Єдиний унікальний номер 725/6502/13-ц
Номер провадження 2/725/1375/13
УХВАЛА

17.01.2014 року Першотравневий районний суд
м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Верешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану Чернівецького
міського управління юстиції, Орган
опіки і піклування Чернівецької
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду із вищевказаним позовом, в
якому просив визнати його батьком
дитини ОСОБА_5.

Ухвалою Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 9 січня 2014 року дана
справа призначена до судового
розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача подав заяву про
забезпечення позову, в якій з метою
захисту інтересів дитини, яка
проживає разом із ним, називає його
татом та з метою не допущення
порушення звичайного розвитку
дитини та уникнення психологічної
травми, викликаної зміною місця
проживання дитини , заборонити
вчиняти будь-які дії щодо зміни місця
проживання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка проживає в даний
час за адресою: АДРЕСА_1 та щодо
встановлення опіки над дитиною
будь-якою особою.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримав подане його представником
клопотання та просив про його
задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник, а також представник
Органу опіки та піклування та третя
особа ОСОБА_3 заперечували щодо
задоволення даного клопотання,
вказавши на те, що визначені законом
правові підстави для забезпечення
позову про визнання батьківства у
такий спосіб відсутні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши частково матеріали справи,
суд, пересвідчившись, що між сторонами
дійсно виник спір, з'ясувавши обсяг
позовних вимог та відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати позивач, вважає, що заява
позивача про забезпечення позову
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом види забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову
визначений у ст. 152 ЦПК України,
відповідно до вимог якої одним із
таких видів забезпечення позову є
заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до роз'яснень п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року суд, розглядаючи заяву про
забезпечення позову має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулась з такою
заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має врахувати
наскільки конкретний захід, який
пропонується вжити, пов'язаний з
предметом позову, наскільки він
співрозмірний позовній вимозі, і яким
чином цей захід фактично реалізує мету
його вжиття.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Крім того, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача , а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Разом з тим, як убачається зі місту
позовних вимог, предметом спору у даній
справі є визнання батьківства позивача
щодо малолітньої дитини, яка на
підставі рішення служби у справах
дітей Чернівецької міської ради від 1
листопада 2013 року № 1/2011 тимчасово
влаштована в сімю ОСОБА_1, а не
вирішується спір щодо визначення
місця проживання дитини чи про її
відібрання тощо.

При цьому, заявником також не надано
належних доказів про наміри чи про те,
що відповідач розпочав вчиняти
будь-які неправомірні дії спрямовані
на зміну місця проживання малолітньої
дитини ОСОБА_5 , а також не надано
доказів й того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду у справі саме
за позовом позивача про визнання його
батьківства щодо малолітньої дитини
ОСОБА_5

Крім того, на даний час Органом опіки та
піклування, на який чинним
законодавством України покладені
певні владні повноваження щодо
забезпечення та захисту прав дитини,
у тому числі й тих, які залишились без
батьківського піклування, вирішується
питання щодо встановлення опіки над
малолітньою дитиною у визначеному
законом порядку та відповідно до
вимог чинного законодавства України.
Тому, ураховуючи вищевказане та
характер спірних правовідносин, суд
вважає, що в задоволенні заяви про
забезпечення позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст. 151-153, 208-210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану Чернівецького
міського управління юстиції, Орган
опіки і піклування Чернівецької
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання батьківства відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці шляхом подачі апеляційної
скарги в п'ятиденний строк з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало