Справа № 755/2003/14-ц
Провадження № 2/755/1617/14
У Х В А Л А

"23" січня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог пунктів ч.2, ч.4 ст.119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
серед іншого: зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування, позовна заява повинна
відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Зміст позовних вимог - це певна форма
захисту, яку просить позивач від суду.
Під підставами позову, як вказує
Верховний суд України, слід розуміти
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги. Виклад обставин
підстави та кож необхідний для
визначення тотожності позову, захисту
відповідача від позову, зміни позову
позивачем і, найголовніше, - для
визначення предмета доказування по
даній справі.

Як убачається із змісту позовної заяви,
предметом спору є визнання за
позивачкою права власності на
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1,
загальною площею 80,00 кв.м. Однак, в
обґрунтування викладених у позовній
заяві обставин позивачкою не долучено
до матеріалів позову доказів на
підтвердження прийняття Київською
міською радою рішення від 27.12.2001 року
про погодження позивачці місця
розташування торгівельного павільйону
по АДРЕСА_1.

Крім того, позивачкою не надано
правовстановлюючих документів на
спірне нежитлове приміщення та
документів, які б надавали дозвіл на
користування позивачкою спірним
нежитлом приміщенням станом на день
звернення з даною позовною заявою до
суду.

Крім того, позивачкою не долучено до
матеріалів позовної заяви доказів
звернення до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, тобто доказів звернення
позивачки із заявою до компетентних
органів про прийняття спірного об'єкта
нерухомості до експлуатації, а також
доказів звернення позивачки до
компетентних органів для проведення
державної реєстрації та оформлення
права власності на спірний об'єкт
нерухомості або докази відмови у
вчиненні таких дій.

Відповідно до частини першої ст. 26
Цивільного процесуального кодексу
України у справах позовного
провадження особами, які беруть участь
у справі, є сторони, треті особи,
представники сторін та третіх осіб.

Крім того, відповідно до частини першої
ст. 35 Цивільного процесуального
кодексу України треті особи, які не
заявлять самостійних вимог щодо
предмету спору, можуть вступати у
справу на стороні позивача або
відповідача до ухвалення судом
рішення, якщо рішення в справі може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї із сторін.

Крім того, позивачкою не вирішено
питання про залучення до участі у
розгляді справи в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спора, Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, Київську міську раду та
Державну реєстраційну службу України,
яка є головним органом у системі
центральних органів виконавчої влади з
питань реалізації державної політики у
сферах державної реєстрації актів
цивільного стану, державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно,
ураховуючи, що рішення суду може
вплинути на права та обов'язки даних
державних органів.

За нормами ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в
а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно залишити без руху, про що
повідомити позивачці та надати їй
строк для усунення вказаних недоліків
до « 30» січня 2014 року, однак який не може
перевищувати двох днів з моменту
отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я