Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4017/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4

на ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області

у справі за заявою ОСОБА_3 про зупинення
провадження у справі, за заявою ОСОБА_5
про скасування заходів забезпечення
позову

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_7, Приватного нотаріуса
Херсонського нотаріального округу
ОСОБА_8, треті особи: Орган опіки та
піклування Мелітопольської міської
ради, Приватний нотаріус
Мелітопольського нотаріального округу
ОСОБА_9, Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк»,
Комунальне підприємство
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання правочину недійсним,
витребування майна та визнання права
власності на майно,

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_7
до ОСОБА_6, Комунального підприємства
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Приватного
нотаріуса Херсонського нотаріального
округу ОСОБА_8 про стягнення грошової
суми, відшкодування моральної шкоди
завданої неправомірними діями

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2009 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, Приватного нотаріуса
Херсонського нотаріального округу
ОСОБА_8, треті особи: Орган опіки та
піклування Мелітопольської міської
ради, Приватний нотаріус
Мелітопольського нотаріального округу
ОСОБА_9, ПАТ КБ «ПриватБанк», КП
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання правочину недійсним,
витребування майна та визнання права
власності на майно.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 звернулись до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_6, КП
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Приватного
нотаріуса Херсонського нотаріального
округу ОСОБА_8 про стягнення грошової
суми, відшкодування моральної шкоди
завданої неправомірними діями.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 19 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 25 березня 2014 року, позов ОСОБА_5
задоволено, визнано недійсною
довіреність від 3 квітня 2008 року,
посвідчену приватним нотаріусом
Херсонського нотаріального округу
ОСОБА_8 за реєстровим № 381.

Витребувано з чужого незаконного
володіння ОСОБА_3, ОСОБА_7 квартиру
АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_5 право
власності на цю квартиру.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_7 задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 460 986 грн. 98 коп. на
відшкодування завданої шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 05 червня 2014 року
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 19 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 25 березня 2014 року у цій
справі залишено без змін.

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з клопотанням про скасування
заходів забезпечення позову, застосова
ні ухвалою від 23 квітня 2009 року
Мелітопольського міськрайонного суду
у вигляді накладен ня арешту на
квартиру АДРЕСА_1.

У квітні 2014 року представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 - звернулася до суду з заявою про
зупинення розгляду клопотання про
скасування заходів забезпечення
позову, оскільки ОСОБА_3, згідно ст.22
Закону України «Про мобілізаційну до
помогу та мобілізацію», Указу
Президента України від 17.03.2014р. за №
303/2014 «Про част кову мобілізацію», з 23
квітня 2014 року призваний на військову
службу при мобілізації.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 серпня 2014 року відмовлено
у задоволенні клопотання представника
ОСОБА_3 про зупинення розгляду
клопотання про скасування заходів
забезпечення позову.

Скасовано заходи забезпечення позову,
застосовані ухвалою від 23 квітня 2009
рску Мелітопольського міськрайонного
суду у вигляді накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5
на підставі рішення від 19 листопада 2013
року Мелітопольського міськрайонного
суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм процесуального права,
просить ухвалу скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити клопотання про зупинення
розгляду клопотання про скасування
заходів забезпечення позову.

В засідання апеляційного суду сторони,
будучи належно та своєчасно
повідомленими про час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в справі рекомендованими
поштовими повідомленнями про вручення
судових повісток про виклик, не
з'явилися. З клопотаннями про
відкладення судового засідання з
повідомленням про поважність причин
неявки до апеляційного суду не
звернулися. Судова колегія ухвалила
про можливість розглядати справу за
відсутності сторін.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що
питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішено судом
першої інстанції у відповідності до ст.
154 ЦПК України.

Ухвала суду відповідає роз'ясненням п.
10 постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006р. «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову». де сказано, що заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті. Зважаючи на це, суд при
задоволенні позову не вправі
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба в забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
обставини, що зумовили його
застосування.

З заяви позивачки ОСОБА_5, на користь
якої ухвалене рішення, видно, що
застосовані заходи забезпечення
позову на даний час перешкоджають
виконанню судового рішення, оскільки
вона не може зареєструвати свої право
власності на спірне нерухоме майно, так
як майно арештоване у цій справі.

Вказана обставина свідчить про те, що
потреба у забезпеченні позову відпала
та змінилися обставини, які обумовили
його застосування.

В частині відмови у зупиненні
провадження розгляду заяви про
скасування заходів забезпечення
позову оскаржена ухвала відповідає
ст.ст.201, 202 ЦПК України, якими
передбачені підстави зупинення
провадження у справі.

Суд першої інстанції правильно вказав,
що провадження у цій справі закінчене
ухваленням судового рішення по суті
позовних вимог, яке набрало законної
сили, а тому не існує можливості
запинити провадження, яке наразі
закінчене.

Зупинення розгляду клопотання ст.ст. 201,
202 ЦПК України не передбачене.

Доводи апеляційної скарги, в яких
ОСОБА_3 наполягає на зупиненні
провадження, не мають свого
підтвердження та правового
обґрунтування з підстав, що наведені
вище у цій ухвали.

Доводи апеляційної скарги про помилки
у резолютивній частині оскарженої
ухвали не спростовують її законності,
оскільки допущені судом описки та
помилки можуть бути виправлені у
порядку ст. 219 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про незгоду
з рішенням суду по суті спору у цій
справі є неприйнятними, оскільки
виходить за межі питання про розгляд
заяви про скасування заходів
забезпечення позову, а саме рішення є
таким, що перевірене судами
апеляційної і касаційної інстанції,
має законну силу і підлягає виконанню.

При розгляді справи апеляційним судом
встановлено, що ухвала судді суду
першої інстанції постановлена з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують її
висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування ухвали судді суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню у касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: