технічної експертизи № 673-13
складеного 20 вересня 2013 року (а.с.158-170) -
фактична площа земельної ділянки
НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_1
розташована в с/т «Маяк» на території
Новоолександрівської сільської ради
згідно проведених геодезичних вимірів
становить 599,00 кв.м., та фактична площа
земельної ділянки НОМЕР_1, яка належить
ОСОБА_3 та розташована в с/т «Маяк» на
території Новоолександрівської
сільської ради згідно проведених
геодезичних вимірів становить 557,00 кв.м.
Встановлено, що відповідно до
геодезичних замірів мають місце
відхилення між фактичними площами
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та
площами згідно державних актів на дані
земельні ділянки. Площа земельної
ділянки НОМЕР_1, яку фактично займає
власник даної земельної ділянки на 2,0
кв.м більша площі земельної ділянки
зазначеної в державному акті на дану
земельну ділянку, а площа земельної
ділянки НОМЕР_2, яку фактично займає
власник даної земельної ділянки на 1,0
кв.м. менша площі зазначеної в
державному акті на дану земельну
ділянку. Відповідно до геодезичних
замірів встановлено, що мають місце
відхилення між фактичними розмірами,
земельної ділянки НОМЕР_1 та розмірами,
згідно державного акту на дану
земельну ділянку,а саме: від т. А до т. Б
(із сторони дороги) ширина ділянки
менша на 0,1м; від т. Б до т. В (із Сторони
ділянки НОМЕР_3) довжина ділянки більша
на 0,6м; від т. В до т. Г (із сторони
ділянки НОМЕР_2) ширина ділянки більша
на 0.99м; від т. Д до т. А.(із сторони
ділянки НОМЕР_6) довжина ділянки більша
на 0,05м. Відповідно до геодезичних
замірів встановлено, що мають місце
відхилення між фактичними розмірами,
земельної ділянки НОМЕР_2 та розмірами,
згідно державного акту на дану
земельну ділянку,а саме: від т. А до т. Б
(із сторони дороги) ширина ділянки
більша на 0,05м; від т. Б до т. В (із сторони
ділянки НОМЕР_5) довжина ділянки більша
на 0,03м; від т. В до т. Г (із сторони
ділянки НОМЕР_1) ширина більша на 0,79м;
від т. Г до т. Д (із сторони ділянки
НОМЕР_1) ширина менша на 0,88м; від т. Д до
т. А (із сторони ділянки НОМЕР_3) довжина
менша на 0.13м. Однак встановити, чи
відповідають межі земельних ділянок
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 межам вказаним в
державних актах ГУ-ДП041997 та ДП ДН036987,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 експерту не
представляється можливим. Також в
висновку експерта встановлено, що
оскільки неможливо встановити межі
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2
згідно державних актів, то і неможливо
встановити, чи є порушення меж
земельної ділянки НОМЕР_2 з боку
земельної ділянки НОМЕР_1 та в якому
розмірі. Згідно поквартального плану
відстань від водорозбірної труби до
червоної лінії ділянки НОМЕР_2
становить - 30 м., тобто відповідно до
геодезичних замірів встановлено, що
мають місце відхилення між фактичною
відстанню від водозабірної труби до
межі згідно фактичного користування
земельної ділянки НОМЕР_2 та відстанню
від водозабірної труби до червоної
лінії згідно поквартального плану.
Окрім цього експертом зазначено, що при
складанні кадастрового плану для
визначення меж земельних ділянок
НОМЕР_1, НОМЕР_4 та НОМЕР_2 було
встановлено, що при виготовленні
технічної документації державних
актів на сусідні земельні ділянки
НОМЕР_5, НОМЕР_4 та НОМЕР_3 координати
кутів даних земельних ділянок не
відповідають координатам кутів
земельних ділянок згідно фактичного
користування. Згідно координат на
земельну ділянку НОМЕР_5 власнику даної
земельної ділянки належить частина
земельної ділянки, якою фактично
користується власник ділянки НОМЕР_2 та
власник ділянки НОМЕР_1, але саме по цій
земельній ділянці проходить частина
спірної водорозбірної труби
співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_1, тобто
згідно правовстановлюючих документів
частина спірної труби взагалі
знаходиться на території земельної
ділянки НОМЕР_5. В свою чергу частина
земельної ділянки, яка фактично
знаходиться у користуванні власника
земельної ділянки НОМЕР_5 згідно
правовстановлюючих документів
належить власнику земельної ділянки
НОМЕР_4. Відповідно до виконаної зйомки
земельних ділянок, межа між земельними
ділянками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 проходить
по земельній ділянці НОМЕР_6, а
водорозбірна труба повністю
розташована на земельній ділянці
НОМЕР_5, а не на межі між ділянками
НОМЕР_6 та НОМЕР_5.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що права і свободи людини
і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Статтями 125, 126 ЗК України встановлено,
що право власності на земельну ділянку,
а також право постійного користування
та право оренди виникають з моменту
державної реєстрації цих прав та
посвідчуються: державним актом;
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки;
свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України
виключно судом вирішуються: земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей. Органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах. У
разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів спір вирішується судом.

Нормами ст. 152 ЗК України, ст. 386 ЦК
України передбачено право власника
земельної ділянки або
землекористувача вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

Крім цього, статтею 106 ЗК України
передбачено, що власник земельної
ділянки має право вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки
сприяння встановленню твердих меж, а
також відновленню межових знаків у
випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.
Порядок відновлення меж визначаються
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010
року затверджено Інструкцію про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, якою визначено механізм
відновлення меж земельних ділянок на
місцевості, який здійснюють:
виконавець - юридична або фізична
особа, яка отримала ліцензії на
проведення робіт із землеустрою та
топографо-геодезичних робіт; замовник -
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, власник (користувач)
земельної ділянки, який замовляє
роботи із встановлення (відновлення)
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється при
повній (частковій) втраті в натурі (на
місцевості) межових знаків, їх
пошкодженні, яке унеможливлює
використання межових знаків, а також
при розгляді земельних спорів між
власниками (користувачами) суміжних
земельних ділянок (п.4.1 Інструкції).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Ні позивачем, ні відповідачем ОСОБА_3 у
встановленому порядку межі належних їм
земельних ділянок на місцевості не
відновлювались, що позбавляє суд
можливості дійти однозначного
висновку про порушення їх прав.

Згідно ст. 158 ЗК України спір про
встановлення чи відновлення таких меж
не підвідомчий суду, на що також
звернув увагу Пленуму Верховного Суду
України (п. 4 постанови №7 від 16 квітня
2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ»).

Судом встановлено, що вимоги позивача
фактично направлені на набуття права
на частину земельної ділянки, яка
перебуває в користуванні відповідача
ОСОБА_3 без відповідного рішення органу
місцевого самоврядування, що є
порушенням його виключної,
передбаченої Конституцією України
(ст.13), компетенції на здійснення права
власності від імені Українського
народу на управління землями.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час
ухвалення рішення суд вирішує питання
щодо розподілу між сторонами судових
витрат.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. У зв'язку з відмовою
позивачу у задоволенні його вимог,
судові витрати (судовий збір) не
підлягають стягненню з відповідача і
підлягають покладенню на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 106, 116, 152, 158 ЗК України, ст. 386 ЦК
України, ст. 10, 57-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Голови Садівничого товариства «Маяк»
ОСОБА_2,ОСОБА_3, третя особа: Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Земельні реформи» про визнання дій
незаконними, відновлення межі,
погодження технічної документації та
визнання незаконним та скасування акту
Садівничого товариства «Маяк» -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя :
Озерянська Ж.М.