АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц/790/511/14
Справа № 643/9674/13-ц
Категорія : договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М.,
Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 20
листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯТЕСС», приватного
підприємства «ЯТЕСС», товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Укркомстрах» про стягнення
грошових котів за нікчемним правочином
,-

В С Т А Н
О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те,
що 09 липня 2012 року між ним та ТОВ
«ЯТЕСС», було укладено договори за №
011148 та за № 011150 про надання послуг,
відповідно до умов якого, товариство
зобов'язалося надати позивачу
безвідсоткову позику у розмірі 350 000
грн., на строк до 15 років, а позивач в
свою чергу зобов'язався сплачувати
щомісячно на користь товариства 1/180 від
350 000. При цьому, зазначені кошти
товариство пообіцяло перерахувати на
користь позивача протягом 3-5 днів.

ОСОБА_2 зазначив, що обов'язковою
умовою для отримання грошей була
оплата першого внеску в розмірі 10 500
гривень по договору № 0111150 та 1 750
гривень по договору № 011148, та
страхового внеску в розмірі 780 гривень
та 250 гривень, які він відповідно до
положень вказаних Договорів та
Додатків до них сплатив у встановлений
строк.

Проте, відповідач, в обумовлений
Договором термін, своїх зобов'язань не
виконав та не надав позивачу
обумовлену суму позики, у зв'язку з чим
останній неодноразово звертався у
товариство, але позику та і не отримав.

На підставі викладеного ОСОБА_2
просив суд стягнути з відповідача ПП
«ЯТЕСС» грошові кошти, сплачені на його
рахунок відповідно до угоди № 011150 від
09.07.2012 року між ОСОБА_2 та ПП «ЯТЕС» у
сумі 10 500 грн.; стягнути з відповідача
ПП «ЯТЕСС» грошові кошти, сплачені на
його рахунок відповідно до угоди № 011148
від 09.07.2012 року між ОСОБА_2 та ПП «ЯТЕС» у
сумі 1 750 грн.; стягнути з відповідача
ТзДВ «Страхова компанія «Укркомстрах»
грошові кошти, сплачені на його рахунок
відповідно до угоди № 6367/12 від 09.07.2012
року між ОСОБА_2 та ТзДВ «Страхова
компанія «Укркомстрах» у сумі 780 грн.;
стягнути з відповідача ТзДВ «Страхова
компанія «Укркомстрах» грошові кошти,
сплачені на його рахунок відповідно до
угоди № 6372/12 від 09.07.2012 року між ОСОБА_2
та ТзДВ «Страхова компанія
«Укркомстрах» у сумі 2500 грн..

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 20 листопада 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ
«ЯТЕСС», ПП «ЯТЕСС», ТзДВ «Страхова
компанія «Укркомстрах» про стягнення
грошових котів за нікчемним правочином
- відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням ОСОБА_2 звернувся на нього з
апеляційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначене рішення та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія знаходить, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
в судове засідання не було надано
належних та допустимих доказів на
обґрунтування того, що укладенням
оскаржуваних договорів порушені права
позивача.

З таким висновком суду, судова
колегія погоджується з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлені
наступні фактичні обставини по справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення
зобов'язання є договір або інший
правочин (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов»язків.

Судовим розглядом встановлено, що
09 липня 2012 року між ПП « ЯТЕСС» та
ОСОБА_2 було укладено договір,
відповідно до якого ПП « ЯТЕСС»
зобов"язалося надати позивачу
інформаційні, консультаційні та
роз"яснювальні послуги з питань
діяльності та подальшої участі у
програмі діяльності « Кому Гроші?». На
виконання вказаного договору ОСОБА_2 на
рахунок ПП «ЯТЕСС» були перераховані
кошти у сумі 1750 грн .( квитанція № 16 від
09.07.2012 року) та у сумі 10500 грн. ( квитанція
№ 19 від 09.07.2012 року). Факт виконання ПП «
ЯТЕСС» своїх обов"язків підтверджений
актом здачі-прийняття робіт ( а.с. 65, 66),
відповідно до яких ОСОБА_2 підтвердив,
що всі послуги ПП «ЯТЕСС» йому були
надані.

Згідно із ч. З ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно ст. 215 ЦК України підставами
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п»ятою та шостою ст. 203
ЦК України, а також якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Судова колегія погоджується з
висновком районного суду стосовно
того, що відсутні підстави вважати, що
укладені між ПП « ЯТЕСС» та ОСОБА_2
договори є недійсним або нікчемними,
оскільки волевиявлення позивача було
вільним, умови договорів не суперечать
вимогам діючого законодавства. Також
ОСОБА_2 в судовому засіданні не
заперечував, що вказані договори він
уважно прочитав, йому було роз»яснено,
що ПП « ЯТЕСС» надає лише
консультаційні послуги, та не
займається діяльністю щодо надання
позик.

Крім цього, судова колегія
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення грошових коштів за
договорами добровільного страхування
від нещасних випадків також ухвалено у
відповідності до вимог діючого
законодавства. З матеріалів справи
вбачається, що позивач добровільно
уклав вказані договори, умови
договорів відповідають вимогам Закону
України « Про страхування» .

Правовий аналіз зазначених норм
дає підстави для висновку, що ПП «
ЯТЕСС» та товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Укркомстрах», мали право укладати з
позивачем відповідні договори.
Позивач погодився з умовами вказаних
договорів, будь-яких заперечень не
висловив. До суду як першої та і
апеляційної інстанції позивачем не
було надано належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що при
укладенні договорів були порушені
вимоги ЦК, Закону України « Про
страхування» та Закону України « Про
захист прав споживачів».

Суд першої інстанції повно і
всебічно з'ясував обставини по справі,
на які посилалися сторони як на
підставу своїх вимог і заперечень,
оцінив докази, які були досліджені в
судовому засіданні і дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного
права є його порушення, невизнання або
оспорювання.

Порушення цивільного права є
результатом протиправних дій
порушника, внаслідок чого воно зазнало
зменшення або ліквідації, що позбавляє
його носія можливості здійснити,
реалізувати це право повністю або
частково.

При цьому, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний
принцип полягає у прояві в змагальній
формі ініціативи та активності осіб,
які беруть участь у справі. Принцип
змагальності забезпечує повноту
дослідження обставин даної справи.

Сторони зобов'язані визначити коло
фактів, на які вони можуть посилатися
як на підставу своїх вимог і
заперечень, і довести обставини, якими
вони обгрунтовують ці вимоги й
заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги не є суттєвими, і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи. Позивач будь яких
доказів, які б спростовували висновки
суду - не надав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1
ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 20 листопада 2013 року
залишити без змін

Ухвала апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ухвалою апеляційної інстанції
законної сили.

Головуючий суддя:

Судді -