АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1059/2014
Головуючий 1 інстанції: Срокіна
Категорія: позбавлення батьківських
прав Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в особі її представника
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого
районного суду міста Харкова від 10
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа управління служб у справах дітей
департаменту праці та соцполітики
Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа
управління служб у справах дітей
департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову вказала, що
перебувала у шлюбі з відповідачем з 2007
року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб розірвано 10 жовтня 2011 року.

Відповідач ухиляється від надання
дитині допомоги, а тому рішенням суду з
нього стягуються аліменти на її
утримання з 13 липня 2011 року.

За домовленістю було визначене місце
проживання дитини з нею. Після
розірвання шлюбу вони проживали
окремо. Дитина часто бачить батька,
сумує за ним, але він не спілкується з
донькою.

Вона не перешкоджає спілкуванню
дитини з бабусею та дідусем - батьками
відповідача. Але кожного разу, коли
відповідач бачив дитину, ігнорував її
присутність. Коли дитина спілкувалася
з бабусею, дідусем та батьком, вони
налаштовували її проти неї.. У
присутності дитини говорив образи на
її користь, принижував її, а дитина все
це розповідала їй. Вважає,що відповідач
руйнує психіку дитини.

Коли вона була у відрядженні, залишала
дитину у відповідача, а коли
повернулася, бачила у неї на тілі синці.
На її питання отримала відповідь
дитини, що її бив батько. Після такого
відношення до доньки та образ на її бік,
після того, що він не приймає участі у
вихованні дитини , не приділяє уваги її
вихованню, не бере відповідальності
щодо утримання дитини, фізичного та
духовного розвитку, змушена була
змінити місце проживання намагаючись
захистити дитину від страждань та
нервових зривів.

Вважає, що ОСОБА_3 ухиляється від
виконання батьківських обов'язків по
вихованню доньки, не піклується про її
стан здоров,я, фізичний та духовний
розвиток, не здійснює жодних дій по
формуванню особистості дитини та
розвитку її творчих здібностей.

Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських
прав.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали.

Додатково пояснили, що відповідач
самовільно без дозволу вихователів у
березні 2013 року забрав дитину з
дитсадка. Вона змушена була звернутися
з цього приводу до міліції з заявою . У
порушенні кримінальної справи
відносно відповідача відмовлено.

Відповідач зустрічається з дитиною у
присутності інших жінок, які бувають у
нього в цей час вдома, що вважає
недопустимим, оскільки вони
намагаються виховувати її дитину,
робити їй зауваження.

Позивач зазначила, що має іншу родину. У
доньки добрі стосунки з її чоловіком і
він має намір юридично оформити
батьківство.

Відповідач та його представник проти
задоволення позовних вимог
заперечували. Вважають їх
безпідставними, оскільки відповідач
жодним чином не ухиляється від
виховання дитини, забирав її до дому, де
живе з батьками.

Заборгованість по аліментам
утворилася через непорозуміння у
виконавчій службі. Він купує дитині
речі, спілкується з нею. Дійсно забирав
дитину з дитсадка, працівники дитсадка
про це знали. Після цього випадку йому
перешкоджають спілкуватися з дитиною.
У телефонній розмові дитина
повідомила, що її б'є мама. Часто
спілкується з дитиною по телефону. До
кримінальної та адміністративної
відповідальності не притягався, на
обліку у ПНД та лікаря-нарколога не
перебуває, позитивно характеризується.
У будинку, де він проживає з батьками,
створені умови для дитини: є кімната,
меблі ,іграшки. Він купив їй комп'ютер.

Представник третьої особи - управління
служб у справах дітей департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради в судове
засідання не з'явився, просив проводити
розгляд справи за його відсутності .

Представник прокуратури Жовтневого
району м. Харкова вважав за доцільне
позбавити відповідача батьківських
прав відносно дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Харкова від 10 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 просить рішення
суду скасувати та постановити нове по
суті позовних вимог.

Судом при постановленні рішення
неповно з'ясовані обставини по справі,
що мають значення. Також вказує, що
висновки суду не відповідають
дійсності та те, що дане рішення
ґрунтувалось на свідченнях свідків,
які є безпосередньо зацікавленими у
вирішенні справи на користь
відповідача.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007
року по 10 жовтня 2011 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з тих обставин, що
підстав для цього не вбачається.

Підстави позбавлення батьківських
прав визначені ст.. 164 СК України.

Позивачка, пред'являючи позов ,
посилається на вимоги п.2 ч.1 ст. 164 СК
України, яким передбачено, що мати ,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він:
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30
березня 2007 року «Про застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав » визначено, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в
інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони
не піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Доказів згідно вимог ст.ст. 10,60 ЦПК
України щодо ухилення ОСОБА_3 від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини позивачкою не надано.

Відповідач характерезується
позитивно, спиртними напоями не
зловживає, на обліку у лікаря -
нарколога та ПНД не перебуває. Надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини, що підтверджується квитанціями
про переказ у листопаді 2012 року (до
пред'явлення позову) однієї тисячі грн.,
у лютому 2013 року - 500 грн., у березні - 800
грн.; придбав дитині комп'ютер у серпні
2012 року; купує їй речі, оплачував
дитсадок (жовтень 2012 року), що
підтверджується відповідними чеками
та квитанціями на а.с. 115-121.

Відповідач проживає з батьками у
приватному будинку, де є всі умови для
проживання дитини: є окрема кімната
дитини, яка облаштована всім
необхідним.

Що стосується заборгованості по сплаті
аліментів, то колегія виходить з
наступного.

Згідно рішення суду від 01 вересня 2011
року з відповідача стягнуто аліменти
на утримання дитини.

З наявних в матеріалах справи даних
ВДВС вбачається, що з виконавчим листом
до ВДВС ОСОБА_1 звернулася у серпні 2013
року і 28 серпня 2013 року винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, в якому зазначено, що
рішення про стягнення аліментів
виконується не в повному обсязі.

На даний час судом не встановлено
злісного ухилення відповідача від
сплати аліментів, доказів цьому не
надано. Навпаки, надані відповідачем
квитанції підтверджують, що він
добровільно, хоча і нерегулярно,
надавав матеріальну допомогу на
утримання дитини.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони звинувачують один одного у
причинені побоїв дитині.

При цьому жодних доказів цьому обидва
не надали; до правоохоронних органів
або будь -яких уповноважених осіб з
цього приводу не зверталися.

З наданих матеріалів також вбачається ,
що ОСОБА_3 з любов'ю відноситься до
дитини, спілкується з нею при наявності
такої можливості і дитина дуже тепло
згадує батька.

В характеристиці дитини, наданої
спеціалістом по соціальній роботі -
психологом ЦССДМ Жовтневого району
міста Харкова зазначено, що дитина
хвилюється щодо заборони спілкування з
батьком.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку
щодо відсутності підстав для
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно доньки ОСОБА_4.

Рішення суду постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги висновки суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Харкова від 10 грудня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: