Справа № 145/2701/13-ц
Провадження №2/145/127/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" січня 2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина
М. Ю.

за участю секретаря Віценко
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на стороні позивача ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору дарування
, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в
якій вказує, що вони з дружиною ОСОБА_3 є
людьми похилого віку та хворими
пенсіонерами, яким необхідна підтримка
та допомога .

19 травня 2010 року за нотаріально
посвідченим договором дарування він
передав в дар своєму синові - ОСОБА_2
цілий житловий будинок з прибудовою,
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться в АДРЕСА_1.

Даний будинок був подарований ним за
згодою його дружини ОСОБА_3, оскільки
він був спільним сумісним майном
подружжя .

Договір дарування було укладено
внаслідок введення його в оману з боку
відповідача, який обіцяв доглядати за
ними - батьками, якщо буде впевнений в
тому, що даний будинок буде належати
саме йому, а не після їх смерті -
проживаючим у Росії дружині та дітям їх
покійного молодшого сина ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1..

Внаслідок психологічного тиску на
нього з боку відповідача, який обіцяв
доглядати за ними за умови укладення
договору дарування, вимушений був
подарувати йому своє єдине житло, в
якому він проживає разом з хворою
(глухою) дружиною .

Після вчинення договору дарування син
навідався до них один єдиний раз і
вчинив скандал та сварку, а також
побажав їм, щоб вони скоріше померли і
не просили його їм допомагати, а також
щоб звільнили його будинок.

В даний час вони з дружиною не мають
можливості обійти господарство,
обробити земельну ділянку, а тому їм за
мізерні пенсії приходиться ще й
наймати сторонніх людей.

Крім того, даний будинок є їх єдиним
житлом, з якого їх може в будь-який час
виселити відповідач, який шляхом
введення їх в оману став його єдиним
власником. Якби був живим їх молодший
син ОСОБА_4, він ніколи б не подарував
своє єдине житло відповідачу.

Просить визнати недійсним договір
дарування від 19 травин 2010 року
укладений між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
предметом якого є цілий житловий
будинок з прибудовою, господарськими
будівлями та спорудами, що знаходяться
в АДРЕСА_1. Даний договір дарування був
посвідчений державним нотаріусом
Тиврівської державної нотаріальної
контори Зданевич С.А. та зареєстрований
в реєстрі за № 1296.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав і просить їх
задоволити з підстав, наведених в
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав, не заперечує проти задоволення
позову - визнання договору дарування
недійсним .

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3
просить позов ОСОБА_1 задоволити, так як
погодилася на дарування синові будинку
при умові, що він допомагатиме їм по
господарству, так як вони з чоловіком
вже старі, і після їх смерті будинок
буде йому. Але він вже два роки їм не
допомагає, влаштовує сварки, ображає їх
.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши учасників процесу, вважає,
що позов підлягає до задоволення із
наступних підстав :

19 травня 2010 року позивач ОСОБА_1, за
згодою ОСОБА_3., уклав з відповідачем у
справі - ОСОБА_2 договір дарування,
свого будинку з прибудовою,
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивач з дружиною залишилися
проживати в будинку, так як іншого
житла не мають, а відповідач обіцяв
допомагати батькам у веденні їх
господарства.

Однак, відповідач свою обіцянку не
виконав, чого не заперечує і сам, тобто
ввів сторону правочину в оману.

Якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(ч.1 ст. 229 ЦК України), такий правочин
визнається судом недійсним (ч.1 ст. 230 ЦК
України ).

Постановою № 9 Пленуму Верховного Суду
України від 06 листопада 2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» (п.20) передбачено, що
правочин визнається вчинений під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину.

ОСОБА_2 не заперечує проти визнання
договору дарування, укладеного 19.05.2010
року між позивачем та ним недійсним .

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 212-215, 223
ЦПК України, 229, 230 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір
дарування від 19 травня 2010 року
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
предметом якого є цілий житловий
будинок з прибудовою, господарськими
будівлями та спорудами, що знаходяться
в АДРЕСА_1, посвідчений державним
нотаріусом Тиврівської державної
нотаріальної контори Зданевич С.А. та
зареєстрований в реєстрі за № 1296.

Стягнути з ОСОБА_2 229,40 грн. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору .

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: М. Ю. Ліщишина