Справа № 226/4123/13-ц
Справа №2/226/78/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі - Пікало К.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бояр С.О.,

третьої особи Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Димитров

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Димитров Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» про стягнення
моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
про стягнення моральної шкоди в
обґрунтування якого вказав, що він з
04.12.1978р. по 18.11.2013р. перебував з
відповідачем у трудових відносинах,
18.11.2013р. був звільнений за станом
здоров'я. 09 серпня 2013р. було складено
Акт П-4 розслідування професійного
захворювання. 22.11.2013р. йому первинно
встановлено 20% втрати працездатності
безстроково. Внаслідок професійного
захворювання йому заподіяна моральна
шкода. Погіршення стану його здоров'я у
вигляді загального недомагання,
слабкості, головних болів,
головокружіння, частих простудних
захворювань, хрипів, болів у грудній
клітині та кашлю стало причиною його
звернення до лікарів з початку 2001р.,
коли стан його здоров'я різко
погіршився. З цього приводу йому часто
призначалися курси лікування, які він
проходив без будь-якого поліпшення
його здоров'я як в стаціонарному так і в
амбулаторному режимах, адже з часом
встановлено професійне захворювання
та визначено 20% стійкої втрати
працездатності. Зазначене погіршення
здоров'я вимагає від нього додаткових
зусиль. Зокрема, знаходження протягом
довгого часу за межами свого будинку,
що суттєво змінило його звичний
життєвий уклад, сімейно-побутові
відносини, в тому числі з близькими та
родичами. Проблеми зі здоров'ям
внаслідок професійного захворювання
продовжують викликати в нього сильні
фізичні страждання, зумовлені
особливостями захворювання,
психологічний дискомфорт та значне
порушення душевної рівноваги, яке
виразилося у почуттях постійного
відчаю, тривозі, роздратованості, в
почуттях страху, пригноблювання.
Порушився сон. Він вимушений постійно
купувати ліки та звертатися до лікарів,
що змінило його та перешкоджає
повноцінному спілкуванню з близькими,
родичами, друзями та знайомими.
Відтепер йому постійно потрібні значні
додаткові зусилля для організації
свого життя. Все це постійно негативно
впливає на його душевний стан, є
причиною сильних моральних страждань.
До профзахворювання він працював,
заробляв гроші для сім'ї та пишався
своєю професією, внаслідок
захворювання він позбувся вказаної
можливості та залишився безробітним у
зв'язку із звільненням за станом
здоров'я, що його дуже пригнічує та
змінило його життєвий уклад. З
урахуванням вказаного, свою моральну
шкоду оцінює у 200000 грн., яку просить
стягнути з відповідача на свою користь.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність.

Представник позивача підтримав у
судовому засіданні позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову та
пояснив суду, що ніяких прямих доказів
спричинення моральної шкоди не надано.
Розмір моральної шкоди значно
завищений. Просить у позові відмовити.

Представник третьої особи, відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.Димитров, до судового
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином про час та місце
слухання справи, надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
рішення постановити на розсуд суду.

Судом встановлено, що у позивача
виявлено професійне захворювання,
внаслідок чого він 22.11.2013р. вперше
отримав ступінь втрати професійної
працездатності у розмірі 20%
безстроково, що підтверджується копією
Акту про розслідування хронічного
професійного захворювання за формою П-4
№ 8 від 09.08.2013 року, довідкою МСЕК від
22.11.2013р. (а.с.7-9).

Позивач знаходився на лікуванні у
період: з 07.06.2012р. по 16.06.2012р., з 02.07.2012р. по
11.07.2012р., з 21.08.2012р. по 03.09.2012р., з 12.11.2012р.
по 28.11.2012р., з 26.02.2013р. по 07.03.2013р. (а.с.11-15).

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції
України, життя і здоров'я людини
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Про наявність права на відшкодування
моральної шкоди потерпілій особі
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання зазначено в рішенні КСУ
від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі
за конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень підпункту „б" підпункту 4
пункту 3 статті 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
пункту 1, абзацу третього пункту 5,
пункту 9, абзаців другого, третього
пункту 10, пункту 11 розділу І Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(справа про страхові виплати), де в
абзаці 9 пункту 5 мотивувальної частини
зазначено, що: «положеннями пункту 1,
абзацу третього пункту 5, пункту 9,
абзацу третього пункту 10, пункту 11
розділу I Закону № 717-V скасовано право
застрахованих громадян, що потерпіли
на виробництві від нещасного випадку
або професійного захворювання, на
відшкодування моральної шкоди за
рахунок Фонду, яке вони мали відповідно
до приписів первинної редакції Закону
№ 1105-XIV. Проте Конституційний Суд
України вважає, що саме право цих
громадян на відшкодування моральної
шкоди не порушено, оскільки статтею 1167
ЦК України та статтею 2371 КЗпП України
їм надано право відшкодовувати
моральну шкоду за рахунок власника або
уповноваженого ним органу
(роботодавця)».

Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я та у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що позивачем отримана
моральна шкода, оскільки внаслідок
професійного захворювання, позивач
зазнавав фізичну біль, тривалий час
лікувався, що змінило звичний уклад
його життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує характер, глибину, зазнаваних
позивачем душевних страждань,
тривалість негативних наслідків. При
цьому суд враховує те, що втрата
працездатності встановлена
безстроково, інвалідність не
встановлена. Тому суд, виходячи з засад
розумності і справедливості вважає, що
на користь позивача має бути стягнуто
10000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

На підставі ст.ст.153, 2371 КЗпП України,
ст.23 ЦК України, рішення КСУ від 08.10.2008р.
№ 20-рп/2008, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209,
212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
ОСОБА_1 за отриману ним моральну шкоду у
розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
держави судовий збір у сумі 229,40 грн.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя
І.В.Петунін