Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/2537/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів
Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

при секретарі судового

засідання
Капустинській Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" в особі
Житомирської філії до ОСОБА_2,
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Аско-Медсервіс" про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди за
апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Аско-Медсервіс" на рішення
Корольовського районного суду
м.Житомира від 03 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ПАТ "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" в особі
Житомирської філії звернулася до суду
з позовом, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просила
стягнути з ОСОБА_2 510 грн. матеріальної
шкоди та з ПАТ "Страхова компанія
"Аско-Медсервіс" 3020 грн. 46 коп.
матеріальної шкоди. В обґрунтування
вимог посилалась на те, що 19.03.2010 року в
результаті ДТП, що сталося з вини водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем «RENAULT
Master», державний номер НОМЕР_1,
пошкоджено автомобіль «CHEVROLET Aveo»,
державний номер НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_3 та був застрахований в
Житомирській філії ВАТ "Українська
страхова компанія «Дженералі Гарант»
(згідно рішення загальних зборів
акціонерів від 20.04.2011 року протокол №38
змінено тип та найменування страховика
на ПАТ "Українська страхова компанія
"Гарант-Авто"). Цивільна-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
в ПАТ "Страхова компанія
"Аско-Медсервіс". Страхове
відшкодування в розмірі 3530 грн. 46 коп.
позивач виплатив ОСОБА_3 Страхова
компанія вважала, що оскільки нею було
виплачено страхове відшкодування
потерпілому, то до неї перейшло право
вимоги до відповідачів. За наведених
обставин просила задовольнити позов
посилаючись на ст. 27 Закону України
«Про страхування» та ст. 993 ЦК України.

Рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 03 грудня 2013 року
позов "Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Житомирської
філії задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" 510 грн.
матеріальної шкоди та 33 грн. 14 коп.
судового збору. Стягнуто з ПАТ
"Страхова компанія "Аско-Медсервіс" на
користь ПАТ "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" 3020 грн. 46 коп.
матеріальної шкоди та 196 грн. 26 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ "Страхова
компанія "Аско-Медсервіс", посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
ПАТ "Страхова компанія "Аско-Медсервіс"
на користь ПАТ "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" 3020 грн. 46 коп.
матеріальної шкоди та 196 грн. 26 коп.
судового збору.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2009 року між
ОСОБА_3 та ВАТ "Українська страхова
компанія «Дженералі Гарант» (згідно
рішення загальних зборів акціонерів
від 20.04.2011 року протокол №38 змінено тип
та найменування страховика на ПАТ
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто") укладено договір
добровільного страхування
транспортного засобу - "CHEVROLET Aveo"
державний номер НОМЕР_2, поліс №19G-0288255,
строком дії з 25.04.2009 року до 24.04.2010 року.

Відповідно до умов договору
страхування ОСОБА_3 застрахувала свої
майнові інтереси на випадок
пошкодження транспортного засобу
внаслідок ДТП у межах страхової суми у
розмірі 45480 грн.

19.03.2010 року в м.Житомирі на перехресті
вул.Щорса сталася ДТП за участю
автомобіля «RENAULT Master» державний номер
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та
автомобіля «CHEVROLET Aveo» державний номер
НОМЕР_2, належного на праві власності
ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок ДТП транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Постановою Корольовського районного
суду м.Житомира від 18 червня 2009 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля «CHEVROLET Aveo» відповідно до
страхового акту від 10.06.2010 року складає
4760 грн. 55 коп. за відрахуванням франшизи
454 грн. 80 коп. та 775 грн. 29 коп. зносу
складових згідно умов договору
страхування, розрахунок виплати
становить 3530 грн. 46 коп.

17 жовтня 2010 року ВАТ "Українська
страхова компанія «Дженералі Гарант»
виплатила ОСОБА_3 страхове
відшкодування у розмірі 3530 грн. 46 коп.

Відповідно до п. 33.1. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі -Закон) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування, водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.4
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідно до страхового полісу
№ВС/8302902 від 10.12.2009 року
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована в АТЗТ
"Акціонерна-страхова компанія
"Аско-Медсервіс" (ПАТ "Страхова компанія
"Аско-Медсервіс"), поліс діяв на момент
виникнення ДТП, полісом встановлений
ліміт відповідальності - 25500 грн. за
шкоду заподіяну майну, а також
встановлена франшиза у розмірі 510 грн.

Між тим, ОСОБА_2 відповідно до ст. 33
Закону не виконав свій обов'язок і
протягом трьох робочих днів з дня
настання ДТП не повідомив страховика
ПАТ "Страхова компанія "Аско-Медсервіс",
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про ДТП, що сталася 19 березня 2010 року.

Зазначені обставини в апеляційній
інстанції підтвердив представник ПАТ
"Страхова компанія "Аско-Медсервіс"

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Пунктом п.5 ч.1 ст.991 ЦК України
передбачено, що страховик має право
відмовитися від здійснення страхової
виплати у разі несвоєчасного
повідомлення страхувальником без
поважних причин на те причин про
настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 27 постанови від 01 березня 2013
року № 4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», при вирішенні спорів про
право зворотної вимоги страховика суди
повинні розрізняти поняття «регрес» та
«суброгація». Наприклад, у випадку
суброгації відбувається лише заміна
осіб у вже наявному зобов'язанні
(заміна активного суб'єкта) зі
збереженням самого зобов'язання. У
такому разі страхувальник передає свої
права страховикові на підставі
договору і сприяє реалізації останнім
прийнятих суброгаційних прав. У
випадку регресу одне зобов'язання
замінює собою інше, але переходу прав
від одного кредитора до іншого не
відбувається. При цьому регрес
регулюється загальними нормами
цивільного права (зокрема, статтею 1191
ЦК України), а також статтею 38 Закону №
1961-IV, а для суброгації відповідно до
статті 993 ЦК України і статті 27 Закону
України «Про страхування» встановлено
особливий правовий режим. При
суброгації перебіг строку позовної
давності починає обчислюватися з
моменту виникнення страхового випадку,
а при регресі - з того моменту, коли
страховик виплатив страхове
відшкодування. Оскільки при суброгації
відбувається заміна особи в
зобов'язанні, тому з урахуванням
положення статті 515 ЦК суброгація
застосовується лише до майнового
страхування.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1188
майнова шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки одній особі з вини іншої
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, якщо вона
не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

У вказаній справі право вимоги
ґрунтується на суброгації (ст. 993 ЦК
України).

При суброгації перебіг позовної
давності починається від дня настання
страхового випадку, оскільки при
переході права вимоги до страховика
переходять усі права, які мав
страхувальник, зокрема, це стосується і
права на подання позову в т.ч. щодо часу
виникнення права на позов, - з моменту
заподіяння шкоди.

Згідно із статтею 256 ЦК України
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що позивач
звернувся до суду в межах строку
позовної давності, оскільки страховий
випадок мав місце 19 березня 2010 року, а
до суду він звернувся 14 березня 2013
року,

З матеріалів справи вбачається, що
неправомірними винними діями ОСОБА_2
було заподіяно матеріальний збиток
автомобілю ОСОБА_3, який компенсований
коштами ПАТ "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.
Відповідач ОСОБА_2 не виконав вимоги
закону та умови договору про
повідомлення ПАТ "Страхова компанія
"Аско-Медсервіс" про настання
страхового випадку, що є підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування, а тому колегія суддів
вважає, що відповідальність за
завдану шкоду повинен нести лише
ОСОБА_2

При вирішенні спору суд першої
інстанції зазначених вимог закону та
обставин справи не врахував, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

У зв'язку з цим та відповідно до ст.309
ЦПК України рішення суду підлягає
скасування з ухвалення нового рішення
про стягнення матеріальної шкоди з
ОСОБА_2 та відмови у задоволенні вимог
до ПАТ "Страхова компанія
"Аско-Медсервіс".

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України, з ОСОБА_2 підлягають стягненню
на користь позивача понесені останнім
та документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309,314, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Аско-Медсервіс" задовольнити.

Рішення Корольовського районного
суду м.Житомира від 03 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" в особі
Житомирської філії до ОСОБА_2,
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Аско-Медсервіс" про
відшкодування матеріальної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" 3530 грн. матеріальної шкоди
та 229 грн. 40 коп. судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді