інстанції Кошель Б.І.Провадження №
22-ц/780/367/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 23
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній
Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Дмитренко
Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною ОСОБА_1 на рішення та
ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 жовтня 2010 року у справі за
позовом Комунального підприємства
Білоцерківської міськради
«Житлово-експлуатаційна контора №7» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства Білоцерківської
міськради «Житлово-експлуатаційна
контора №7» про зобов'язання укласти
договір про надання
житлово-комунальних послуг, здійснити
перерахунок заборгованості по оплаті
комунальних послуг та про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2007 року позивач -
Комунальне підприємство
Білоцерківської міськради
«Житлово-експлуатаційна контора №7»
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають в жилому
приміщенні квартири АДРЕСА_1, отримують
житлово-комунальні послуги з утримання
будинку, споруд та прибудинкової
території, які їм надає позивач, але не
сплачують належним чином за надані їм
послуги, в зв'язку із чим за ними
виникла заборгованість в розмірі 1333
грн. 09 коп., яку позивачі у
добровільному порядку сплатити не
бажають, що змушує позивача звертатись
до суду. Збільшивши розмір позовних
вимог позивач просив суд стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
суму заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги, яка
виникла за період з березня 2004 року по
жовтень 2008 року, в розмірі 2623 грн. 36коп.

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зустрічною позовною заявою в якій
посилалась на те, що договір із
позивачем вона не укладала, позивач
надає послуги неналежної якості,
позовні вимоги КП БМР «ЖЕК №7» подані
поза позовною давністю. Просила суд
зобов'язати КП БМР «ЖЕК №7» укласти з
нею договір щодо надання вказаних
послуг, провести перерахунок за
ненадані послуги та стягнути з КП БМР
«ЖЕК №7» на її користь матеріальні
збитки в сумі 10 000 грн. та моральну шкоду
в сумі 10 000 грн. Збільшивши заявлені нею
зустрічні позовні вимоги, просила суд
зобов'язати КП БМР «ЖЕК №7» укласти з
нею договір щодо надання послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території, провести
перерахунок за ненадані послуги та
стягнути з КП БМР «ЖЕК №7» на її користь
матеріальні збитки в сумі 64946 грн. 82 коп.
та моральну шкоду в сумі 28200 грн.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 19 жовтня 2010 року
позов Комунального підприємства
Білоцерківської міськради
«Житлово-експлуатаційна контора №7»
задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь
Комунального підприємства
Білоцерківської міськради
«Житлово-експлуатаційна контора №7»
заборгованість по оплаті комунальних
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкової території в розмірі 2562
грн. 02 коп. та судові витрати по справі.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Зобов'язано Комунальне
підприємство Білоцерківської
міськради «Житлово-експлуатаційна
контора №7» укласти з власниками
квартири АДРЕСА_1 договір про надання
житлово-комунальних послуг у
відповідності до норм діючого
законодавства.

В задоволенні інших вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням
суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги
зазначає, що справа розглянута
неповноважним судом, оскільки судді
був заявлений відвід, але суд його не
задовольнив.

Крім того, суд не виконав вказівки
Апеляційного суду Київської області,
які були викладені в ухвалі від 01.02.2008
року, а саме, що матеріали справи не
містять розрахунку, який би
підтверджував розмір розрахунку
відповідачів за надані послуги.
Позивач не надав суду доказів, які б
підтверджували суму боргу
відповідачів, а тому, на думку ОСОБА_1,
суд мав відмовити у задоволенні позову
до неї і ОСОБА_2

Також вважає, що суд
неправомірно прийняв заяву позивача
про збільшення позовних вимог.

Ще одним доводом апеляційної
скарги є та обставина, що суд не
повідомив про дату, час та місце
судового засідання представника
відповідачів ОСОБА_3 Таким чином
відповідач була позбавлена правової
допомоги.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду і ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову КП БМР
«ЖЕК-7» і задовольнити зустрічний позов
у повному обсязі. Також просить
скасувати ухвалу суду про відмову у
задоволенні заяви про відвід і
постановити з цього приводу окрему
ухвалу.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються
співвласниками квартири АДРЕСА_1 та
одночасно споживачами
житлово-комунальних послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території, що сторонами не
заперечується та підтверджується
довідкою КП БМР «ЖЕК №7» в 21.06.2007 року
№804, довідкою по оборотах особового
рахунку №2539 на ім'я ОСОБА_1 матеріалами
справи.

Відповідно до рішення Білоцерківської
міської ради за № 388 від 23.12.2005 року
виконавцем послуг з утримання та
управління будинків, споруд та
прибудинкових території послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд у
житловому фонді комунальної власності
територіальної громади м. Біла Церква
визначено житлово-експлуатаційні
контори № 1-8, які балансоутримувачами
житлового фонду.

Балансоутримувачем будинку № 55 по вул.
Леваневського в м. Біла Церква
являється КП БМР "ЖЕК №7", який є
правонаступником Білоцерківської ЖЕК
№7, та відповідно до вказаного рішення
органу місцевого самоврядування
виконавцем послуг з утримання будинків
споруд та прибудинкової території.

За квартирою АДРЕСА_1 рахується борг за
послуги по утриманню будинків і споруд
та прибудинкових територій за період з
01.03.2004 р. по 01.10.2008 р. в розмірі 2 623грн. 36
коп.

Вказані обставини суд встановив на
підставі досліджених ним доказів, а
саме розрахунку заборгованості по
оплаті комунальних послуг (а.с.105 т.3),
рішень Білоцерківської міської ради
про встановлення тарифів на
комунальні послуги та затвердженого
переліку послуг, які мають надаватись
КП БМР «ЖЕК № 7».

Відхиляючи заперечення відповідачів
проти позову які зводились до
необґрунтованості тарифів, за якими
позивач проводить нарахування за
надані комунальні послуги, суд
посилався на ч.2 ст. 14 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги",
відповідно до якої ціни/тарифи на
комунальні послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій формуються і затверджуються
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування відповідно
до їхніх повноважень визначених
законом.

Суд встановив, що до 01.09.2005 року тариф по
квартирній платі було встановлено
розпорядженням Київської обласної
державної адміністрації в розмірі 0,39
грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири.

З 01.09.2005 року по 01.09.2006 року тариф
квартирної плати було встановлено
рішенням Білоцерківської міської ради
від.24.06.2005 року № 256 «Про тарифи на
житлово-комунальні послуги» а саме: для
мешканців будинків, обладнаних ліфтом,
за винятком квартир, розташованих на
першому поверсі та квартир,
розташованих на другому поверсі, де
ліфт працює з другого поверху, за 1 кв.м.
загальної площі - 0,77 грн., для мешканців
не обладнаних ліфтами, за 1 кв.м.
загальної площі - 0,60 грн.

З 01.09.2006 року по 01.03.2007 року послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій надавалися у
відповідності до рішення IV сесії 5
скликання Білоцерківської міської
ради від 29.08.2006 року № 116 «Про тарифи на
житлово-комунальні послуги» та рішення
Білоцерківського міськвиконкому від
26.09.2006 року № 479 «Про встановлення
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій у
м. Біла Церква».

З 01.03.2007 року згідно рішення
Білоцерківської міської ради від 24.02 2007
року № 236 та рішення виконкому від
13.03.2007 р. № 93 встановлено тариф на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій за 1 кв.м.
загальної площі в розмірі 0,85 грн. для
мешканців будинків, обладнаних ліфтом,
за винятком квартир, розташованих на
першому поверсі та квартир,
розташованих на другому поверсі, де
ліфт працює з другого поверху, за 1 кв.м.
загальної площі та 0,65 грн. - для
мешканців будинків необладнаних
ліфтом.

Додатком № 3 до рішення
Білоцерківського міськвиконкому від
13.03.2007 р. за№ 93, визначено перелік
послуг, які повинні надаватись КП БМР
"ЖЕК № 7", а саме: прибирання сходових
клітин; прибирання прибудинкової
території; вивезення та утилізація
твердих побутових і негабаритних
відходів; технічне обслуговування
ліфтів; технічне обслуговування
внутрішньо-будинкових систем
тепловодопостачання, водовідведення і
зливної каналізації; дератизація,
дезінфекція; дезінсекція;
обслуговування димовенталіційних
каналів; поточний ремонт
конструктивних елементів, інженерних
систем і технічних пристроїв будинків
та елементів зовнішнього благоустрою;
підготовка до експлуатації в
осінньо-зимовий період; освітлення
місць загального користування;
електроенергія ліфтів.

Відхиляючи заперечення
відповідачів проти позову в тій
частині, що послуги, які надавав
позивач були неналежної якості, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі не надали доказів того, що
вони складали акти-претензії щодо
неякісних послуг, просили позивача
зменшити вартість нарахувань за
ненаданні послуги.

Відхиляючи заперечення
відповідачів проти позову в тій
частині, що вони не укладали з
позивачем договору про надання послуг,
суд першої інстанції керувався п. 7
Правил користування приміщеннями
житлових будинків, затверджених
постановою КМ України від 08.10.2007 років
№ 572, власник та наймач квартири
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Білоцерківська ЖЕК №7
(КП БМР "ЖЕК№7") укладає договори з
власниками (наймачами, орендарями)
квартир будинків, що знаходяться на
балансі ЖЕКу.

15.12.2006 року адміністрацією ЖЕК №7
було запропоновано ОСОБА_1, як
споживачу послуг, укласти договір, який
є типовим, що підтверджується копією
договору, що мається в матеріалах
справи, але, як пояснила представник
позивача, остання відмовилась від його
підписання.

Також, суд не погодився із доводами
ОСОБА_1 про необгрунтоване нарахування
житлово-експлуатаційною конторою
тарифу за послуги по технічному
обслуговуванню внутрішньо-будинкових
систем тепловодопостачання,
водовідведення і зливної каналізації,
оскільки в суді достовірно
встановлено, що ЖЕК № 7 є виконавцем
послуги по технічному обслуговуванню
внутрішньо-будинкових систем
тепловодопостачання, водовідведення і
зливної каналізації, тому однією із
складових тарифу з комунальних послуг,
які надаються Житлово-експлуатаційною
конторою, є послуги по технічному
обслуговуванню внутрішньо-будинкових
систем тепловодопостачання,
водовідведення і зливної каналізації.

На підставі встановлених обставин суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що відповідачі, як споживачі послуг,
мають сплачувати за них виконавцю
послуг - позивачу. Оскільки існує
заборгованість по сплаті, вказана
заборгованість підлягає стягненню. При
цьому суд застосував строки позовної
давності до вимог щодо оплати послуг за
період з березня по травень 2004 року і
стягнув заборгованість з 1 червня 2004
року по 1 жовтня 2008 року.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 в частині зобов'язання
ЖЕК №7 при укладені договору з
теплопостачальною організацією
зазначати теплові навантаження в тонах
і у відсотках субабонентів, суд першої
інстанції виходив з того, що ці вимоги
суперечать ст.ст. 6, 627 ЦК України,
відповідно до яких сторони є вільними в
укладанні договору та визначенні умов
договору. ОСОБА_1 не є стороною в
договорі між ЖЕК №7 та КП
«Білоцерківтепломережа» , а тому не
може ставити умов щодо змісту цього
договору.

Також, суд визнав безпідставними
вимоги позивача за зустрічним позовом
ОСОБА_1 щодо перерахунку нарахувань за
надані комунальні послуги ЖЕК№7, з
посиланням на неналежну якість наданих
послуг.

При цьому суд виходив з того, що
відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» у
разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складання та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які посилається як на підстави своїх
доводів або заперечень.

Суд встановив, що ОСОБА_1 не
представила суду акти-претензії про
надання неякісних послуг, які складені
у відповідності до закону, та будь-які
інші безспірні докази щодо неналежної
якості надаваних послуг, а тому суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для перерахунку
заборгованості за надані комунальні
послуги, а тому відмовив у задоволенні
зустрічного позову в цій частині.

Безпідставними та надуманими, на думку
суду першої інстанції,є вимоги ОСОБА_1
щодо відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
неправомірними діями позивача КП БМР
«ЖЕК№7», оскільки доказів їх
заподіяння вона суду не надала.

Також суд першої інстанції не вбачав
підстав для застосування спеціальної
позовної давності до позовних вимог
ОСОБА_1

Судова колегія погоджується із такими
висновками суду, оскільки вони
зроблені з додержанням норм як
матеріального так і процесуального
права.

Не можна погодитись із доводами
відповідачів в тій частині, що
підставою для відмови у задоволенні
позову є відсутність договору про
надання послуг.

Згідно із Законом України "Про
житлово-комунальні послуги" (ст. 19)
відносини у сфері житлово-комунальних
послуг регулюються виключно на
договірних засадах. Це означає, що
кожна із сторін має право вимагати
укладення такого договору, у тому числі
і в судовому порядку.

Судова колегія погоджується із
висновком суду в тій частині, що
відсутність такого договору не є
безумовною підставою для відмови
виконавцю житлово-комунальних послуг у
стягненні заборгованості за такі
послуги, які, як стверджують
відповідачі, надавались, хоча і
неякісно, оскільки згідно з ч. 1 ст. 10 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Зазначаючи, що позивач не реагував на
заяви (скарги) відповідачів щодо
неякісних житлово-комунальних послуг,
відповідачі неправильно тлумачать
положення ст. 18 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", згідно з
якою встановлена певна чітко виписана
процедура складання акта-претензії за
неякісні житлово-комунальні послуги. У
зв'язку із цим відповідачі повинні
були надати докази того, що вони
надсилали позивачу акт-претензію щодо
себе як сторони спору з визначеними
законом даними, а в разі неприбуття
представника виконавця - чи
підписувався він не менш як двома
споживачами. Лише при таких умовах цей
акт-претензія визнається дійним і є
підставою для перерахунку платежів.
Натомість, відповідачі, заперечуючи
проти позову посилались на заяви
(скарги) мешканців будинку щодо
неякісних послу. Суд першої інстанції
правило виходив з того, що ці докази не
відповідають вимогам закону, які є
підставою для перерахунку платежів (ст.
ст. 58, 59 ЦПК України -належність та
допустимість доказів).

Також судова колегія вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги в тій частині, що про те, що
позивач не надав доказів існування
заборгованості відповідачів щодо
оплати комунальних послуг. Матеріали
справи містять розрахунок
заборгованості відповідачів (а.с.89,105
т.3).

Судова колегія вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги і в тій частині, що відповідачем
не доведено факту надання відповідачам
відповідних послуг, оскільки нормами
ЖК України, Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" не
передбачено, що виконавець повинен
щомісячно надавати акти щодо фактично
наданих послуг споживачу.

Судова колегія не вбачає підстав для
скасування рішення суду із-за
ухвалення його неповноважним складом.
Ухвалою суду від 19.10.2010 року було
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні
відводу судді Кошель Б.І.. Заявляючи
відвід, ОСОБА_4 виходила з того, що
батько судді є депутатом
Білоцерківської міської ради, рішення
якої неодноразово оскаржувалось
ОСОБА_1 у судовому порядку. Дружина
судді Кошель Б.І. - Кошель Л.М. також є
суддею і нею також ухвалювались
процесуальні документи, з якими ОСОБА_1
не погоджувалась. Також суддя Кошель
Б.І. відмовляв у відкритті
адміністративного провадження за
позовом ОСОБА_1 Судова колегія
погоджується із висновком суду в тій
частині, що дані обставини не могли
бути підставою для задоволення
відводу судді, оскільки вони не
передбачені ст.. 20 ЦПУ України. Таким
чином, судова колегія вважає, що ухвала
про відмову у задоволенні заяви про
відвід є правомірною, а тому відсутні
підстави для скасування рішення суду у
зв»язку з неповноважним складом суду.

Також не є підставою для скасування
рішення суду першою інстанції
наявність чи відсутність у судовому
засіданні представника відповідача, а
також час розгляду справи судом першої
інстанції, як про це вказує ОСОБА_1 у
апеляційній скарзі. Підстави для
скасування рішення суду визначені у
статті 309 ЦПК України, а саме неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Судова колегія вважає, що підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції не встановлено, оскільки
рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення та ухвала суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення та ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 19 жовтня 2010 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
С.А.Голуб

Д.О.Таргоній

К.П.Приходько