Справа №: 343/1808/13-ц
Провадження №: 2/0343/109/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді -
Керніцького І. І.,

секретаря -
Оленюк Т. В.,

адвоката -
Коцковича Р.М.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі Долинського районного
суду Івано-Франківської області справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання відповідачів
такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням та
зустрічними позовами ОСОБА_4, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач-відповідач ОСОБА_1. просить
суд, постановити рішення, яким
визнати відповідачів - його синів -
ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 таким, що
втратили право на користування
житловим при¬міщенням, жилою площею-26.10
кв.м., а саме: квартири, яка складається
із однієї кімнати і яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 області та виселити
їх з даного приміщення.

Свої вимоги мотивує тим, що він-ОСОБА_1
згідно рішення виконавчого комітету
Долинської міської ради народних
депутатів, за № 171 від 17.11. 1988 р., для
проживання своєї сім'ї, у складі п'яти
осіб ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
відповідачів по даному його цивільному
позову, і ОСОБА_5 отримав житлове
приміщення жилою площею - 26.10 кв.м., а
саме: квартири, яка складається із
однієї кімнати, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджує
відповідний ордер на це ж житло,
виданий 02.12.1988 р. даним же органом
місцево го самоврядування. В даній
квартирі, в даний час, є зареєстровані
декілька осіб і також - і він також. Крім
нього, в даному житлі є зареєстровані:
його діти, а саме: його сини,
відповідачі по даному цивільному
позові - ОСОБА_2 ОСОБА_3. і ОСОБА_4., яких
він, у свій час, з власної ініціативи,
зареєстрував в отрима ній ним
квартирі, хоча жодного дня по
сьогоднішній час в ній фактично і в
дійсності вони не проживали і по даний
час не проживають, а мешкають із своїми
сім'ями зовсім в іншому місці (сини
ОСОБА_2 і ОСОБА_3-в АДРЕСА_2 а син ОСОБА_4 -
в АДРЕСА_3). За час своєї реєстрації в
даному помешканні (квартирі),
відповідачі - його сини-ОСОБА_3., ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. участі в оплаті комунальних
послуг по ньому чи фінансуванні його
поточних та інших ремонтних робіт не
брали, а їхньою власністю це
житло(квартира) не являється. В даний
час, факт реєстрації відповідачів по
даному цивільному позову у вказаному
вище квартирі, робить не можливим його
подальше проживання разом з ними в ній,
оскі льки він вже є перестарілою
людиною і має намір розпорядитися
своїм нерухомим майном на випадок його
смерті, а перебування зареєстрованим у
даному житлі синів, створює для нього
перешкоди. На неодноразові його
звернення до них, щоб вони залишили
добровільно дане житло, знявшись при
цьому з реєстрації, відповідачі
відмовляються і надалі продовжують
бути зареєстрованим в даному житлі.
Крім цього часу вселення у дане житло,
користувалися усіма його жилими
приміщеннями і не беручи при цьому
жодної участі у витратах пов'язаних з
оплатою комунальних послуг, виконанню
ремонтних і інших зобов'язань по даному
житлі, матеріально в цьому не
забезпечували, що продовжує мати і по
даний час та призводить до виникнення
певних негативних стосунків, постійних
сварок і скандалів між ними. Угоди про
проживання у даному житлі
відповідачами по даному його
цивільному позову не укладав, а доброві
льно залишити дане житло, шляхом
зняття у відповідних державних органах
з реєстрації вони відмовляються, хоч
власником даного житла вони не
являються. Оскільки, відповідачі по
даному цивільному позову, в даний час
вже проживали самостійно, окремо від
нього і мають створені всі свої сім'ї,
він вважає, що вони уже не являю ться
членами однієї сім'ї разом з ним, а тому
вони в даний час і не користуються
правами та обов'язками, передбаченими
ст. 156 ЖК України. Угоди про їхнє
проживання у його помешканні (квартирі)
він не укладав, а добровільно залишити
квартиру відповідачі відмовляються,
хоч її власниками не являються.
Відповідно ж до ст. 150 Ж К У громадяни,
які мають у приватній власності
будинок, користуються ним для
особистого проживання, проживання
членів сім'ї, мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд, а згідно до ст.ст.116 і 157 ЖК
України, якщо наймач,члени його сім'ї чи
інші особи, що проживають разом із ним,
систематично руйнують, псують жиле
приміщення використо вують його не за
призначенням,систематичним порушенням
правил співжиття роблять не можливим
для інших проживання з ним в одному
будинку,а заходи запобігання
громадського впливу виявилися
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця чи і інших
заінтересованих осіб проводиться без
надання іншого жилого приміщення у
судовому порядку. У відповідності з
ст. 383 ЦК України, власник житлового
будинку, квартири, має право
використовувати помешкання для
власного проживання і здійснювати на
свій розсуд ремонт і зміни у квартирі. А
тому, своїми діями, відповідачі по
даній цивільній справі і порушують
його право, як і власника вище ним
відміченого житла, вільно
користуватися і розпоряджатися ним.
Крім того, враховуючи, що в даному його
житлі є зареєстровані сторонні особи,
що впливає на здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги, він
змушений нести і додаткові, непотрібні,
матеріальні витрати.

Відповідачі-позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3
звернулися до суду з зустрічним
позовом в якому просили суд
зобов'язати відповідача ОСОБА_1 усунути
перешкоди в користуванні житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та
передати їм ключ від вхідних дверей
цієї квартири вселити його в квартиру
АДРЕСА_1

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначили, що дійсно, їхній сім'ї
з 5 осіб на підставі ордера на жиле
приміщення №000889, серія МР від 02.12.1988
року було надане житлове приміщення по
вул. АДРЕСА_1 Як свідчить довідка КП
«Управління комунального
господарства» Долинської міської ради
за №2656 від 08.05.2013 року, яка долучена
відповідачем за зустрічним позовом,
позивачем за первісним позовом ОСОБА_1,
вони зареєстровані постійно за
вказаною адресою. Відповідно до
технічного паспорта
Івано-Франківського ОБТІ від 07.11.2011
року квартира за вказаною адресою
розміщена на першому поверсі
одноповерхового будинку і складається
з двох житлових кімнат, кухні, коридору
та комори, загальна площа квартири 53. 7
кв.м.. житлова - 38.3 кв.м. Протягом
тривалого часу відповідач - позивач
ОСОБА_1. чинить їм перешкоди в
користуванні вказаним житловим
приміщенням. Він постійно заявляє, що
ні вони, ні інші відповідачі за
первісним позовом не мають жодного
відношення до спірної квартири,
оскільки квартиронаймачем квартири є
він і вважає цю квартиру своїм власним
нерухомим майном, хоч квартиру отримав
з урахуванням п'яти членів сім'ї, в томі
числі і його. З цього приводу батько
ОСОБА_1. влаштовує різного роду сварки,
скандали, не допускає до квартири,
закрив квартиру і відмовляється
передати їм ключ від її вхідних дверей.
Ще у 2006 році відповідач ОСОБА_1. поміняв
замок в квартирі, закрив квартиру і
відмовляється передати ключі від їх
вхідних дверей. При цьому у 2006 році
відповідач імітував крадіжку з
квартири. Саме з вини відповідача
ОСОБА_1., у зв'язку з конфліктними
відносинами з батьком, який
перешкоджає йому в користуванні
житловим приміщенням, він не має
можливості проживати в квартирі. Щоб
уникнути різних конфліктних ситуацій,
які можуть привести до негативних
наслідків, він змушений проживати в
будинку батьків своєї дружини. Їхні з
батьком неприязні стосунки
ускладнилися ще й через негативну його
поведінку до його матері, який залишив
хвору, паралізовану жінку без будь-якої
допомоги та підтримки. Той факт, що
батько чинить їм перешкоди в
користуванні житловим приміщенням,
можуть підтвердити в судовому
засіданні свідки. В даний час в
квартирі ніхто не проживає, в тому
числі і відповідач ОСОБА_1., який
фактично проживає в АДРЕСА_4 ОСОБА_1.
навіть в позовній заяві вказав
реєстрацію місця проживання, а не місце
проживання. Ключі від вхідних дверей
квартири утримує відповідач ОСОБА_1.,
який позбавив їх доступу до квартири.
Квартира в аварійному стані, потребує
капітального ремонту, що вбачається з
долучених відповідачем-позивачем
актів обстеження
матеріально-побутових умов та сімейних
обставин від 18.07.2011 року та віл 03.05.2013
року. У квартиру увійти не має
можливості, щоб провести необхідні
ремонтні роботи, зробити житло
придатне для проживання. Кожний із
членів сім'ї, які зареєстровані за
вказаною адресою мають однакове право
житло, в тому числі і на приватизацію
житла.

В судовому засіданні
позивач-відповідач ОСОБА_1. та його
представник заявлені позовні вимоги
підтримали, зіславшись на
вищевикладені обставини. Просили позов
задоволити. Зустрічні позови не
визнали, просили відмовити в їх
задоволенні. Додатково ОСОБА_1.
повідомив, що ордер на квартиру в
нього не вилучався, чому зроблені
записи в ордері про членів його сім?ї
йому не відомо. В 2006 році він поміняв
замок в квартирі. Певний час він
проживав в АДРЕСА_2 разом зі своєю
сім?єю. Оскільки його син ОСОБА_4
звернувся з заявою про приватизацію
квартири він через це змушений був
звернутися з даним позовом до суду.
Час від часу від проживає в своїх
дочок в АДРЕСА_4 та в АДРЕСА_5

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.
Зазначив, що з часу отримання квартири
він в ній не проживав. Інколи батько
стверджував, що проживав в квартирі,
однак чи справді він там проживав
стверджувати не може. Також йому
відомо, що в даний час батько
поперемінно проживає в сестер ОСОБА_6
та ОСОБА_7 з 2010 року. Брат ОСОБА_4
проживає в АДРЕСА_3 в будинку своєї
дружини. Ключів від квартири батько
нікому не передавав. В даний час в їхній
сім?ї існують конфлікти і він вважає,
що батько та його брати ОСОБА_3 і ОСОБА_4
разом проживати не можуть.

Представник відповідача-позивача
ОСОБА_8 позов ОСОБА_1 не визнала,
підтримала зустрічний позов з
наведених в ньому підстав. Позов
ОСОБА_3 визнає. Просить зустрічні
позови задоволити.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 позов ОСОБА_1
не визнав. Підтримав поданий ним позов
та вказав, що раніше, після того як
вони отримали квартиру він та його
брат ОСОБА_4 певний час проживали в ній,
оскільки навчались в школі в м. Долина.
Час від часу він проживав в даній
квартирі, однак в 2006 році він поїхав на
тимчасові роботи в республіку Чехія і в
цей час батько поміняв вхідний замок в
квартирі. Після цього батько
відмовився давати йому ключі від
вхідних дверей в квартиру, цим саме
створюючи перешкоди в її користуванні.
Крім того батько не давав йому
можливості проживати і в АДРЕСА_2, де
фактично проживала сім?я, часто
конфліктував, розпочинав сварки, а
після цього викликав працівників
міліції. З 2008 року батько проживає в
АДРЕСА_4 в їхньої сестри, а його дочки
ОСОБА_7. Крім того, певний період часу
батько проживав в АДРЕСА_5 в іншої
дочки. Суперечки в сім?ї існують ще з
часу його дитинства.

Суд, вислухавши доводи сторін,
дослідивши здобуті та перевірені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
в задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити, натомість зустрічні позови
підлягають до задоволення, виходячи з
наступного.

Так, позов ОСОБА_1 не підлягає до
задоволення з урахуванням наступних
обставин.

Так, відповідно до ст.. 116 Житлового
кодексу України якщо наймач, член його
сім?ї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематично
порушують правила соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається з на жиле приміщення
№000889, серія МР від 02.12.1988 року, виданого
виконавчим комітетом Долинської
міської ради ОСОБА_1 з сім?єю з 5-ти
чоловік надано житлове приміщення в
АДРЕСА_1 Серед членів сім?ї наймача
зазначено також ОСОБА_2, ОСОБА_4. та
ОСОБА_3

Відповідно до актів обстеження
матеріально-побутових умов та
сімейних обставин від 18.07.2011 року та
від 03.05.2013 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_3.,
ОСОБА_3. Квартира однокімнатна,
потребує капітального ремонту. У
вказаній квартирі зареєстровані особи
не проживають.

Відповідно до ст.. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести в судовому
засіданні ті обставини, на як підставу
своїх позовних вимог чи заперечень.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 суду показав, що він є
депутатом Долинської міської ради.
Позивач ОСОБА_1. звертався до нього з
приводу складення акту обстеження
матеріально-побутових умов та сімейних
обставин. Він разом з сусідами
позивача двічі оглядав квартиру. Дана
квартира не придатна для проживання та
потребує капітального ремонту. На час
огляду квартири він ознак проживання в
ній осіб не бачив. Практично, ідучи на
роботу, він кожного дня проходить повз
цей будинок і стверджує, що в спірній
квартирі ніхто не проживає вже
тривалий час.

Свідок ОСОБА_6 дочка позивача ОСОБА_1
показала, що їй відомо, що відповідачі
по справі зареєстровані в спірній
квартирі, однак жодного разу там не
проживали. З 2000 року сім?я проживала в
іншому будинку в АДРЕСА_2 Долинського
району. Час від часу батько періодично
проживає або в неї, або в іншої дочки -
її сестри ОСОБА_7 в АДРЕСА_4. Вона з
чоловіком проводила ремонт зовнішніх
стін будинку - фасаду.

