Справа № 738/2438/13-ц
№ провадження 2/738/11/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

15 січня 2014 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської
областi в складi:

головуючого - суддi Волошиної Н.В.

з участю секpетаpя Костюка
І.А.

представника третьої особи -
Матвієнко Т.В.

розглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну спpаву
за позовом ОСОБА_3 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання
договору та відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4, третя
особа - АТ «Дельта Банк», в якому
просила розірвати укладений з
відповідачем договір від 28 липня 2013
року на виготовлення та доставку
металоплатикових конструкцій та
уточнивши свої позовні вимоги просила
стягнути на її користь з ФОП ОСОБА_4
суму сплаченого авансу в розмірі 13 430,
49 грн. та витрати на правову допомогу в
розмірі 2000 грн.. Позов мотивує тим, що 28
липня 2013 року між нею та ФОП ОСОБА_4 було
укладено зазначений договір,
відповідно до умов якого вона сплатила
відповідачу аванс в розмірі 13 430, 49
грн., а він в свою чергу зобов'язувався
після отримання авансу протягом 30
робочих днів виготовити та поставити
металопластикові вікна, кінцевим
терміном виконання робіт було 06
вересня 2013 року. 28 липня 2013 року вона
уклала з АТ «Дельта Банк» кредитний
договір, який на даний час погасила
повністю, і на підставі якого
відповідачу були перераховані грошові
кошти, проте, з часу підписання
договору та сплати авансу відповідачем
не виконані вимоги договору, жодного
повідомлення про виконання договору
вона не отримувала, акт
прийому-передачі не підписувала.
Посилаючись на норми статей 3, 11, 13, 509, 526,
901, 905, 530, 610, 611, 612, 615, 907, 651 ЦК України
вважає, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання, яке вже
втратило для неї інтерес, а тому
повинен відшкодувати їй завдані
простроченням збитки. Також просить
розірвати укладений з ФОП ОСОБА_4
договір у зв'язку з істотним порушенням
умов договору, яким є позбавлення її
того, на що розраховувала при укладенні
договору.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, адвокат ОСОБА_5
надав до суду письмову заяву про
розгляд справи без його участі та
участі позивача, не заперечують проти
заочного розгляду справи.

Відповідач ФОП ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, а саме за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних
осіб-підприємців. Відповідно до ч.5 ст. 74
ЦПК України, у разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином. Зазначене положення
процесуального закону рішенням
Конституційного Суду України від 13
грудня 2011 року № 17-рп/2011 визнано таким,
що відповідає Конституції України (є
конституційним).

Представник третьої особи - Матвієнко
Т.В. в судовому засіданні при вирішенні
справи поклалася на розсуд суду та не
заперечувала в разі розірвання
договору проти стягнення з ФОП ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 сплаченого за
придбання металопластикових вікон
авансу в розмірі 13 430, 29 грн. Разом з
тим, зазначила, що позивач на підставі
заяви №003-24223-280713 про видачу коштів
отримала у банку споживчий кредит та
доручила банківській установі
здійснити перерахування кредитних
коштів в безготівковому порядку на
рахунки ФОП ОСОБА_4 протягом трьох
банківських днів, при цьому, вона
зобов'язувалася своєчасно та в повному
обсязі виконувати зобов'язання за
кредитним договором та щомісяця
сплачувати відповідні платежі.
Заперечує сплату позивачем коштів на
погашення боргу за вказаним кредитним
договором, оскільки кошти в сумі 10 324,
43 грн. були направлені на погашення
зовсім іншого кредиту, а саме
карткового за договором №004-24223-280713 від
28 липня 2013 року, що підтверджується
відповідною квитанцією та листом
банківської установи, в зв'язку з чим на
сьогоднішній день картка має статус
неактивної. На даний час жодного внеску
на погашення кредитного договору
№003-24223-280713 від 28 липня 2013 року
позивачем не здійснено. Також
представник третьої особи не
погоджується із застосуванням
позивачем норм права, що регулюють
правовідносини з надання послуг,
оскільки вважає, що між сторонами
укладений договір побутового підряду,
який підпадає під правове регулювання
гл.61 ЦК України. Договори, укладені
позивачем з ФОП ОСОБА_4 та з банківською
установою, це два правочини, які не
пов'язані між собою та обслуговуються
різними організаціями із різним
юридичним статусом, й банк не може
відповідати за договорами, стороною
яких він не являється, та не має
правових підстав вимагати замість
позичальників повернення коштів від
ФОП ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення представника
третьої особи та дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право у встановленому ЦПК
України порядку звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Судом встановлено, що 28 липня 2013 року
між сторонами укладено договір
побутового підряду, згідно якого
Замовник (позивач) доручає, а
Виконавець (відповідач) зобов'язується
виконати роботи по виготовленню та
доставці металопластикових
конструкцій вартістю 13 430,49 грн., а
замовник зобов'язався сплатити
вартість виробів та робіт (а.с. 5).

Пунктом 3.2 даного договору встановлено
обов'язок ФОП ОСОБА_4 виготовити та
доставити вироби протягом 30 робочих
днів з дня отримання оплати замовлення.

28 липня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
та ОСОБА_3 було укладено договір про
надання споживчого кредиту № 003-24223-280713,
згідно якого Банк надав позивачу
споживчий кредит на придбання товару -
металопластикових конструкцій у ФОП
ОСОБА_4 у розмірі 13 445,49 грн. строком на 36
місяців зі сплатою процентів 0,01%
річних. Сторони погодили, що банк
протягом 3 банківських днів з дня
прийняття (акцепту) пропозиції щодо
укладення договору, зобов'язується
перерахувати в безготівковому порядку
на рахунки ФОП ОСОБА_4 кредитні кошти в
розмірі 13 430,49 грн., а ОСОБА_3
зобов'язалась повернути банку суму
отриманого кредиту відповідно до
графіка погашення заборгованості
(а.с.7-9).

