Справа №755/5385/14-ц
Провадження №2/755/2287/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представників відповідачів - ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та зміну черговості одержання
права на спадкування, -

у с т а н о в и в :

18.02.2014 року позивачка звернулась до
суду із позовом до відповідачів про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та зміну черговості одержання
права на спадкування. Позовні вимоги
мотивовано тим, що у 1999 році біля
робітничого гуртожитку на вулиці
Кіквідзе в м. Києві, де позивачка
працювала двірником, вона
познайомилась з ОСОБА_8, який працював
вантажником в ресторані Братислава.
Деякий час позивачка зустрічалась з
ОСОБА_8 та вони разом ходили в гості до
матері ОСОБА_8, з якою у позивачки
склались дуже теплі стосунки. Згодом
позивачка та ОСОБА_8 вирішили проживати
однією сім'єю та почали спільно
орендувати житло в Дніпровському
районі м. Києва, спочатку на АДРЕСА_3, а
потім на АДРЕСА_1. Разом на відпочинок
позивачка та ОСОБА_8 не їздили, оскільки
не мали такої можливості, однак зрідка
на вихідні дні разом ходили на озеро.
Позивачка зазначає, що одним з приємних
спільних спогадів є святкування
п'ятдесятиріччя позивачки у 2003 році в
кафе на АДРЕСА_3, де зібралось близько 15
близьких та друзів, що підтверджується
відповідними фотографіями. Після
смерті матері ОСОБА_8 в літку 2008 року
позивачка разом з ОСОБА_8 стали
проживати в квартирі померлої АДРЕСА_1.
Після квартирного обміну у червні 2008
року позивачка разом з ОСОБА_8 стали
проживати у комунальній квартирі
останнього АДРЕСА_2. Позивачка
зазначає, що одразу зареєструвати своє
місце проживання у зазначеній квартирі
вона не змогла, оскільки втратила
паспорт і тривалий час відновлювала
його. Запис про реєстрацію був
зроблений лише 07.08.2008 року, одразу після
поновлення паспорту. Саме з причин
відсутності паспорта позивачка та
ОСОБА_8 не змогли зареєструвати шлюб,
хоча, за твердженням позивачки, ОСОБА_8
робив їй відповідну пропозицію. Восени
2007 року у ОСОБА_8 стався перелом стегна
та тазу і він тривалий час знаходився у
важкому стані, оскільки травма мала
багато ускладнень. На той час ОСОБА_8 не
отримував ніякої допомоги, а позивачка
працюючи прибиральницею мала дохід у
сумі 2000,00 грн. і ніхто окрім неї не надав
допомогу ОСОБА_8, а після виходу на
пенсію дохід позивачки став 1050,00 грн.
Від попереднього шлюбу у ОСОБА_8 було
дві доньки - відповідачки у справі,
однак стосунки між батьком та доньками
були дуже прохолодні, їх практично не
було зовсім. За твердженням позивачки,
ОСОБА_8 мав на своїх доньок образу і не
любив згадувати про них, а сусіди
навіть не знали про існування у ОСОБА_8
доньок. ОСОБА_8 навіть не запросили на
весілля однієї з доньок - ОСОБА_4, і про
її весілля він дізнався лише через
місяць від своїх знайомих. Позивачка
вказує, що ОСОБА_8 звертався до своїх
дітей лічені рази, виключно у разі
крайньої необхідності. Один раз у 2012
році ОСОБА_8 позичив у доньки ОСОБА_4 100,00
грн., яких не вистачало на лікування, а
пізніше вона декілька разів
телефонувала та вимагала повернути
кошти, хоча знала, що після травми у 2007
році він не може працювати і
знаходиться у скрутному стані.
Заробітної плати, яку отримувала
позивачка, ледве вистачало на їжу та
комунальні послуги, ніякого одягу
позивачка та ОСОБА_8 не купували, а із
ліків просили призначити дешевші на
котрі все одно коштів не вистачало.
Вдруге ОСОБА_8 звернувся до своєї
доньки ОСОБА_4 по допомогу у липні 2013
року, коли було потрібно терміново
робити операцію по видаленню пухлини
гортані. Розмова ОСОБА_8 зі своєю
донькою відбулась по телефону в
присутності сусідки ОСОБА_10 Для
операції потрібно було 5000,00 грн. і саме
цю суму або ж хоча б її частину ОСОБА_8
попросив у своєї доньки, але у
відповідь вона сказала, що оскільки він
живе з позивачкою, то нехай позивачка
та її донька і допомагають. За
твердженням позивачка, така відповідь
справила на ОСОБА_8 гнітюче та
принизливе враження, адже він знав, що
донька працює адміністратором в
ресторані, а її чоловік поваром. Як
зазначає позивачка до 2010 року вона та
ОСОБА_8 жили лише на її пенсію і лише
29.06.2010 року ОСОБА_8 була призначена
пенсія по інвалідності 3-ї групи у сумі
800,00 грн. Не дивлячись на те, що група
інвалідності була робоча, за станом
здоров'я ОСОБА_8 не міг працювати,
оскільки до набутих ускладнень після
травми додалась онкологічна хвороба,
яка з початку була непомітною, а потім
набула важкого стану. За твердженням
позивачки, хвороба ОСОБА_8 та його
тяжкий стан постійно потребували
великих матеріальних витрат, тому
перебуваючи вже п'ятий рік на пенсії
позивачка була вимушена постійно
підпрацьовувати прибиральницею у
магазині «Сільпо» на Осокорках.
Потерпаючи від нестачі коштів на
лікування позивачка та ОСОБА_8 були
вимушені взяти кредит у «Альфобанку» в
сумі 15000,00 грн. Останній рік перед
смертю ОСОБА_8 тяжко хворів, йому
зробили хіміотерапію, за котру
позивачка сплатила 1300,00 грн., але не
зважаючи на це йому стало ще гірше,
ніхто зі знайомих не допомагав, тому
всі проблеми та складності лягли на
плечі позивачки. ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54
роки ОСОБА_8 помер і всіма витратами на
поховання та оплату боргів займалась
позивачка. Позивачка посилається на те.
що доказами її постійного проживання
із померлим однією сім'єю є покази
свідків, наявність у неї всіх
документів ОСОБА_8 та спільні
фотографії. За життя ОСОБА_8 радився із
позивачкою по всім життєвим питанням,
ділив із нею усі радості і позивачка
надавала йому моральну підтримку у
часи його тяжкого фізичного стану.
Позивачка зазначає, що під час
спільного життя вона виконувала всю
хатню роботу, готувала їжу, прибирала,
прала та любила ОСОБА_8 за його
спокійний і добрий характер. Коли
ОСОБА_8 став тяжко хворіти усю хатню
роботу виконувала лише позивачка, а
ОСОБА_8 вже потребував сторонньої
допомоги, не міг сам вийти на вулицю, не
міг сам піти до лікарні, позивачка
постійно супроводжувала його та
допомагала. Оскільки у ОСОБА_8 була
страшна слабкість і несила, він весь
час проводив у ліжку, коли позивачки не
було вдома він навіть не міг сам собі
розігріти їжу, а останнім часом вже не
міг самостійно їсти та вдягатись. Все
це робив лише за допомогою позивачки, а
вона розривалась між чоловіком,
роботою та пошуком грошей. Позивачка
зазначає, що іншого житла вона не має та
не має можливості придбати житло,
оскільки після смерті ОСОБА_8
залишились лише борги і будь-яка
стороння допомога відсутня, тому
позивачка просить суд встановити факт
її проживання разом з ОСОБА_8 однією
сім'єю з 1999 року по дату його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати право позивачки
на спадкування після померлого ОСОБА_8
разом зі спадкоємцями тієї черги, яка
має право на спадкування.

В судовому засіданні позивачка
підтримала вимоги своєї позовної заяви
з підстав викладених у ній, просить
позов задовольнити і додатково
пояснила суду, що вона багато років
проживала з ОСОБА_8, турбувалась про
нього та сама справляла похорон
останнього. Позивачка познайомилась з
ОСОБА_8 в 1999 році, вони почали
зустрічатись спочатку як знайомі, а
потім стали проживати як сім'я на
АДРЕСА_4, оскільки там позивачка мала
кімнату як двірник, а зареєстрована
позивачка була по АДРЕСА_5 з 1979 року по
2004 рік. В гуртожитку позивачка
проживала разом з ОСОБА_8 та своєю
донькою, потім орендували квартиру на
АДРЕСА_3, яку оплачував ОСОБА_8, оскільки
гуртожиток закрили. По АДРЕСА_3
проживали біля трьох років, а потім
орендували квартиру на АДРЕСА_1.
Постійно стали проживати з 2007 року по
АДРЕСА_2, як сім'я, як чоловік та дружина.
Позивачка зазначає, що вона прала,
прибирала, прасувала, з ОСОБА_8 вони
були пов'язані спільним побутом, інколи
ОСОБА_8 навідував своїх доньок.
Позивачка зазначає, що мала добрі
стосунки із матір'ю ОСОБА_8, разом із ним
вони ходили до неї у гості і мати добре
спілкувалась з позивачкою. За
твердженням позивачки, вона не
спілкувалась із доньками померлого, бо
вони цього не хотіли. Коли у 2007 році у
ОСОБА_8 сталась травма тазу та стегна
він хворів десь 8-9 місяців і лежав у
своєї матері, а позивака навідувала
його. В травні 2013 року дізнались, що у
ОСОБА_8 рак гортані і потрібна операція,
але його доньки грошами не допомогли,
тому позивачка оплатила лікування
ОСОБА_8 власними коштами, йому зробили
хіміотерапію, а до другої він не дожив
бо додалось ще запалення легенів. З
хворобою ОСОБА_8 самостійно ходити не
міг, позивачка возила його у лікарню,
виводила на вулицю, а останній місяць
навіть водила у душ. Позивачка
зазначає, що всі витрати на поховання
вона сплатила власними коштами, а
відповідачки, з невідомих позивачці
причин, не допомагали. У позивачки не
було телефонів відповідачок і її
знайомі також не мали їх номерів, але
про хворобу батька доньки були
обізнані. Коли після смерті ОСОБА_8
позивачці зателефонувала якась жінка і
попросила покликати ОСОБА_8, вона не
сказала що він помер, оскільки жінка
представилась колишньою
однокласницею, а позивачка була
впевнена, що жінка обманює і ніяка вона
не однокласниця.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги позовної
заяви з підстав викладених у ній,
просить позов задовольнити і додатково
пояснив суду, що факт тривалого
спільного проживання позивачки та
ОСОБА_8 з 1999 року по день смерті ОСОБА_8
підтверджується показами свідків,
відміткою у паспорті позивачки про її
реєстрацію за місцем проживання
ОСОБА_8, довідками форми 3 і спільними
фотографіями. Відношення ОСОБА_8 до
позивачки як до дружини обумовлено
спільним проживанням, спільним
побутом, наявністю взаємних прав та
обов'язків, підтверджується наявністю
багатьох спільних знайомих, наявністю
у позивачки всіх документів померлого,
замовленням особисто позивачкою всіх
ритуальних послуг та поховання ОСОБА_8
саме позивачкою без будь-якої
сторонньої допомоги. Наявність
інвалідизуючого стану ОСОБА_8 після
травми тазу та стегна у 2007 році,
знаходження його майже рік у тяжкому
стані, важке протікання хвороби та
наявність ускладнень хвороби,
неможливість працювати надалі,
відсутність будь-якої соціальної
допомоги до часу фактичного оформлення
інвалідності ОСОБА_8 26.06.2010 року
підтверджені його пенсійним
посвідченням, рахунками на придбання
медикаментів, медичними довідками з
діагнозами хвороб і причиною смерті,
допитом свідків. ОСОБА_8 до 26.06.2010 року
існував виключно на заробітну плату
позивача, а після оформлення її пенсії
у 2008 році - за рахунок її пенсії та її
підробіток прибиральницею у магазині
«Сільпо». Здійснення позивачкою опіки
по відношенню до ОСОБА_8, а саме:
спілкування, поради та консультації по
всім побутовим і медичним проблемам,
поздоровлення зі святами та спільні
святкування, прибирання квартири,
приготування перетертої їжі, що
обумовлено особливостями хвороби
горла, - підтверджено документами,
фотографіями та свідками. Знаходження
ОСОБА_8 тривалий час у безпорадному
стані, обумовленому не тільки
каліцтвом після травми 2007 року, але і
тяжкими хворобами: ускладнення від
отриманих травм тазу та стегна,
туберкульоз, онкологічне захворювання,
що підтверджується свідками, наявністю
пенсійного посвідчення інваліда,
медичними довідками, довідкою з
прокуратури про смерть, рахунками на
покупку медикаментів. ОСОБА_8 на
початку захворювання не був лежачим
хворим, але перебував у безпорадному
стані, оскільки він не міг самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребував стороннього догляду та
піклування.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просить відмовити у задоволенні позову
посилаючись на те, що у 1992 році її
батьки розірвали шлюб, але батько ще
декілька разів повертався в сім'ю, а у
2000 році зовсім пішов і проживав у своєї
матері. У 2007 році в нього сталася травма
і вона разом зі своєї сестрою та мамою
навідували батька у бабусі. Після
смерті бабусі у 2007 році відповідачка
переїхала проживати в помешкання
померлої по АДРЕСА_1, а батько переїхав
жити на АДРЕСА_2. Відповідачка зазначає,
що не часто але вона та її сестра
спілкувались із батьком, дзвонили йому,
при цьому, часто позивачка не
запрошувала його до телефону.
Відповідачка зазначає, що всі свята, як
то дні народження її та сестри, батько
святкував з ними, однак підтверджуючих
фотографій не лишилось. Про наявність у
батька хвороби на рак відповідачка не
знала, але надавала йому матеріальну
допомогу і ніколи не вимагала
повернути кошти назад. Відповідачка
стверджує, що померлий батько казав, що
в нього болить горло, але про те, що це
рак ніколи не говорив. Про смерть
батька відповідачка дізналась лише
через 40 днів від знайомих, а до цього
дзвонила йому, трубку взяла позивачка і
сказала, що він вийшов покурити, хоча на
той час він вже помер. Коли у 2007 році
батько лежав з травмою десь біля 1-го
року, ним опікувалась відповідачка, її
сестра та колишня дружина померлого і
його мати, при цьому, весь цей час він
проживав у бабусі. Відповідачка
стверджує, що надавала померлому
батьку матеріальну допомогу і ніколи
від цього не відмовлялась, а її сестра
ОСОБА_6 навіть подарувала батьку
комунальну квартиру по АДРЕСА_2 де
зараз проживає позивачка і має
претензії щодо цієї квартири. Також
відповідачка зазначає, що особисто
вона надавала батьку матеріальну
допомогу у розмірі 100-200 грн. на місяць,
що можуть підтвердити мати і сестра,
однак документального підтвердження
цьому немає.

Представники відповідачів в судовому
засіданні заперечують проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях,
які приєднано до матеріалів справи, і,
зокрема, пояснили суду, що твердження
позивача про спільне проживання з
ОСОБА_8 з 1999 року не відповідають
дійсності, оскільки до 2000 року включно
ОСОБА_8 проживав зі своєю колишньою
дружиною ОСОБА_11, а з 2000 року проживав
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_12 по
АДРЕСА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
Єдиним підтвердженням проживання
позивачки разом з ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 є
довідка форми 3 де зазначена дата
реєстрації позивачки з вказівкою на 2008
рік. При цьому, спільне проживання
позивачки з ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 мало
місце на підставі приятельських
відносин та у зв'язку зі скрутним
становищем позивача. ОСОБА_8
запропонував позивачці спільне
проживання на умовах добросусідства,
адже наявність місця реєстрації мала
допомогти позивачу знайти роботу і
позивачка займалась хатнім
господарством виключно в рахунок
проживання у зазначеному житлі, що
розглядалось ОСОБА_8 як своєрідна плата
за надану житлову площу. Крім того,
представники вважають, що позивачем не
надано доказів безперервного
проживання з ОСОБА_8 з моменту
реєстрації у зазначеній квартирі,
тобто з 2008 року. На думку представників,
позивачка безпідставно стверджує, що
відносини між ОСОБА_8 та його доньками
були прохолодні і він звертався до них
але у разі крайньої необхідності,
оскільки ОСОБА_8 спілкувався зі своєю
сім'єю телефоном, відвідував свою
колишню родину, святкував разом із ними
сімейні свята та мав дружні із ними
стосунки. Крім того, відповідачка
ОСОБА_6 за договором дарування
подарувала батьку квартиру по АДРЕСА_2,
що також спростовує відсутність
дружніх взаємних родинних відносин.
При цьому відносини між позивачкою та
ОСОБА_8 весь час супроводжувались
сварками, що виникали у зв'язку зі
зловживанням алкогольними напоями,
сусіди неодноразово скаржились на
конфлікти, які виникали між ними.
Свідчення позивача щодо наявності
непостійного працевлаштування, а також
повного утримання померлого ОСОБА_8 за
рахунок пенсії позивача і непостійного
заробітку належно не підтверджені, що
не дає підстав для висновку про те, що
ОСОБА_8 перебував на повному
матеріальному утриманні позивача до
моменту його смерті. Натомість
утримання позивачем ОСОБА_8
спростовується призначеною ОСОБА_8
пенсією, що свідчить про відсутність
потреби в матеріальній допомозі з боку
позивача. Відповідачі не знали про
смерть ОСОБА_8, а тому не могли
відповідно взяти на себе витрати
пов'язані з похованням батька та
здійснити це належним чином, оскільки
позивач навмисно приховала факт
смерті. Вже після смерті ОСОБА_8 сусіди
померлого телефонували за його
адресою, щоб дізнатись про стан його
здоров'я, але позивач відповіла, що
ОСОБА_8 не може підійти до телефону
через зайнятість, хоча на той час, як
виявилось згодом, ОСОБА_8 вже було
поховано, таким чином позивачка
навмисно приховала його смерть. На
думку представників, оскільки факт
проживання однією сім'єю не
обмежується спільним проживанням,
вбачаються підстави стверджувати про
відсутність між позивачем та ОСОБА_8
спільного побуту, спільних прав та
обов'язків, усталених відносин
притаманних подружжю. ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_8 помер. Відповідачі у справі є
рідними доньками померлого, отже є
спадкоємцями майна померлого першої
черги. Позивачкою не надано жодних
належних доказів, які б підтверджували
опіку над померлим протягом тривалого
часу, його матеріальне забезпечення
позивачем, надання іншої допомоги
спадкодавцеві, а також не підтверджено,
що померлий потребував такої допомоги
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво, будучі у безпорадному стані.
За наведених обставин представники
вважають, що факт проживання позивача
із ОСОБА_8 однією сім'єю не
підтверджено, а проживання позивачки
за місцем проживання ОСОБА_8 обумовлено
бажанням ОСОБА_8 допомогти позивачці у
працевлаштуванні, при цьому, сім'ї вони
не складали. Всі сторони визнали, що під
час травми у 2007 році померлий жив у
своєї матері. Наявні фотографії не
фіксують проживання однією сім'єю, на
них немає конкретних дат, сама
позивачка не пам'ятає точно дати смерті
матері ОСОБА_8 та дати її знайомства з
ОСОБА_8 На рак ОСОБА_8 захворів у квітні
2013 року, а за медичною допомогою
звернувся лише у червні 2013 року і по
медичну допомогу звертався лише три
рази, сама ж позивачка замість надання
допомоги лише розпивала спиртні напої.
Представники також посилаються на те,
що як свідчать матеріали справи, ОСОБА_8
сам отримав кредит на своє лікування,
що вказує на відсутність матеріальної
допомоги зі сторони позивачки.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_13 суду показала, що вона
працює лаборантом в інституті раку, є
подругою колишньої дружини померлого з
1973 року і знала цю сім'ю та навіть була
дружкою на їх весіллі. Померлий
постійно контактував зі своєю родиною,
дзвонив, приходив на дні народження
доньок та до їх матері. В сім'ї
відповідачів свідок буває щотижня,
навіть після переїзду ОСОБА_8 для
проживання на АДРЕСА_2, він все одно
приходив у свою родину в гості,
останній раз близько двох років тому.
Про хворобу ОСОБА_8 на рак свідку не
відомо, але пам'ятає, що він ламав
стегно і його колишня дружина
відвідувала його в лікарні, приносила
ліки та харчі. Про наявність в ОСОБА_8
цивільної дружини свідку відомо,
оскільки коли ОСОБА_8 перевозив свої
речі в квартиру на АДРЕСА_2, свідок
допомагала та бачила там позивачку.
Стосовно доньок померлого свідок
зазначила, що вони завжди допомагали
батьку коли він цього потребував і
дзвонив їм.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_14 суду показала, що є
другом сім'ї відповідачів і знає цю
родину з 1997 року. Померлого свідок
знала не дуже добре, але десь сім років
тому він дзвонив їй і радився по
питаннях нерухомості, зокрема, питав як
оформити його кімнату на дітей, а потім
десь чотири роки тому подзвонив і
сказав, що пропали його документи та
він не може піти до нотаріуса щоб
написати заповіт. Також свідок
зазначає, що ОСОБА_8 повідомив їй, що з
ним живуть чужі люди, а саме жінка на
ім'я ОСОБА_1 та її донька і він їм
допомагає, а вони йому, оскільки на одну
пенсію прожити важко, при цьому, ОСОБА_8
зазначив, що своєї квартири чужим людям
не віддасть. Також свідку відомо про те,
що в нього була травма ноги і колишня
дружина йому в цей час всіляко
допомагала. Коли він перестав дзвонити,
відповідачі разом зі своєю матір'ю
почали його пошуки, подзвонили в
квартиру на АДРЕСА_2, слухавку взяла
жінка та сказала, що він уїхав, а
пізніше подзвонили його сусіди і
повідомили, що він помер. На скільки
відомо свідку у ОСОБА_8 була
двохкімнатна квартира, яку він віддав
своїм донькам як компенсацію по
аліментах, а донька ОСОБА_6 подарувала
йому свою кімнату на АДРЕСА_2.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_15 суду показала, що була
сусідкою позивачки по комунальній
квартирі протягом останніх семи
місяців життя ОСОБА_8 Свідок стверджує,
що позивачка разом з ОСОБА_8 зловживали
алкогольними напоями та починали
гуляти з розпиванням спиртних напоїв з
п'ятою години ранку. В кімнаті
позивачки і ОСОБА_8 проживали
квартиранти, які обікрали позивачку і
тоді вона їх вигнала. Свідок зазначає,
що чула як позивачка вимагала від
ОСОБА_8 одружитись із нею але він
відмовляв їй у цьому, а вже коли ОСОБА_8
не міг ходити, позивачка хотіла
привезти людину з РАГСу щоб
зареєструвати шлюб, але ОСОБА_8
відмовився від цього. Також свідок
стверджує, що коли ОСОБА_8 вже був
прикутий до ліжка, саме свідок кормила
його, а позивачки постійно сиділа на
кухні і не мала до нього жодних
почуттів та не турбувалась про нього.
Свідок зазначає, що по сусідству із
позивачкою вона проживала з 01.03.2013 року
по 15.08.2013 року. В кімнаті позивача
проживала сама позивачка, ОСОБА_8 та
якась сім'я без паспортів, яка знімала в
них житло. Свідок стверджує, що
позивачка не лікувала ОСОБА_8, а лише
вживала спиртні напої. В березні 2013
року ОСОБА_8 ще був здоровим, а потім
почав хворіти, він часто згадував своїх
доньок, а коли позивачка про це чула
вона дуже злилась. ОСОБА_8 була потрібна
допомога, але позивачка про нього не
турбувалась, а лише казала йому, що
треба було раніше думати про здоров'я і
тепер лежи собі. Також свідок
стверджує, що ОСОБА_8 самостійно ходив у
лікарню, один раз його супроводжувала
позивачка, а один раз їх квартиранти.
Під час онкологічної хвороби позивачка
не готувала ОСОБА_8 особливої їжі, ходив
він сам без допомоги, а не працював
тому, що зловживав спиртними напоями
разом з позивачкою.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_16 суду показала, що по
сусідству з позивачкою в комунальній
квартирі проживає її син і вона кожного
дня бувала у цій комунальній квартири,
оскільки відвідувала сина. При цьому,
свідок стверджує, що позивачка була
постійно в стані алкогольного
сп'яніння з якимись невідомими людьми.
Померлий був для них на задньому плані,
вони навіть били його. На думку свідка,
саме позивачка відбила ОСОБА_8 від
сім'ї, а потім втягла його у постійні
п'янки. З позивачкою ОСОБА_8 проживав в
комунальній квартирі по АДРЕСА_2 з
самого початку як переїхав, він хворів
на туберкульоз, потім на рак, а
позивачка продовжували пити і ніхто
його не жалів. Позивачка ОСОБА_8 не
доглядала і весь час була на підпитку.
Про те, що ОСОБА_8 помер свідок
дізналась лише після його похорону, він
був інвалідом і добрим чоловіком, але
спиртні напої звели його в могилу, він
не міг працювати, ходити на роботу, а
останнім часом лежав.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_17 суду показав, що
він проживав по сусідству з ОСОБА_8 в
комунальній квартирі з 1986 року по 2011
рік, а потім з квітня 2013 року по
вересень 2013 року. Свідок стверджує, що
позивачка має намір відібрати належну
ОСОБА_8 кімнати, хоча померлий хотів щоб
ця кімната належала його доньці
ОСОБА_16. Останнім часом ОСОБА_8 жалів
про образ свого життя і казав свідку, що
прописав позивачку лише для того щоб
вона могла знайти роботу. У свідка були
добрі стосунки з ОСОБА_8, а позивачку
померлий йому ніяк не представляв. Сама
позивачка має скандальний характер.
Окрім ОСОБА_8 та позивачки у їх кімнаті
проживала донька позивачки і біля
одного року проживали ще двоє
квартирантів. Свідок зазначає, що
порядку в кімнаті не було, квартиранти
платили їм не грошима, а спиртними
напоями. Останнім часом ОСОБА_8 не
вживав спиртних напоїв, а позивачка і
до теперішнього часу зловживає
спиртним напоями. ОСОБА_8 розповідав
свідку, що колись в нього була травма
ноги. Жили ОСОБА_8 та позивачка за його
пенсію по інвалідності, при цьому,
позивачка також ходила на роботу.
Відносини між ОСОБА_8 та позивачкою не
були сімейними, бо разом вони нічного
не робили, іноді позивачка готувала,
але ОСОБА_8 просив їсти у свідка. Про
своїх дітей, особливо про доньку
ОСОБА_16, ОСОБА_8 завжди говорив добре, і
зі слів померлого він періодично
відвідував своїх дітей. В квітні ОСОБА_8
сказав свідку, що погано себе почуває, а
потім стало відомо, що в нього рак. До
останнього ОСОБА_8 пересувався сам і
свідок жодного разу не бачив щоб хтось
виводив його на вулицю, оскільки ходив
померлий сам. Свідок стверджує, що
позивачка не турбувалась про ОСОБА_8,
лише сварилась на нього нецензурними
словами та дралась із ним. Свідок
зазначає, що ОСОБА_8 казав йому, що
донька позивачки навіть била його.
