Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення боргу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, з позовом про стягнення боргу, згідно якого просив стягнути з відповідача на його користь 3 % річних у розмірі 4696грн., інфляція у розмірі 36234 грн., також втрачені відсотки у зв'язку зі зміною курсу долара США у розмірі 144341,80грн., суму судових витрат та суму на правову допомогу у розмірі 4872грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 січня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва було постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованості за договором позику у розмірі 346336,53 грн., однак рішення суду до даного часу не виконане.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, зазначивши обставини, що викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 30 січня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва було постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованості за договором позику у розмірі 346336,53 грн., однак рішення суду до даного часу не виконане.

В разі своєчасного неповернення суми богу, позичальник зобов'язаний на вимогу позикодавця сплатити грошову суму боргу, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Статтею 509 ЦК України зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати робот, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Також статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

Припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

Зміна умов зобов'язання ;

Сплата неустойки;

Відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2013 року позов було ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено а саме у розмірі 334878,60грн., що еквівалентно 42000 дол. США., то суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 втрачені відсотки у зв'язку зі зміною курсу долара США у розмірі 144341,82грн.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 3% річних у розмірі 4696,89грн., інфляції - 36234,94грн., так -як відповідач ОСОБА_4 не виконав взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору позики.

За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1046 509,526, 610 - 614, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 10, 11, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення боргу - задовольнити чатсково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2, 3 % річних у розмірі 4696,89 грн., інфляція у розмірі 36234,94грн., витрат по оплаті судового збору у розмірі 409,32 грн., а всього стягнути 41341,15 грн. (сорок одна тисяча триста сорок одна грн. 15 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: