Провадження № 4-c/331/47/14
У Х В А Л А

17 листопада 2014 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа Жовтневий ВДВС ЗМУЮ, боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду зі скаргою, в якої вказує, що ним до Жовтневого ВДВС подано для примусового виконання виконавчий лист про усунення перешкод у користуванні житлом. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 11.04.2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки у виконавчому документі не вказаний ідентифікаційний номер боржника. Вважає, що вказана постанова порушує його права, є незаконною. Тому просить скасувати її.

В судовому засіданні представник заявника на задоволенні заяви наполягає, на підставах, викладених в неї.

Державний виконавець в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечує, оскільки положень законодавства не порушував. Постанова прийнята відповідно до положень Закону.

Вивчивши матеріали, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 11.04.2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1, оскільки у виконавчому документі не вказаний ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до п.3ч.1 ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі серед іншого зазначаються: … індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Згідно з ч.1 ст. 25 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 3 ст. 387 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінивши докази в їхній сукупності суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах своїх повноважень і права чи свободи заявника при цьому діями державного виконавця не порушені.

Відповідно до ст.. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Тому, з заявника підлягає стягненню в державний бюджет 121,8 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1, зацікавлена особа Жовтневий ВДВС ЗМУЮ, боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати: 121,8 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.В.Мінасов