Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 жовтня 2013 року Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Мар'єнко
К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом до відповідача
та просив стягнути з відповідача на
його користь в порядку регресу суму
виплаченого відшкодування у розмірі 25
500,00 гривень, 255,40 гривень судового збору
та 2 000,00 гривень витрат на правову
допомогу.

В обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що 03 грудня 2009
року о 19 год. 40 хв. по вул. Набережна
Перемоги у напрямку бульвару Слави у м.
Дніпропетровську сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «ВАЗ 21043», д/н НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля
«Мерседес Бенц», н/з НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_2. В результаті
ДТП було пошкоджено автомобіль
«Мерседес Бенц», н/з НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_2. 03 лютого 2010 року відбувся огляд
пошкодженого в результаті ДТП
автомобіля «Мерседес Бенц», н/з НОМЕР_2,
судовим експертом Цаберябим Віктором
Миколайовичем. Розмір матеріального
збитку, завданого ОСОБА_2, внаслідок
ДТП, відповідно до Звіту № 019/10 склав 197
038,45 гривень.

У відповідності з п.9.2 статті 9 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" - обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
25 500,00 гривень на одного потерпілого.
Зазначену суму у розмірі 25 500,00 гривень,
Моторне (транспортне) страхове бюро
України компенсувало власнику - ОСОБА_2
(платіжне доручення № 3551 від 27 серпня
2010 року).

Вироком Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 квітня 2010 року
ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286
УК України, призначено йому покарання у
вигляді позбавлення волі та прав
керування транспортними засобами
строком на один рік.

Згідно з умовами Контракту про надання
правової допомоги №71 від 28 вересня 2012
року, Моторне (транспортне) страхове
бюро України доручило, а ФОП ОСОБА_4 за
винагороду прийняв на себе
зобов'язання з надання правової
допомоги.

У відповідності з Додатковою угодою до
Контракту про надання правової
допомоги №71 від 28 вересня 2012 року,
Моторним (транспортним) страховим бюро
України для надання правової допомоги
була передана справа № 11093 нз (боржник
ОСОБА_1). Вартість правової допомоги по
зазначеній справі склала 2000 грн.
Моторним (транспортним) страховим бюро
України шляхом передоплати було
сплачено 50 % вартості правової
допомоги, у розмірі 1 000 гривень
(платіжне доручення № 2136 від 21 травня
2013 року). Інші 50 % підлягають оплаті
Моторним (транспортним) страхове бюро
України після повного виконання
зобов'язань за контрактом про надання
правової допомоги № 71 від 28 вересня 2012
року та підписання акту про виконані
роботи.

У зв'язку із виплатою страхового
відшкодування страхувальнику позивач
набув право регресу до особи, винної у
заподіянні збитку страхувальнику.

Представник позивача у судове
засідання надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити їх у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату слухання справи
повідомлений належним чином
відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК
України, причини неявки суду не відомі,
у зв'язку з чим судом ухвалено про
заочний розгляд справи в порядку ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, автомобіль «ВАЗ
21043», д/н НОМЕР_1 належить на праві
власності ОСОБА_1

Відповідальність власника
транспортного засобу «Мерседес Бенц»,
н/з НОМЕР_2 ОСОБА_2 була застраховано за
полісом №ВЕ 0100187 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів Моторним
(транспортним) страховим бюро України
(а.с. 8).

Відповідно до Вироку Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
29 квітня 2010 року винним у скоєнні ДТП 03
грудня 2009 року о 19 год. 40 хв. на вул.
Набережна Перемоги у напрямку бульвару
Слави у м. Дніпропетровську, за участю
автомобіля «ВАЗ 21043», д/н НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля
«Мерседес Бенц», н/з НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_2 визнано
ОСОБА_1, якого притягнуто до
відповідальності за ч. 1 ст.124 КУпАП та
призначено йому покарання у вигляді
позбавлення волі, прав керування
транспортними засобами строком на один
рік (а.с. 10-12).

Згідно до платіжного доручення № 3551
від 27 серпня 2010 року, Моторне
(транспортне) страхове бюро України
сплатило ОСОБА_2 страхове
відшкодування в розмірі 25 500,00 гривень
(а.с. 39).

Згідно висновку судового експерту
Цаберябого В.Н. №019/10 від 03 лютого 2010
року розмір матеріальної шкоди,
заподіяної власнику автомобіля
«Мерседес Бенц», н/з НОМЕР_2 складає 197
038,00 гривень (а.с. 13-37).

28 вересня 2012 року між позивачем та ФОП
ОСОБА_4 укладено контракт про надання
правової допомоги , відповідно якого
вартість послуг з представництва у
справах становить 2000 гривень.
Відповідно до додаткової угоди до
контаркту від 28 вересня 2012 року № 71, ФОП
ОСОБА_4 прийняла до виконання справу №
11093 9боржник ОСОБА_1).

Втім, на підтвердження оплати правової
допомоги ФОП ОСОБА_4, позивачем надано
платіжне доручення №2136 від 21 травня 2013
року, з зазначенням 50% передплати
послуг в сумі 1000 грн., без підпису
уповноваженої особи банківської
установи, а також без відтиску печатки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч. 1 та 2 ст.1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є,
зокрема, діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі,
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Як вказує ст.993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Зазначена норма закріплена
також у ст. 27 Закону України «Про
страхування».

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Таким чином, оцінивши в сукупності
досліджені докази, з урахуванням всіх
обставин справи, суд вважає за
необхідне позовні вимоги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України задовольнити частково,
стягнувши в порядку регресу 25 500,00
гривень та понесений судовий збір в
розмірі 255,00 гривень.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право на правову допомогу, яка
надається адвокатами або іншими
фахівцями у галузі права в порядку,
встановленому законом. Право на
допомогу також закріплено і статтею 27
ЦПК України.

Статтею 79 ЦПК України передбачені види
судових витрат, які складаються з
судового збору та витрат на правову
допомогу.

Статтею 84 ЦПК України передбачено, що
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця у
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

В обґрунтування вимог про
відшкодування витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, позивач
надав суду копію додаткової угоди до
контракту № 71 від 28 вересня 2012 року про
надання правової допомоги та платіжне
доручення, яке не містить обов'язкових
реквізитів та не свідчить про початок
виконання контракту та додаткової
угоди з боку позивача. Крім того, з
огляду на представництво інтересів в
цій справі саме співробітниками
позивача, а не ФОП ОСОБА_4, суд вважає, що
сторони не приступили до виконання
контракту з обох сторін, а тому підстав
для стягнення витрат на правову
допомогу не вбачає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесений та документально
підтверджений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України суму виплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу 25 500,00 гривень, судовий збір в
розмірі 255,00 гривень, а всього 25 755,00
гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
(десяти) днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідача, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
Т.В. Шевцова