Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/240/14
Головуючий у 1 інстанції: Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя на рішення
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 14 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя, треті особи без
самостійних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
припинення права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із вищевказаним позовом, в якому
зазначала, що на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 20.10.2007
року ОСОБА_3 належить 1/10 частка
домоволодіння, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Отримала вона цю
спадщину після смерті батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За життя
ОСОБА_6, якому належало право власності
на 1/10 частку домоволодіння, займав
квартиру № З вказаного будинку, площею
21.9 кв.м. В цьому ж домоволодінні 1/10
частка (квартира № 2, площею 13,2 кв.м)
належала його рідному брату ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Оскільки
брати мешкали в одному домоволодінні, а
спадкоємців першої черги у ОСОБА_7 не
було, то його брат ОСОБА_6 прийняв
спадщину, бо фактично вступив в її
володіння. Після смерті батька ОСОБА_6 у
2002 році ОСОБА_3 оселилась у тій частині
домоволодіння, яку він займав за життя
(квартири № 2, 3). З 2004 року вона почата
робити в ній ремонті та відновлювальні
роботи, бо будинок 1910 року побудови
знаходився в непридатному для життя
становищі. Значна частина квартир № 2
та 3 була зруйнована. Наприкінці 2008 року
ОСОБА_3 випадково дізналась, що право
власності на 1/10 частку спірного
будинку, яка раніше належала рідному
брату її батька ОСОБА_7, було визнано за
державою в особі ДПІ в Комунарському
районі м. Запоріжжі за рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 09.12.2005 року. Оскільки на
той час вже сплинуло 3 роки з дня
набрання чинності рішенням суду та
фактично вже не існувало того
приміщення, яке за життя займав ОСОБА_7,
бо з дня його смерті пройшло вже більше
20 років, ОСОБА_3 звернулась до ДПІ в
Комунарському районі м. Запоріжжя для
вирішення питання користування
домоволодінням. Але ДПІ відповіла, що
не може самостійно ні користуватись, ні
розпорядитись спірною частиною
домоволодіння.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила суд, припинити право власності
відповідача на 1/10 частку домоволодіння
АДРЕСА_1 з підстав, викладених у ст. 365 ЦК
України, виплатити відповідачу з
депозитного рахунку суду грошову
компенсацію за вказану частину
спірного домоволодіння у розмірі 8 694
грн., які внесла позивачка та визнати
право власності на цю частку
домоволодіння за ОСОБА_3

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14 листопада 2013 року
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Припинено право власності держави
Україна в особі Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя на 1/10 частку домоволодіння
АДРЕСА_1.

Перераховано з р/р 0607
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Запорізькій області, МФО 813015, ОКПО 26316700
на р/р 0005 код бюджетної
класифікації 31010100 одержувач ДПІ у
Комунарському районі ЄДРОПУ 38732199, банк
одержувач ГУКСУ у Запорізькій області,
МФО 813015, грошову компенсацію за 1/10
частку домоволодіння АДРЕСА_1 у розмірі
8694 грн., внесені ОСОБА_3 20.06.2013 року
(квитанція № 67 у відділені № 27 AT
«УкрСиббанк»).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10
частку домоволодіння АДРЕСА_1

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ДПІ Комунарському районі
м.Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За ст. 365 ЦК допускається припинення
права на частку у спільному майні за
вимогою інших співвласників. Зокрема,
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

За матеріалами справи судом першої
інстанції встановлено, що існують всі
передбачені даною статтею умови для
припинення права власності.

Так, відповідач будучи власником 1/10
частки спірного домоволодіння з 2005
року, з моменту набуття права власності
фактично не користується цією часткою,
не вживав заходів ані щодо виділення
цієї частки, ані щодо користування та
розпорядження нею. При цьому він також
не несе жодних витрат з утримання цієї
частки та земельної ділянки на якій
вона розташована.

Не спростовані апелянтом і твердження
позивачки про те, що частина
домоволодіння, якою користувався нині
померлий ОСОБА_7 та від якого перейшло
право власності до ДПІ, зараз прийшла у
непридатний стан, руйнується, проте
жодних дій з часу набуття права
власності щодо догляду за будівлею ДПІ
не здійснює.

За таких обставин є всі підстави
вважати, що припинення права власності
не завдасть шкоди інтересам
відповідача, а та обставина, що частка є
незначною не оспорюється.

Відповідно до положень ст. 365 ЦК суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Позивачем була виконана така вимога
закону, інші співвласники залучені до
участі в справі та не побажали викупити
зазначену частку відповідача, а отже
суд першої інстанції правомірно
ухвалив рішення про припинення права
власності та підстав для скасування
оскаржуваного рішення судова колегія
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14 листопада 2013 року в
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: