Справа № 369/6255/14-ц
Провадження № 2/369/2758/14
03 грудня 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря Ткачук Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та як опікун в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадщини , -
У червні 2014 року ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та як опікун в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадщини.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року донька позивача ОСОБА_5 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_4. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
15 серпня 1998 року позивач за договором дарування подарувала своїй дочці ОСОБА_5 незавершений будівництвом (побудований на 74%) житловий будинок АДРЕСА_2, який став її особистою власністю.
У 2001 році ОСОБА_5 тяжко захворіла. В грудні 2002 року вона перенесла першу операцію по видаленню пухлини головного мозку з курсом променевої терапії і повторно в березні 2006 року опромінення і операцію.
На підставі наданої нею довіреності її чоловік - відповідач у справі ОСОБА_4, 01 березня 2007 року за договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку продав від імені ОСОБА_5 ОСОБА_7 побудований на 74% житловий будинок АДРЕСА_2.
За кошти, отримані від продажу належного ОСОБА_5 незавершеного будівництвом будинку, відповідач ОСОБА_4 за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року став учасником фонду фінансування будівництва виду А за програмою ПП "Будспецсервіс".
Згідно свідоцтва №75 від 30 липня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ПП "БУДСПЕЦСЕРВІС", ОСОБА_4 проплатив 294600,94 грн. в рахунок інвестування об'єкта будівництва - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38,24 кв.м. Актом прийому передачі №57 від 29 грудня 2007 року зазначена квартира передана в його володіння.
Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.11.2013 року, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., 21.03.2008 року зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності від 07.03.2008 року, виданого на підставі рішення Тарасівської сільської ради №2 від 25.01.2008 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 померла.
Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на об'єкт інвестування за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року, тобто квартиру АДРЕСА_1.
Так, відповідно до договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2 від 01 березня 2007 року, продаж будинку вчинено за 115120 грн., але фактично будинок проданий зі слів відповідача за 90 тисяч доларів США. Пізніше покупець підтвердила, що сплатила ОСОБА_4 90 тисяч доларів США в момент підписання договору. Отримання відповідачем грошей за проданий будинок також підтверджується його розпискою від 01.03.2007р., копія якої додається.
Враховуючи положення зазначеної правової норми, об'єкт інвестування - квартира АДРЕСА_1 загальною площею 38,5 кв.м є особистою приватною власністю ОСОБА_5, оскільки була проінвестована за рахунок її особистих коштів, отриманих від продажу незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_2.
Таким чином спадщина відкрилася на об'єкт інвестування за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року, тобто квартиру АДРЕСА_1, яка за життя належала спадкодавцю ОСОБА_5.
Оскільки за життя ОСОБА_5 заповіт не складала, спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст.1261 ЦК України стали її мати, неповнолітні діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8
Всі спадкоємці прийняли спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали та були зареєстровані із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.
Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 20.04.2013 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки зазначене вище спадкове майно оформлено на відповідача і всі правовстановлюючі документи знаходяться у нього.
Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_4 повинен бути усунений від права на спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5 тому, що для отримання довіреності №2221 від 26.05.2006 року він використав період зразу ж після другої операції спадкодавця по видаленню пухлини головного мозку, коли вона була ще в тяжкому фізичному, психологічному, розумовому стані, додатково пригніченому вживанням ліків для післяопераційної реабілітації. З 01 листопада 2006 року ОСОБА_5 стала інвалідом 1-ї групи із-за своєї хвороби - довічно, згідно виписки з акту огляду МСЕК №293948.
В зв'язку з цим, на думку позивача, відсутність належного лікування прискорило смерть ОСОБА_5 - 06.07.2007 року.
Кошти, отримані від продажу будинку ОСОБА_4 витратив на купівлю нерухомості та автомобіля на своє ім'я, ще при житті дружини.
Зазначені обставини вказують, що він, не зважаючи на те, що мав гроші від продажу майна, яке належало тяжко хворій ОСОБА_5, ухилявся від надання їй допомоги щодо її лікування, не придбав призначені лікарем ліки.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 17 березня 2011 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 кошти в розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини на кожну дитину, починаючи з 08.02.2011 року та до їх повноліття. Дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано ОСОБА_1 на виховання.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради від 17 травня 2011 року "Про призначення опіки над малолітніми ОСОБА_2 і ОСОБА_3", ОСОБА_1, призначено опікуном над неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Її також призначено опікуном над їх житлом та майном.

Так як, на думку позивача, ОСОБА_4 неправомірно оформив право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 на своє ім'я, то рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1", має бути судом скасовано в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, на думку позивача, має бути визнано судом недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 07.03.2008 року на ім'я ОСОБА_4.

Позивач просив суд скасувати рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1", в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 07.03.2008 року на ім'я ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_2, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування після смерті доньки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_2, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_2, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_4 після смерті дружини ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не відомі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву від 06.11.2014 року за вх. № 27961 з проханням розгляну справу у відсутність представника органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Відповідно до ч.1. ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

15 серпня 1998 року позивач за договором дарування подарувала своїй дочці ОСОБА_5 незавершений будівництвом (побудований на 74%) житловий будинок АДРЕСА_2, який став її особистою власністю.

В грудні 2002 року ОСОБА_5 перенесла першу операцію по видаленню пухлини головного мозку з курсом променевої терапії і повторно в березні 2006 року опромінення і операцію.

На підставі наданої нею довіреності її чоловік - відповідач у справі ОСОБА_4, 01 березня 2007 року за договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку продав від імені ОСОБА_5 ОСОБА_7 побудований на 74% житловий будинок АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва №75 від 30 липня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ПП "БУДСПЕЦСЕРВІС", ОСОБА_4 проплатив 294600,94 грн. в рахунок інвестування об'єкта будівництва - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38,24 кв.м. Актом прийому передачі №57 від 29 грудня 2007 року зазначена квартира передана в його володіння.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.11.2013 року, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., 21.03.2008 року зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності від 07.03.2008 року, виданого на підставі рішення Тарасівської сільської ради №2 від 25.01.2008 року.

Крім того, відповідно до листа Києво-Святошинського РЕВ ДАІ при УДАІ ГУМВС України в Київській області від 02.04.2013 року №194, на підставі довідки-рахунку серії ЄГП №562375 від 25.06.2007 року за ОСОБА_4 12.07.2007 року зареєстровано автомобіль марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний НОМЕР_2, який він придбав також за кошти отримані від продажу належного ОСОБА_5 незавершеного будівництвом будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 померла.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

При цьому, статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на об'єкт інвестування за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року, тобто квартиру АДРЕСА_1.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто умисною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Позивач та її представник пояснили, що безпорадний стан у померлої ОСОБА_5 був через її стан здоров'я у зв'язку із видаленням пухлини головного мозку, в результаті чого спадкодавець проходила стаціонарне лікування, та в подальшому була визнана інвалідом І-групи з 01.11.2006 року. Також стверджували, що спадкодавець перебувала в безпорадному стані як за фізичним (інвалідність) та і за психологічним критеріями (перебувала в емоційному й уразливому стані).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши пояснення учасників процесу, покази свідка ОСОБА_12, суд вважає, що підстав для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті його дружини не має, оскільки позивачем не доведено, що померлий спадкодавець перебував у безпородному стані, у зв'язку з чим потребував допомоги від позивача, який міг її надати, проте не надавав.

Стосовно заявлених позовних вимог щодо визнання права власності на частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, то суд не знаходить підстав для їх задоволення з наступних підстав.

Згідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Ст. 70 СК України також передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, але на кошти одного з них, належить йому особисто.

Як вбачається із матеріалів справи, 01 березня 2007 року за договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку ОСОБА_4, діючи на підставі довіреності від ОСОБА_5 продав ОСОБА_7 незакінчений будівництвом, побудований на 74 відсотки житловий будинок АДРЕСА_2 120 (сто п'ятнадцять тисяч сто двадцять) грн.

А згідно свідоцтва №75 від 30 липня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ПП "БУДСПЕЦСЕРВІС", ОСОБА_4 проплатив 294 600,94 грн. в рахунок інвестування об'єкта будівництва - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38,24 кв.м. Актом прийому передачі №57 від 29 грудня 2007 року зазначена квартира передана в його володіння.

Враховуючи різницю в проплачених грошових коштах за укладення договорів (115 120 грн. проти 294 600,94 грн.); критичний стан здоров'я спадкодавця, на лікування якої могли бути витрачені кошти, отримані від укладення договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку; набуття права власності на спірний будинок відповідачем через рік після смерті спадкодавця у зв'язку із чим останній міг витратити на купівлі спірного будинку особисті кошти, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо поділу між спадкоємцями спірного будинку.

У зв'язку із вищевикладеним суд не знаходить підстав для задоволення вимоги щодо скасування рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року за № 2 «Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1», в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на спірну квартиру та визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну квартиру як похідних вимог від визнання права власності на спірне майно за спадкоємцями.

Більш того, як вбачається із матеріалів цивільної справи, оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 взагалі відсутній, що підтверджується довідкою КП «БТІ КСРРКО» від 17.02.2014 року за № 73, що унеможливлює вирішення судом питання про визнання зазначеного свідоцтва недійсним.

Стосовно позовних вимог позивача щодо розподілу між спадкоємцями автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого 12.07.2007 року відділом РЕР ДАІ з обслуговування Киво-Святошинського району, то слід зазначити, що враховуючи той факт, що спірний автомобіль було набуто у власність відповідачем на підставі довідки-рахунку серії ЄГП № 562375 від 25.06.2007 року, тобто під час перебування ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5, черговість спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України та те що відповідач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, суд приходить до правомірності вимог щодо визнання за матір'ю та дітьми спадкодавця права власності по 1/6 частині за кожним ( ? частина спірного автомобіля, відповідно до ст. 60 СК України належить ОСОБА_4, ? частина зазначеного автомобілю належала померлій ОСОБА_5, у зв'язку із чим підлягає поділу між трьома спадкоємцями по 1/6 частині за кожним).

На підставі вищевикладеного та ст. ст. 1218, 1261, 1267, 1268 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст. ст. 57, 60, 70 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 3. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та як опікун в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадщини - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_2, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування після смерті доньки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_2, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_2, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: А. Я. Волчко