РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що разом із відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач - ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги визнав, з розлученням погодився.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Конвенції що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов'язковість якої була надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації офіційних документів", вимоги щодо легалізації іноземних офіційних документів - скасовані.

Відповідно до статей 2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитка печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно актового запису про укладання шлюбу, який апостильований та наданий суду в перекладі, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений 18 грудня 2009р. у ЗАЦС м. Бохум Федеративної Республіки Німеччини, актовий запис №Е1343/2009.

Згідно довідки наданої ЗАГС м. Бохум ОСОБА_1 16.01.2014р. змінила ім'я на ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, тобто на даний час відсутня вільна згода сторін на збереження шлюбу, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає за необхідне розірвати між сторонами шлюб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, суд

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18 грудня 2009р. у ЗАЦС м. Бохум Федеративної Республіки Німеччини, актовий запис №Е1343/2009.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційнної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.