Справа: 164/109/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року.
Смт.
Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Маневичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат
на неповнолітню дитину та стягнення
аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд
із вказаним позовом, який обґрунтувала
тим, що 28 серпня 2013 року вона
розлучилася з відповідачем. Проте від
даного шлюбу вони мають дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 1 вересня 2013 року
навчається в Луцькому центрі
професійно - технічної освіти на денній
платній формі навчання. За час навчання
дочки позивач сплатила за її навчання
грошові кошти в сумі 6443 гривні 59
копійок. Крім того, для навчання ОСОБА_5
було придбано інструменти на загальну
суму 1325 гривень. Позивач постійного
місця роботи не має, змушена працювати
на тимчасових роботах, а відповідач на
всі її звернення про надання
матеріальної допомоги дочці не реагує.
Оскільки є необхідність матеріальної
підтримки зі сторони батька, змушена
була звернутися до суду та просила
стягнути з ОСОБА_3 на її користь
додаткові витрати на утримання ОСОБА_5
в сумі 2374 гривні 74 копійки; аліменти на
утримання повнолітньої дочки в розмірі
400 гривень щомісячно, починаючи з дня її
повноліття - 9 лютого 2014 року і до
закінчення ОСОБА_5 навчання, але не
більше, як до досягнення нею 23-річного
віку, а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 позов підтримала із наведених у
ньому підстав, просила задовольнити
повністю.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав
частково. Пояснив, що грошові кошти
дочці надавав по мірі можливостей, але
на даний час він ніде не працює,
регулярного доходу не має, а тому
спроможний сплачувати аліменти лише в
мінімальному розмірі. Заперечив щодо
стягнення з нього додаткових витрат на
утримання дитини.

Заслухавши пояснення сторін,
кожного зокрема, проаналізувавши
матеріали справи, суд приходить
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

За вимогами ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України
до обставин, які враховуються при
визначенні розміру аліментів,
відносяться: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей чи
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

Судом установлено, що сторони
перебували у шлюбі з 23 червня 1995 року по
28 серпня 2013 року, який рішенням
Маневицького районного суду
Волинській області від 28 серпня 2013 року
було розірвано; неповнолітню дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено
проживати з матір'ю ОСОБА_2 Згідно
свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії
НОМЕР_2 від 21 лютого 1996 року позивач
ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є її
батьками (а.с. 4, 5).

Із договору про навчання, підготовку,
перепідготовку, підвищення
кваліфікації або надання додаткових
освітніх послуг Луцького центру
професійно - технічної освіти та
довідки Луцького центру професійно -
технічної освіти № 37 від 8 листопада 2013
року вбачається, що ОСОБА_5 навчається у
ПТНЗ третього атестаційного рівня -
Луцькому центрі професійно - технічної
освіти на платній основі денної форми
навчання за професією перукар (перукар
- модельєр), візажист, терміном навчання
з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року.
Загальна вартість освітньої послуги
становить 6100 гривень, яка вноситься
готівкою посеместрово (а.с. а.с. 6, 7).

Згідно квитанцій до прибуткового
касового ордеру № 439 від 27 серпня 2013
року, № 572 від 27 листопада 2013 року та № 33
від 14 січня 2014 року від ОСОБА_5 прийнято
плату за навчання в сумі 3050 гривень, 343
гривні 59 копійок, 3050 гривень відповідно
(а.с. 8, 10, 11).

Відповідно до довідки Управління
освіти і науки Волинської
облдержадміністрації Луцького центру
професійно - технічної освіти № 01/45 від
13 лютого 2013 року та товарного чеку від 4
вересня 2013 року даний заклад не в
повній мірі забезпечує своїх учнів
інструментами і тому ОСОБА_5 змушена
була купити інструменти для начальний
цілей за власні кошти, а саме на суму 1325
гривень (а.с. 9, 28).

Статтею 185 Сімейного кодексу України
визначено, що той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Із пояснень позивача ОСОБА_2 судом
установлено, що підставою для подачі
позову стало те, що відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дочки не надає, на її прохання він не
реагує, а тому змушена утримувати дочку
сама, хоча офіційно ніде не працює.
ОСОБА_5 навчається на денній платній
формі навчання, інструменти для
навчальних цілей позивач також змушена
купувати за власні кошти. Оскільки
обов'язок по утриманню дитини лежить на
обох батьках вирішила звернутися до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 ?
суми, сплаченої за час навчання дочки, а
також стягувати аліменти на час її
навчання.

Пунктами 18 - 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» встановлено, що до
передбаченої ст. 185 СК участі в
додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі. За рішенням суду батьки можуть
бути звільнені від обов'язку
утримувати дитину, якщо її дохід
набагато перевищує дохід кожного з них
і повністю забезпечує її потреби.
Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але не є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд не бере до уваги пояснення
відповідача з приводу того, що ним
неодноразово надавались дочці грошові
кошти, оскільки пояснення не
підтверджуються, всупереч ст. 60 ЦПК
України, належними доказами.

Беручи до уваги те, що на даний час
ОСОБА_5 навчається на платній денній
формі навчання, стабільного заробітку
не має, потребує матеріальної допомоги
як зі сторони матері, так зі сторони
батька, а відповідач ОСОБА_3 інших осіб
на своєму утриманні не має, являється
працездатним і таким, що має можливість
сплачувати аліменти та допомагати
матеріально своїй дочці, суд приходить
висновку про стягнення з відповідача
ОСОБА_3 додаткових витрат на утримання
ОСОБА_5 в сумі 2374 гривні 74 копійки, а
також аліментів на її утримання на час
навчання в розмірі 400 гривень
щомісячно, але не більше як до
досягнення нею 23-річного віку.

Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України,
з відповідача слід стягнути 243 гривні 60
копійок судового збору.

На підставі ст.ст. 180-182, 185 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2
додаткові витрати на утримання ОСОБА_5
в сумі 2374 (дві тисячі триста сімдесят
чотири) гривні 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 400 (чотириста) гривень
щомісячно, починаючи з дня її
повноліття - 9 лютого 2014 року, і до
закінчення дочкою навчання, але не
більше, як до досягнення нею 23-річного
віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Волинської області через Маневицький
районний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Маневицького районного суду
І.С. Токарська