На виконання умов кредитного
договору, АТ «Дельта Банк» за
дорученням ОСОБА_3. перерахувало кошти
в розмірі 13430, 49 грн. на рахунок ФОП
ОСОБА_4, що підтверджується
меморіальним ордером №49352183 від 29 липня
2013 року, проте, ФОП ОСОБА_4 у
встановлений строк не виконав умови
договору укладеного 28 липня 2013 року з
ОСОБА_3 про виконання робіт по
виготовленню і доставці
металопластикових конструкцій.

В матеріалах справи відсутні докази
про виконання позивачем зобов'язань
перед банком за кредитним договором №
003-24223-280713 від 28 липня 2013 року, а наявні
квитанція №25142303 від 07 серпня 2013 року,
лист АТ «Дельта Банк» від 18 вересня 2013
року за № 05-1495261 та надана
представником третьої особи виписка по
рахунку клієнта № /1205 свідчать
про виконання позивачем в повному
обсязі зобов'язань по картковому
рахунку НОМЕР_1 згідно з договором
№004-24223-280713 від 28 липня 2013 року (а.с. 10, 11).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст.610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до ст. 865 ЦК України до
відносин за договором побутового
підряду, не врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

Статтею 10 Закону України «Про захист
прав споживачів» визначено, що
споживач має право відмовитися від
договору про виконання робіт (надання
послуг) і вимагати відшкодування
збитків, якщо виконавець своєчасно не
приступив до виконання зобов'язань за
договором або виконує роботу так
повільно, що закінчити її у визначений
строк стає неможливим.

Вирішуючи питання про розірвання
договору на виготовлення та
встановлення металопластикових
конструкцій, суд виходить з того, що на
час розгляду справи відповідач,
незважаючи на те, що отримав від АТ
«Дельта Банк» за дорученням ОСОБА_3
грошові кошти в розмірі 13 430,49 грн. в
рахунок оплати вартості товару, не
виготовив та не здійснив поставку та
встановлення металопластикових вікон
за місцем проживання позивача, чим
істотно порушив строки, обумовлені
договором. Позивач зазначила, що більше
не зацікавлена в отриманні товару, а
саме у встановленні вікон. Будь-які
докази, що позивач відмовилась від
встановлення металопластикових вікон
за її місцем проживання в матеріалах
справи відсутні.

Таким чином, твердження позивача про
невиконання відповідачем умов
договору свідчать про істотне
порушенням відповідачем укладеного
договору та є підставою для настання
наслідків, передбачених ст. 611 ЦК
України, а, відтак суд приходить до
висновку про розірвання договору,
укладеного 28 липня 2013 року між ОСОБА_3
та ФОП ОСОБА_4 на виконання робіт по
виготовленню і доставці
металопластикових конструкцій (вікон)
та стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь
позивача заподіяних їй невиконанням
договору збитків в розмірі 13 430, 49
грн..

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_5,
який діє на підставі свідоцтва про
право на зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_2, виданого 31 серпня 2012
року на підставі рішення
Кваліфікаційно -дисциплінарної
комісії адвокатури в Чернігівській
області від 31 серпня 2012 року № 7, було
укладено договір про надання юридичних
послуг (правової допомоги) від 24 жовтня
2013 року.

Факт надання правової допомоги
позивачу та її оплата підтверджується
даним договором, калькуляцією
вартості правової допомоги (а.с.12-13),
журналом судового засідання (а.с.42) та
квитанцією на оплату коштів за
надання правової допомоги (а.с.14).

Виходячи з обсягу наданих та
підтверджених матеріалами справи
правових послуг адвоката ОСОБА_5, які
мали місце після укладення договору
між адвокатом та позивачем шляхом
сплати останнім адвокатського
гонорару, вбачається, що адвокат
приймав участь у судовому засіданні 25
грудня 2013 року тривалістю 4 хвилини,
згідно калькуляції вартості правової
допомоги надавав юридичну
консультацію ОСОБА_3 - 1 год., здійснював
підготовку документів та складання
позову - 2-00 год., отже із запланованих 5
годин адвокат використав 3 години 4
хвилини.

Витрати на правову допомогу підлягають
відшкодуванню в межах сум, що
розраховуються відповідно до Закону
України «По граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-VI та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року №590 „Про граничні
розмірі компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ і порядок їх
компенсації за рахунок держави".

Зокрема, розмір компенсації витрат на
правову допомогу не може перевищувати
40 відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно з Законом "Про державний бюджет
на 2013 рік" розмір мінімальної
заробітної плати з 01.01.2013 року по 01.11.2013
року становив 1147 грн., а з 01 грудня 2013
року - 1218 грн., отже граничний розмір
витрат на надання правової допомоги по
даній справі становить 1408,88 грн. , які і
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки вимоги про стягнення витрат
на правову допомогу в розмірі 2000 грн. в
даному випадку виходять за межі
встановленого законом граничного
розміру.

Керуючись ст. ст. 530, 610, 611, 612, 629, 651, 865 ЦК
України, ст. 10, 22 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст.ст. 3, 10, 11,
57-60, 79, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання
договору та відшкодування збитків -
задовольнити.

Розірвати договір про виконання робіт
по виготовленню і доставці
металопластикових конструкцій від 28
липня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 13 430
(тринадцять тисяч чотириста тридцять)
грн. 49 коп. збитків, завданих
невиконанням договору, та 1 408, 88 грн.
витрат на правову допомогу.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на користь держави 229,40 грн.
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана позивачем протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Волошина