Свідок ОСОБА_10 - також дочка позивача
дала суду покази в яких зазначила, що
батько більшість часу проживає в неї
в її будинку в АДРЕСА_4. Згодом змінила
покази та зазначила, що батько тільки
навідує її, однак фактично проживає в
квартирі в м.Долина. В 2011 році її брат
ОСОБА_4 виготовив технічний паспорт на
вказану квартиру та мав намір її
приватизувати. Вважає, що в даній
квартирі проживати не можна, оскільки
потребує капітального ремонту.
Наскільки їй відомо, ключі від вхідних
дверей квартири батько поміняв
минулого року.

Свідок ОСОБА_11. зазначив, що він є
зятем позивача ОСОБА_1 та чоловіком
свідка ОСОБА_10 Стверджує, що наскільки
йому відомо відповідачі по справі
жодного разу не проживали в спірній
квартирі. Його тесть - ОСОБА_1. проживає
в його будинку в АДРЕСА_4 приблизно
шість місяців. Однак згодом змінив
пояснення те вказав, що його тесть
тільки гостює в нього, а проживає в
спірній квартирі. Він допомагав ОСОБА_12
перевозити меблі з квартири. Він часто
їздить на сезонні роботи, а тому не може
пригадати коли батько дружини
перебуває в них вдома.

Суд критично оцінює покази цих
свідків, оскільки вони є суперечливими
та спростовуються показами свідків
ОСОБА_2 та ОСОБА_13

Відповідно до актів обстеження
матеріально-побутових умов та
сімейних обставин та показів Свідка
ОСОБА_13 в спірній квартирі ніхто не
проживає, оскільки квартира перебуває
в аварійному стані. Це також
підтверджується поданими позивачем
копіями абонентських книжок по оплаті
вартості спожитої електроенергії та
природнього газу, з чого вбачається, що
ці послуги практично не споживаються.

З урахуванням цих показів та інших
наведених доказів, суд приходить до
висновку, що ні позивач ОСОБА_1 ні
відповідачі в спірній квартирі не
проживають, а тому його посилання ст..
116 Житлового кодексу України є
безпідставним, оскільки в судовому
засіданні не встановлено факту
спільного проживання сторін у
вказаному жилому приміщенні.

Натомість зустрічні позови ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні жилим приміщення
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.71 Ж К України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів й сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутньої бути продовженим
наймодавцем, а в разі спору - судом.

З отриманих в судовому засіданні
доказів встановлено, що ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. проживають в іншому житлі.
Однак відповідач ОСОБА_1. в 2006 році
поміняв вхідний замок в дверях
квартири та не дає їм можливості
проживати в ній. Крім того, вказана
квартира перебуває в аварійному стані
та не придатна для проживання.

Як роз'яснив Пленум Верховною Суду
України в п.10 постанови від 12.04.1985 року
№ 2 «Про деякі питання, що виникають в
практиці застосування судами ЖК
України» у справа визнання наймача або
члена сім'ї таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
необхідно з'ясувати причини
відсутності відповідача понад
встановлю строки. В разі їх поважності
(перебування у відрядженні, у осіб, які
потребують догляду, внаслідок
неправомірної поведінки інших членів
сім'ї, тощо) суд може продовжити
пропущений строк.

Не проживання ОСОБА_4. та ОСОБА_3 в
спірному житлі пов?язано з
неправомірною поведінкою відповідача
ОСОБА_1, який поміняв вхідний замок в
квартиру та не допускає їх до житла,
позбавляючи їх фактичної можливості
користуватися цим жилим приміщенням, а
також з тим, що саме житло перебуває в
аварійному стані та не придатне для
проживання.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що зустрічні позови слід
задоволити.

На підставі ст..ст. 71, 116 Житлового
кодексу України, керуючись ст..ст. 208, 209,
213, 215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
відповідачів такими, що втратили
право на користування житловим
приміщенням відмовити.

Зустрічні позови ОСОБА_4, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням
задоволити.

Зобов?язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1; передати їм ключі від цієї
квартири ти вселити їх в квартиру
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 114,70 гривень
сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
часу його проголошення до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Долинський районний суд.
Особи, які брали участь у справі, однак
не були присутні підчас проголошення
судового рішення можуть оскаржити
рішення суду першої інстанції в
апеляційному порядку на протязі десяти
днів часу отримання копії цього
рішення.

Суддя

«Повний текст рішення суду виготовлено
22.01.2014 року. Оригінал рішення
знаходиться в матеріалах справи».

Суддя