Справа № 466/2420/13
Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/783/398/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М і Крайник Н.П.,

при секретарі Данилик І.І.,

з участю з участю представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 14 жовтня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
недійсними розписок, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2013 року ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5
про визнання недійсним розписок.

Просить визнати недійсними
розписки написані від імені ОСОБА_4 про
поернення коштів на користь ОСОБА_5
написані 28.11.2008 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що
ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 28 вересня 2012 року у
справі № 1328/6751/12 було відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
цього ж суду від 21.10.2010 року за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів.
Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 7 лютого 2013 року ухвалу
Шевченківського районного суду від 28
вересня 2012 року залишено без змін.
Таким чином, на думку позивача, виник
преюдиціальний факт, встановлений
рішенням суду, яке набуло законної
сили.

Рішенням Шевченкіського районного
суду міста Львова від 14 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про визнання недійсними розписок
відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Вищезгадане рішення в
апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4
Апелянт просить

рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 14 жовтня 2013 року
скасувати та постановити нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити.
Вважає рішення суду таким, що
постановлено всупереч вимог
матеріального та з грубим порушенням
процесуального права, що призвело до
невірного вирішення справи. Звертає
увагу, що суд грубо порушуючи норму
процесуального права своєю ухвалою,
відмовляю позивачу у проведенні
комплексної судової експертизи. В
порядку ст. 145 ЦПК України з метою
встановлення психічного стану особи,
проведення експертизи є обов'язком, а
не правом суду призначити таку
експертизу.

Порушенням норми матеріального
права є факт, за яким ухвалою від 31
липня 2013 року в межах цієї ж справи
судом залишено позовну заяву без руху
та зобов'язано позивача сплатити
судовий збір як із позову майнового
характеру, з такою позицією
Шевченківського районного суду
апелянт не погоджується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає із
наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні
клопотання про проведення
почеркознавчої психологічної
експертизи суд першої інстанціїї
виходив з того, що питання щодо
застосування фізичного, психічного чи
психологічного тиску під час виконання
рукописного тексту не входить до
орієнтованого переліку питань,
визначених Науково-Методичними
рекомендаціями з питань підготовки та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженим
Наказом Міністерства юстиції №53/5 від
08.10.1998 року, з чим і погоджується
колегія суддів.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 11 квітня 2011 року, яка була
залишеною без змін ухвало колегією
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 серпня 2011 року
по справі № 2-1655/2010 за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок невиконання умов
договору підряду встановлено факт
укладення між сторонами поговору
підряду на виконання
ремонтно-оздоблювальних робіт у
квартирі ОСОБА_5 згідно попередньо
погодженого проекту архітектурної
групи "Патіо" з ціною роботи,
еквівалентною 65 000 доларів США,яка
включала в себевитрати на закупівлю
підрядником необхідних матеріалів та
плата за виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи №
2-1655/2010 ОСОБА_4 визнає той факт, що
розписка написана ним, однак під
тиском. (справа № 2-1655/2010, т.1. а.с.37). Також
факт написання оскаржуваних розписок
підтвердила і представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_6, яка зазначила в апеляційній
скарзі від 04.11.2010 року на повторне
заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 21 жовтня 2010
року, що "суд належним чином не
дослідив письмові докази, які є в
справі, а саме, не звернув увагу на той
факт, що надані відповідачем розписки
про отримання від позивача ОСОБА_5 65
(шестидесяти п"яти) тисяч американських
доларів на виконання ремонту та про
зобов"язання відшкодувати матеріальні
збитки, які завдані неякісним ремонтом
в сумі 45 (сорок п"ять) тисяч
американських доларів написані в один
день"(справа № 2-1655/2010, т.1. а.с.175)

З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_4
підтверджено факт написання
оскаржуваних розписок, а тому потреби у
проведенні експертизи з постановкою
питання, чи виконані розписки від 28
листопада 2008 року особисто ОСОБА_4 чи
сторонньою особою, судом не вбачається,
а тому постановляючи ухвалу
Шевченківський районний суд міста
Львова від 14 жовтня 2013 року прийшов до
вірного висновку, відмовляючи ОСОБА_4 у
задоволенні клопотання про
призначення почеркознавчої
психологічної експертизи.

Також не заслуговують на увагу
покликання апелянта щодо порушенням
норми матеріального права в
оскаржуваному рішення з підстав
зобов'язання позивача сплатити судовий
збір як за позов майнового характеру,
оскільки у випадку задоволення такого
позову про визнання розписок
недійсними по яких позивач
зобов"язаний повернути ОСОБА_5 45 000
доларів США, у ОСОБА_4 відпала б
необхідність повернення вищезгаданих
коштів.

За наведеного, колегія суддів вважає,
що висновки суду першої інстанції
відповідають матеріалам справи та
грунтується на вимогах закону.

У зв"язку з тим, що апеляційна скарга
висновків суду не спростовує, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 14 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 14 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набранням ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я.Мельничук

Судді:
Н.М.Курій

Н.П. Крайник