Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Ликсової А.І., БатченкоД.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування страхових виплат в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 1282 грн. 20 коп. та судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що 22 квітня 2013 року між Акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування № ПК 002452 майнових інтересів власника автомобіля «Hyundai SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1.

29.05.2013 року в місті Києві на перехресті вул. Драйзера та просп. Маяковського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1; та застрахованого автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 26 червня 2013 року ДТП сталася в результаті порушення відповідачем правил дорожнього руху.

У зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою був пошкоджений автомобіль страхувальника. За розрахунком співробітників ПрАТ «ПРОСТО-страхування», згідно Правил та договору № ПК 002452 страхування транспортних засобів від 22.04.2013 року страхове відшкодування складає у розмірі 7 750 грн. 50 коп.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», яке 08.11.2013 року сплатило ПрАТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування у розмірі 6 468,30 грн. Різниця невідшкодованих коштів становить в сумі 1 282 грн. 20 коп., яку в порядку регресу позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.06.2014 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство Страхове товариство «Іллічівське» (а.с. 44).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього франшизи у розмірі 510 грн., в решті вимог просив відмовити, пояснив, що заподіяну ним у дорожньо-транспортній пригоді матеріальну шкоду через пошкодження транспортного засобу має компенсувати ПрАТ Страхове товариство «Іллічівське», яке являється страховиком за укладеним із ним полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому заявлені до нього вимоги являються безпідставним.

Представник третьої особи ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.06.2013 року, винесеної у адміністративній справі № 754/10020/13-ц, 29 травня 2013 року о 18 год. 25 хв. на перехресті вул. Драйзера та пр. Маяковського в м. Києві водій ОСОБА_1. керуючи автомобілем марки «Сітроен», державний номер НОМЕР_4, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів (а.с. 12).

Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. п. 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху та його визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові

наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до договору страхування «ПРОСТО-Каско» № 002452 серії ПК від 22.04.2013 року, укладеного між АТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2, було застраховано транспортний засіб «Hyundai SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить страхувальнику ОСОБА_2 (а.с. 4).

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як визначено п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування), а також відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0109139, термін дії якого обумовлювався з 16.05.2013 р. по 15.05.2014 р. (а.с. 42). Даним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 50000 грн., розмір франшизи - 510 грн.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ч. ч. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При цьому за нормою ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

На виконання умов договору страхування, яким являється поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0109139 від 16.05.2013 р., страховик ОСОБА_1 ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» 08.11.2013 року сплатило ПрАТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування у розмірі 6 468,30 грн., відповідно до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 08.11.2013 р. (а.с. 32).

Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Разом з тим, за умовами вищевказаного договору страхування «ПРОСТО-Каско» від 22.04.2013 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» брало на себе зобов»язання у випадку пошкодження транспортного засобу страхувальника виплатити розмір збитків на підставі рахунків, попередньо погоджених зі страховиком, з СТО на вибір страхувальника на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу (п. п. 1.8.2., 2.8.9.3 договору страхування).

Згідно висновку спеціаліста, зазначеному у звіті № 8391/75769 від 12.07.2013 р., складеного Суб»єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 9662 грн. 09 коп. (а.с. 13-17).

Відповідно рахунку-фактури № ГА-0000253 від 21.07.2013 р. СПД ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, становить 8689,50 грн. (а.с. 26).

Отже, згідно умов договору страхування «ПРОСТО-Каско», до виплати страхувальнику підлягала зазначена сума 8689,50 грн. для проведення відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля НОМЕР_3, з відрахуванням франшизи, розмір якої становить 939 грн.

Згідно розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № 75769 від 22.07.2013 року позивачем на рахунок СПД ОСОБА_4 платіжним дорученням № 21555 від 24.07.2013 року було перераховане страхове відшкодування на ремонт автомобіля «Hyundai SONATA» у розмірі 7 750 грн. 50 коп. (а.с. 31).

Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи суму сплаченого ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» страхового відшкодування 7 750 грн. 50 коп. та розмір відшкодованих при цьому страховиком відповідача коштів позивачу в сумі 6 468 грн. 30 коп. різниця понесених останнім витрат становить в сумі 1 282 грн. 20 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача про те, що кошти за нього за відрахуванням франшизи має сплачувати ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», як страховик за укладеним із ним полісом, оскільки за нормою вищенаведеної ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» третя особа у справі виплатила страхове відшкодування з урахуванням зносу пошкодженого в ДТП автомобіля, проте позивачем, відповідно до умов договору страхування, були сплачені кошти у розмірі оплати вартості по проведенню ремонту автомобіля страхувальника.

Як роз»яснено в п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

За викладених обставин позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 9, 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 979, 980, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» у відшкодування страхових виплат в порядку регресу суму 1 282 грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього суму 1 525 (одна тисяча п»ятсот двадцять п»ять) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.М.Виниченко