УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09
вересня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів на утримання малолітньої
дитини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 25
червня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 800 грн
щомісячно до досягнення нею повноліття
по виконавчому листу, виданому
Івано-Франківським міським судом 25
квітня 2013 року на підставі рішення суду
від 25 лютого 2013 року (справа
№ 344/994/2013 року, провадження № 2/344/2343/2013
року).

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 500 грн
щомісячно до досягнення нею
повноліття.

Присуджено стягнення аліментів у
новому розмірі розпочати з 14 квітня 2014
року.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09
вересня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задоволено, рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 25
червня 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, правильно встановив
характер правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених вимог на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 09 вересня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів на
утримання малолітньої дитини,
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур