Справа № 289/2051/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицького Л. В.

при секретарі Білошицька І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Кочерівської
сільської ради Радомишльського району
Житомирської області, про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Виконавчого комітету
Кочерівської сільської ради
Радомишльського району Житомирської
області, згідно якого просив визнати за
ним в порядку спадкування право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, який знаходиться
в АДРЕСА_1, після смерті його батька
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, який
прийняв спадщину після смерті своєї
матері - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_2. Після його смерті
відкрилась спадщина, яку позивач як
спадкоємець першої черги прийняв,
шляхом подачі заяви про прийняття
спадщини до Вишневої міської державної
нотаріальної контори Київської
області де відкрита спадкова справа. До
складу спадщини входить цілий житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований по АДРЕСА_1, який належав
йому в порядку спадкування після
смерті його матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після якої він
прийняв, однак не оформив своїх
спадкових прав.

Оскільки у позивача відсутні
правовстановлюючі документи на
вказаний житловий будинок він не має
змоги отримати свідоцтво про право на
спадщину

за законом на це нерухоме майно в
державній нотаріальній конторі і тому
був змушений звернутися до суду з
позовом про визнання права власності в
порядку спадкування.

Позивач та його представник у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги з підстав викладених в позовній
заяві в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Між тим, як вбачається з листа
Кочерівської сільської ради
Радомишльського району Житомирської
області від 04.12.2013 року № 414 відповідач
просив розглянути справу без участі
свого представника. Позовні вимоги
визнає і просить суд задовольнити
позов.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
виконкомом Кочерівської сільської
ради Радомишльського району
Житомирської області 09 січня 2004 року,
актовий запис № 1.

Після її смерті залишилось
спадкове майно, що складалося з
АДРЕСА_1. Житловий будинок належав
померлій, на підставі записів в по
господарській книзі № 1, згідно яких
вона була зареєстрована Головою двору
з 1977 року та до дня смерті . Дана
обставина підтверджується довідкою
Виконавчого комітету Кочерівської
сільської ради Радомишльського району
Житомирської області № 716 від 01.11.2013
року .

Крім того судом встановлено, що
померла на момент смерті була
зареєстрована та проживала у
вищевказаному будинку.

Також належність житлового будинку
ОСОБА_3 підтверджується довідкою
Комунального підприємства «
Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації» № 155 від
27.03.2013 року, в якій зазначено, що АДРЕСА_1
належить ОСОБА_3 10 червня 1993 року ОСОБА_3
склала заповіт, який був посвідчений
Петрощук О.М., секретарем Кочерівської
сільської ради народних депутатів
Радомишльського району Житомирської
області, реєстровий № 19 за яким
заповіла належний їй АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 в рівних долях.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину після її смерті прийняв син
померлої ОСОБА_2.

Дана обставина встановлена рішенням
Радомишльського місцевого суду
Житомирської області від 04 жовтня 2004
року , яким встановлено факт прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2.

ОСОБА_5 спадщину в установленому
законом порядку не прийняла, будь-яких
доказів про прийняття нею спадщини в
судовому засіданні не здобуто.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в своїй постанові « Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 року у п. 20 «...у разі
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття всіма спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народженні після його смерті, той з
подружжя який його пережив та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що
підтверджується Свідоцтвом про
народження, виданим Кочерівським
сільЗАГС Радомишльського району
Житомирської області 03.03.1960 року,
актовий запис № 7, тобто спадкоємцем
першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК
України.

Таким чином ОСОБА_2 був єдиним
спадкоємцем своєї матері ОСОБА_3 який
прийняв спадщину після її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
виданим Виконавчим комітетом Вишневої
міської ради Києво- Святошинського
району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис № 37, та не оформив своїх
спадкових прав на належне йому в
порядку спадкування майно, а саме
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від
відкриття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина, в тому числі на АДРЕСА_1.

07 червня 2012 року Вишневою міською
державною нотаріальною конторою
відкрита спадкова справа до майна
померлого ОСОБА_2

Як встановлено судом, згідно копії
спадкової справи спадщину після смерті
ОСОБА_2 прийняв його син ОСОБА_1.

Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_7 відмовилась від
прийняття спадщини на користь свого
сина ОСОБА_1. Інших спадкоємців, які в
установлений законом строк прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_2 немає.

Таким чином єдиним спадкоємцем за
законом вищевказаного житлового
будинку після смерті батька є позивач -
ОСОБА_1, який прийняв спадщину, подавши
заяву до нотаріуса.

Як встановлено вище АДРЕСА_1
належав померлому ОСОБА_2 в порядку
спадкування після смерті його матері,
однак покійний не встиг оформити та
зареєструвати право власності на
будинок в установленому законом
порядку.

Відтак позивач невзмозі отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до
п.2.1. "Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно", затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 р. № 7/5 документом для
реєстрації права власності може бути
рішення судів про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна,
про встановлення факту права власності
на об'єкти нерухомого майна, про
передачу безхазяйного нерухомого
майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом (ст.
327 ЦК України). Однією з таких підстав,
відповідно до ст. 1217 ЦК України, є
спадкування майна, в тому числі за
законом. Стаття 1216 ЦК України
передбачає, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилався позивач як
на підставу для задоволення позову,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, а позовні вимоги позивача
ґрунтуються на вимогах закону, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Зважаючи на викладене суд
приходить до висновків про
обґрунтованість позовної заяви та з
метою захисту спадкових прав позивача
визнає за ним право власності на
житловий будинок разом з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215,
294 Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269
Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків з ДРФО України НОМЕР_1, право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами що
знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльськипй
районний суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського
Л. В. Свінцицький районного
суду