Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" жовтня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" до ОСОБА_1, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

КП "Спецжитлофонд" звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_1 такою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, відповідач в квартирі не проживає більше шести місяців.

Позивач надав в судове засідання заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_2, та здавав в оренду квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 5-7), яку відповідно до догоору оренди житлового приміщення було передано в аренду ОСОБА_1.

Виходячи з довідки Ф-3 № 483 від 09.07.2014р., виданої Житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" № 408, крім позивача в кімнаті НОМЕР_2 спірній квартирі ніхто не зареєстрований.

Виходячи з відповідного акту від 24.06.2014р., складеного та затверджених посадовими особами КП "Спецжитлофонд", що ОСОБА_1 не проживає у кімнаті АДРЕСА_1, понад 6 місяців.

Відповідно до положень ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що 12.09.2011 року відповідно до свідоцтва на право власності, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. (а.с. 25)

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивачки викладених у позовній заяві, відповідач ОСОБА_1 понад півроку в спірній квартирі не проживає, не користується житловою площею, за комунальні послуги не сплачує, проживає в іншому місці, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачці користуватись спірною квартирою, судом не встановлено, а тому є підставі визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловою площею, а саме в АДРЕСА_1.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" до ОСОБА_1, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямпідлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", ст.ст. 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_1) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, знявши її з реєстраційного обліку за цією адресою.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_1) на користь КП "Спецжитлофонд" (р/р № 7820 у Подільській філії ВАТ КБ "Хрещатик" МФО 3002670, ЗКПО 31454734) суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні) 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :