У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2/759/6923/13

ун. № 759/18349/13-ц

22 січня 2014 року

м. Київ

Суддя Святошинського районного
суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши
заяву подану представником позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 26.11.2013 року по
вищезгаданій позовній заяві відкрито
провадження та справа призначена до
судового розгляду на 14.01.2014 року.

21.01.2014 року до канцелярії суду надійшла
заява ОСОБА_1 - подана її представником
ОСОБА_2 про забезпечення позову, яка
передана головуючому судді 22.01.2013 року.

В порядку забезпечення даного позову
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
просить накласти арешт на транспортний
засіб - автомобіль марки «Субару»,
державний номерний знак НОМЕР_1 та
квартиру АДРЕСА_1, обґрунтовуючи вимоги
тим, що невжиття заходів забезпечення
позову на думку позивача може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Суддя, розглянувши подану заяву дійшов
висновку про її повернення позивачу з
огляду на наступне.

В частині 1 ст. 153 ЦПК України вказано
про те, що заява про забезпечення
позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа, в
день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», питання про
забезпечення позову вирішує суддя
одноособово або суд у судовому
засіданні (залежно від стадії розгляду
справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, до
заяви додаються також її копії
відповідно до кількості осіб, щодо яких
просять вжити заходи забезпечення
позову та документ, що підтверджує
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову, не
відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а
саме до заяви не надано документа, що
підтверджує сплату судового збору за
подання заяви про забезпечення позову.

У клопотанні представник позивача
серед іншого просить звільнити
позивача від сплати судового збору на
підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про
судовий збір", однак суддя вважає таку
вимогу необґрунтованою, оскільки дана
норма вказаної статті встановлює
пільги щодо сплати судового збору за
подання позовів, а не за подання
клопотань про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151-153, 223, 293, 294, ЦПК
України, суддя,

УХВАЛИВ:

Повернути заяву про забезпечення
позову подану представником позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 її заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасована,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

А. Ключник