АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/3079/14 Головуючий 1-ї інстанції - Ященко С.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Борової С.А.,

суддів - Крилової Т.Г., Маміної О.В.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2014 року по справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги опалення та гарячу воду за період з 01.11.2007 року по 31.01.2014 року у розмірі 4771,26 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов'язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.11.2007 року по 31.01.2014 року у розмірі 4771,26 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2014 року позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачанні гарячої води за період з 01.11.2010 року по 31.01.2014 року у розмірі 2886 грн. 18 коп. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» судовий збір у розмірі 64,90 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2014 року по справі за позовом КП «ХТМ» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 2886 грн. 18 коп. та ухвалити нове по суті позовних вимог і задовольнити позов в сумі 1794 грн. 32 коп. до ОСОБА_2, ОСОБА_3

Посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Висновки суду не відповідають обставинам справи.

Інші особи рішення суду не оскаржили.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правовідносини які між ними виникли та закон їх регулюючий, виходячи з того, що відповідачі у передбаченому законом порядку не були відключені від мережі централізованого опалення,гарячого водопостачання, така послуга їм надавалась. Оскільки вони не проводили оплату за надані послуги у повному обсязі заборгованість в межах трирічного строку позовної давності підлягає стягненню на користь позивача.

Висновок суду, з яким погоджується судова колегія, ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідає положенням ст. ст. 57-60, 64 ЦПК України, та нормам матеріального права.

До такого висновку судова колегія прийшла виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено та визнається сторонами, що відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються КП "Харківські теплові мережі".

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води віднесено до комунальних.

Приписами п. 5 ч. З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідачі належним чином свої зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі та своєчасно не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.11.2007 року по 31.01.2014 року існує заборгованість у розмірі 4771,26 грн.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі просять застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що з даним позовом до суду КП "ХТМ" звернулось у листопаді 2013 року, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2007 р. по 31.10.2010р. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску позовної давності.

Термін, з якого рахується перебіг строку позовної давності не оспорюється і апелянтом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов'язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд вірно прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з відповідачів на користь КП "ХТМ" заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з 01.11.2010 року по 31.01.2014 року у розмірі 2886 грн. 18 коп.

З відомості нарахувань та оплат за теплову енергію та пояснень представника позивача Підлужного М.М. вбачається, що з урахуванням вимог зазначених нормативних актів при обрахуванні вартості послуг з опалення враховується пільга, пільгова площа складає 31,5кв.м., саме на зазначену площу обраховується пільга у розмірі 50%.

Апелянт в апеляційній скарзі наводить розрахунок заборгованості по 31.10. 2013 року. Разом з тим, не взяв до уваги, що позовні вимоги позивачем уточнювались та ставилось питання про стягнення боргу за надані послуги включно за січень місця 2014 року.

Тобто ним не врахована заборгованість за листопад, грудень 2013 року у сумі по 202, 61 грн за кожен місяць та за січень місяць у сумі 332, 61 грн.

Посилання апелянта на те, що ним була сплачена відповідна сума за січень 2014 року суд до уваги не бере, оскільки на час розгляду справи у суді першої інстанції, а також і в суді апеляційної інстанції ним не надано доказів щодо оплати будь-якої суми за січень 2014 року. У разі подвійної оплати відповідач не позбавлений можливості звернутися до позивача з заявою про проведення перерахунку оплати за січень місяць 2014 року.

Протирічить матеріалам справи посилання апелянта на неврахування оплати у сумі 50 грн. за лютий місяць 2013 року. Як вбачається з наданого розрахунку зазначена сума надійшла до позивача у березні 2013 року та ним врахована в оплату.

Розрахунок заборгованості , складений відповідачем, не спростовує розрахунок позивача, тому суд вірно визначився з розміром заборгованості.

Відсутність договору не знімає обов'язок споживачів по оплаті таких послуг. Згідно ст. 11 ЦК цивільні права та обов'язки виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, а й з дій громадян. Такими діями є фактичне використання цих послуг споживачем та волевиявлення на їх оплату.

Висновок суду є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: