Справа № 473/5385/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої - судді Висоцької
Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В
И В :

15.11.2013 року ПАТ КБ "Приватбанк"
звернулося до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у сумі 14109.08 гривні.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 14.04.2007 року між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" (правонаступником якого є
позивач) та відповідачкою був
укладений кредитний договір б/н, за
яким позивач надав позичальнику
кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 36,00% річних.

Посилаючись на те, що відповідачкою
умови кредитного договору не були
виконані позивач, просить стягнути з
неї прострочену заборгованість за
кредитом станом на 31.10.2013 року у сумі
14109,08 грн.

В судове засідання представник
позивача не з"явився, надіслав на
адресу суду уточнену позовну заяву - в
якій зазначив, що помилково в позові та
розрахунку вказано суму комісії 2102,50
грн. - замість пені. В заяві підтримав
позовні вимоги, просив задовольнити
позов, розглянувши справу у його
відсутність. Проти постановлення
заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове
засідання 04.12.2013 року, 25.12.2013 року та
16.01.2014 року не з"явилася, судом належним
чином була повідомлена про час та
місце розгляду справи за місцем
реєстрації, причини неявки суду не
повідомила. Суд вважає за можливе,
згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Оцінивши та дослідивши письмові
докази по цивільній справі, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2007 року між
ЗАТ КБ "Приватбанк" (яке в подальшому
змінило назву на ПАТ КБ "Приватбанк" а.с.
14, 16-17) та відповідачкою ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір б/н, за
яким позивач надав позичальнику
кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 36,00% річних (а.с. 7).

Відповідно до п. 5.10 правил
користування платіжною карткою при
порушенні Позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов"язнь, передбачених Договором
більш ніж на 30 днів, Позичальник
зобов"язний сплатити Банку штраф у
розмірі 250 грн.+5% від суми позову .

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок

одержання процентів обумовлено в
анкеті, заяві позичальника та умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України
вказують на те, що сторони зобов'язання
можуть домовитися про забезпечення
його виконання. Виконання зобов'язання
забезпечується неустойкою (штрафом,
пенею), порядок та форма забезпечення
встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст.
1049, ст. 1050 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення
позики або її чергової частини
(прострочення) боржник не звільняється
від обов'язку виконання зобов'язання,
зокрема повинен сплатити суму боргу в
розмірі, передбаченому договором,
відшкодувати позикодавцю збитки та
сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що
позичальник дійсно порушив умови
договору в частині вчасного повернення
кредиту, а також сплати відсотків за
користування ним та комісії.

В зв'язку з цим, станом на 31.10.2013 року
виникла заборгованість по кредитному
договору, а саме :

- заборгованість за кредитом - 4204,92
грн.;

- заборгованість по процентах - 6653,61
грн.,

- пеня - 2102,50 грн., що повністю
підтверджується наданим розрахунком
боргу, а тому вказана сума на підставі
ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає
стягненню з відповідачки в повному
обсязі.

Відповідно до положень ст. ст. 546 та 549
ЦК України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання.

Штраф є відповідальністю, яка
залежить лише від суми невиконаного
або неналежно виконаного зобов'язання
й у часі визначається з настанням
однієї з подій як невиконання або
неналежне виконання зобов'язання, тоді
як пеня це також неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання, тобто
встановлює певні юридичні наслідки у
вигляді обов'язку сплатити певну суму,
яка залежить не тільки від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами
неустойки як засобу юридичної
відповідальності.

За Правилами користування платіжною
карткою та Умовами і правилами надання
банківських послуг пеня нараховується
за кожний день прострочення виконання
зобов'язання, а нарахування штрафу
пов'язано з певною подією - просточення
виконання на строк понад 120 днів та має
разовий характер.

Відповідно до Пункту 8.6 Умов, які
діяли на час укладення кредитного
договору, складовими штрафу є
фіксована сума - 500 грн. та розрахункова
- 5% від суми позову.

За змістом цієї норми нарахування
процентної (розрахункової) частини
штрафу пов'язано не з певною подією
кредитних правовідносин (прострочення
понад певний строк), а з фактом
звернення з позовом, що не відповідає
суті штрафу як способу забезпечення
виконання зобов'язання.

До того ж цю складову штрафу позивач
розраховує не тільки з суми
заборгованості за тілом кредиту та
процентами, а й з суми нарахованої пені,
що суперечить принципу недопустимості
подвійної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд
вважає обгрунтованим лише штраф в
розмірі фіксованої частини - 500 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає
стягненню борг станом на 31.10.2013 року в
розмірі 13461.03грн., в тому числі -
заборгованість за кредитом - 4204,92 грн.,
заборгованість по процентах - 6653,61 грн.,
пеня - 2102,50 грн. та 500 грн. штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
(згідно розміру задоволених вимог)
також підлягають стягненню судові
витрати, понесені позивачем при
зверненні до суду, а саме 229,40 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" , МФО № 305299, р/р 3111,
заборгованість по договору № NKXRRX13740148
від 07.10.2013 року станом на 05.11.2013 року , а
саме:

- заборгованість за кредитом - 4204,92
грн.;

- заборгованість по процентах -
6653,61 грн..,

- пеня - 2102,50 грн.,

- штраф - 500 грн., а всього 13461.03 (
тринадцять тисяч чотириста шістдесят
одна) гривня 03 копійки.

В задоволенні вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення штрафу( процентової
складової) за кредитним договором -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" , МФО № 305299, р/р 0001
судові витрати : судовий збір у розмірі
229 (двісті двадцять девять) гривень 40
копійок.

Заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі заяви про перегляд
заочного рішення на протязі десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Висоцька Г.А.