Провадження № 2/263/164/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Турченка О.В., при
секретарі Лапоног Т.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» та ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
вказавши, що 17.04.2013 р. о 12:00 год. сталася
дорожньо-транспортна пригода з участю
належного їй автомобіля «Hundai Sonata», д/н
НОМЕР_2, який стояв біля бордюру, та
автомобіля «Hyndai I20», д/н НОМЕР_3, яким
керувала ОСОБА_2 Внаслідок ДТП ОСОБА_2
постановою Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 14.05.2013 року притягнута
до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП. Цивільна
відповідальність ОСОБА_2 згідно із
страховим полюсом №003470 була
застрахована у ПАТ «Український
страховий дім». Внаслідок ДТП
позивачці було завдано матеріальної
шкоди у розмірі 7251,18 грн. та моральної
шкоди, яку остання оцінює у 3000 грн., яку
ані ПАТ «Український страховий дім»,
ані ОСОБА_2В їй не відшкодували. У
зв'язку з цим позивачка просить у
судовому порядку стягнути з ПАТ
«Український страховий дім»
встановлену вартість відновлюваного
ремонту автомобіля у розмірі 6741,18 грн.,
з ОСОБА_2 - 510 грн. розміру франшизи та 3000
моральної шкоди, а також понесені нею
судові витрати.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи без її участі.

Представник позивачки ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі, на
задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача ПАТ
«Український страховий дім» у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі, проти
задоволення позову заперечував,
посилавшись на те, що при розрахунку
вартості відновлювального ремонту
автомобіля, належного позивачці було
включено ПДВ, який може бути стягнуто
лише за умови документального
підтвердження проведення ремонту
транспортного засобу платником ПДВ,
тож вартість відновлювального ремонту
за вказаним позовом має бути зменшена
на 20% і складати 5290,94 грн., крім цього
виплата страхового відшкодування буде
здійснена після отримання ПАТ
«Український страховий дім» всіх
необхідних документів, як мають
відношення до даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, надала суду заяву з
проханням розгляду справи за її
відсутності, позов не визнала,
зазначивши, що франшизу вона сплатила й
вважає, що шкоди позивачці вона не
спричинила.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступні фактичні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Відповідно до довідки №9186546 17.04.2013 р. о
12:00 год. сталася дорожньо-транспортна
пригода з участю належного ОСОБА_1
автомобіля «Hundai Sonata», д/н НОМЕР_2, та
автомобіля «Hyndai I20», д/н НОМЕР_3, яким
керувала ОСОБА_2

Постановою Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 14.05.2013 року ОСОБА_2 була
визнана винною у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, та притягнута до
адміністративної відповідальності.

Згідно із полісом №АС/003970
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів строком дії від 12.02.2013 року до
11.02.1014 року цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
у ПАТ «Український страховий дім».

Згідно із звіту №3339 від 18.06.2013 р. про
вартість матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу «Hundai Sonata», д/н НОМЕР_2, розмір
збитку складає 7251,18 грн., в т.ч. ПДВ.

Згідно із чеком №0212 від 21.05.2013
року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 800 грн.

Факт несплати вартості матеріального
збитку у вигляді відновлювального
ремонту транспортного засобу «Hundai
Sonata», д/н НОМЕР_2, належного позивачці,
сторонами визнається, а тому
відповідно до ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України не
підлягає доказуванню.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про
страхування» страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про
страхування» здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Як вбачається із матеріалів справи
18.04.2013 року ОСОБА_2 було надано ПАТ
«Український страховий дім»
повідомлення про ДТП, а 14.05.2013 року
ОСОБА_1 було подано до ПАТ «Український
страховий дім» заяву про виплату
страхового відшкодування.

Посилання ПАТ «Український страховий
дім» на ч. 4 ст. 25 Закону України «Про
страхування», в якій зазначено, що у
разі необхідності страховик або
Моторне (транспортне) страхове бюро
можуть робити запити про відомості,
пов'язані із страховим випадком, до
правоохоронних органів, банків,
медичних закладів та інших
підприємств, установ і організацій, що
володіють інформацією про обставини
страхового випадку, а також можуть
самостійно з'ясовувати причини та
обставини страхового випадку, суд
оцінює критично, оскільки відповідачем
- страховою компанією не доведено
необхідність таких запитів, а також їх
здійснення з боку ПАТ «Український
страховий дім».

Таким чином, дії ПАТ «Український
страховий дім» у відмові виплати
страхового відшкодування позивачці є
неправомірними та такими, що порушують
її права.

Разом з тим, суд не може погодитися з
доводами позивачки про стягнення
вартості відновлюваного ремонту в
розмірі 6741,18 грн., тому що позивачкою не
надано доказів, що відновлювальний
ремонт її автомобіля вже здійснено та
саме платником ПДВ.

Тому суд виходить із вартості
відновлюваного ремонту автомобіля
ОСОБА_1, яка зазначена у наданому
позивачкою звіті №3339, у розмірі 7251,18
грн., який включає ПДВ, за відрахуванням
20% ПДВ та 510 грн. франшизи, і стягує з ПАТ
«Український страховий дім» на користь
позивачки 5290,94 грн. без урахування ПДВ,
тому що фактичне здійснення ремонту
автомобіля ще не зроблено та невідомо,
чи буде надавач послуг з ремонту
автомобіля платником ПДВ, а також без
урахування страхування франшизи в
розмірі 510 грн.

Стовно вимог позивачки про стягнення з
ОСОБА_2 на її користь моральної шкоди у
розмірі 3000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Пунктом 2 ст. 23 ЦК України передбачено,
що розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
позивачці було заподіяно моральну
шкоду, яка виразилась у негативних
емоціях та стресі, який вона пережила
під час дорожньо-транспортної пригоди,
моральних та психічних переживаннях,
пов'язаних з пошкодженням її
автомобіля.

Враховуючи вказані обставини, ступінь
та тривалість моральних страждань,
виходячи з принципу розумності та
справедливості, суд вважає, що позовні
вимоги в цій частині підлягають
частковому задоволенню та з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки підлягає стягненню моральна
шкода у розмірі 1500 гривень. З
урахуванням сплати ОСОБА_2 на користь
позивачки 800 грн., з яких 510 грн. - це
розмір франшизи, суд, враховуючи
додатково сплачені відповідачкою 290
грн., остаточно призначає до стягнення
з ОСОБА_2 на користь позивачки моральну
шкоду у розмірі 1210 грн.

Як зазначено у ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги
задовольняються судом у відношенні до
відповідача ПАТ «Український
страховий дім» у розмірі 78,5 % від
первісно заявлених, а відносно
відповідача ОСОБА_2 - 34,5 %, то й судові
витрати стягуються пропорційно цьому,
а саме: з відповідача ПАТ «Український
страховий дім» у розмірі 118,50 грн., з
відповідача ОСОБА_2 - 27,07 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» та ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування в розмірі 5290,94 грн. та
судовий збір у розмірі 118,50 грн., а
всього - 5409 (п'ять тисяч чотириста
дев'ять) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 1210 грн. та
судовий збір у розмірі 27,07 грн., а всього
- 1237 (одну тисячу двісті тридцять сім)
гривень 07 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
О.В.
Турченко