ОСОБА_8 вважав позивачку квартиранткою.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_18 суду показала, що є
подругою ОСОБА_8 та позивачки і знала їх
протягом 15 років. ОСОБА_8 та позивачка
жили разом, вели спільне господарство,
спочатку проживали на Воскресінці, а
потім на АДРЕСА_2. Коли ОСОБА_8 хворів
позивачка допомагала йому, лікувала і
за власні кошти поховала. ОСОБА_8 та
позивачка десь 5-6 років проживали в
комунальній квартирі як сім'я, разом
робили покупки, купили диван та пральну
машину. Раніше ОСОБА_8 працював, але
після 2000 року зламав ногу і вже не
працював, а позивачка опікувалась ним,
потім ОСОБА_8 оформив пенсію. Останнім
часом ОСОБА_8 потребував допомоги і
тільки позивачка йому допомагала, а
доньки цього не робили. З початку літа
2013 року ОСОБА_8 стало зовсім погано, але
надія ще була. Свідок стверджує, що
ОСОБА_8 хотів щоб позивачка до своєї
смерті проживала у цій кімнаті. З
квітня по вересень 2013 року свідок рідко
відвідувала ОСОБА_8 та позивачку, десь 1
раз на 1,5-2 місяці. За три місяці до
смерті стало відомо, що у ОСОБА_8 рак і
позивачка доглядала за ним, готувала
їжу, прала, в кімнаті завжди було чисто.
Останнім часом ОСОБА_8 було важко
пересуватись, а коли він вже не міг
їсти, всю їжу позивачка перетирала йому
до каші.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_10 суду показала, що є
сусідкою позивачки по АДРЕСА_2.
Позивачка з ОСОБА_8 жила по АДРЕСА_2 з 2007
року. Доньок ОСОБА_8 свідок не знає, хоча
була сусідкою померлого. ОСОБА_8 з
позивачкою жили не погано, завжди були
разом і свідок сприймала їх як сім'ю.
ОСОБА_8 не працював, оскільки в нього
була травма ноги потім руки і в
основному із-за травми ноги його не
брали на роботу, а позивачка постійно
працювала на декількох роботах і
більше ніхто допомоги не надавав, діти
його не провідували. Всю хатню роботу
виконувала позивачка. Свідок зазначає,
що заходила в гості до ОСОБА_8 та
позивачки часто, в основному по роботі,
оскільки приносила квитанції на оплату
житлово-комунальних послуг. Останнім
часом ОСОБА_8 дуже хворів на рак і при
свідкові дзвонив своїй доньці ОСОБА_16
попросити допомоги, але вона відмовила.
В серпні 2013 року ОСОБА_8 вже був лежачим
хворим і позивака обтирала його,
готувала та перетирала їжу, а він до
останнього думав, що виживе.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_19 суду показала, що у 2007
році і до грудня 2008 року була сусідкою
позивачки по комунальній квартирі. В
кімнату по сусідству ОСОБА_8 та
позивачка переїхали десь у середині 2007
року як чоловік та дружина. Свідок
зазначає, що одразу було видно, що це
сім'я. ОСОБА_8 був у тяжкому стані, ходив
з паличкою і потребував сторонньої
допомоги та догляду, потім ще зламав
руку і не працював, а позивачка в дві
зміни працювала та турбувалась про
нього. Свідок стверджує, що ОСОБА_8
казав їй про те, що доньки не хочуть
йому допомагати на операцію. В кінці 2012
року ОСОБА_8 захворів на туберкульоз і
позивачка постійно за ним доглядала.
Свідок зазначає, що спілкувалась з
ОСОБА_8 та позивачкою кожного дня і
бачила, що всю хатню роботу виконує
саме позивачка. В ОСОБА_8 також було
зламане стегно, необхідно було робити
операцію, але коштів для цього не було.
До АДРЕСА_2 ОСОБА_8 проживав у своєї
матері, а також разом з позивачкою
знімав житло. Чи їздив, чи не їздив
ОСОБА_8 до своїх дітей свідку не відомо,
але ОСОБА_8 хотів спілкуватись із
доньками, однак вони цього не хотіли.
ОСОБА_8 та позивачка спиртного не
вживали і конфліктів між ними не
виникало.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_20 суду показав, що
мав дружні сусідські стосунки з ОСОБА_8
та позивачкою, практично кожного дня
бував у їх кімнаті, а відповідачів
свідок не знає і ОСОБА_8 з ними не
спілкувався. З ОСОБА_8 та позивачкою
свідок знайомий з 2007 року, з того часу
як вони переїхали на АДРЕСА_2. Свідок
зазначає, що це була нормальна сім'я,
ОСОБА_8 не працював, оскільки був
інвалідом з переломом стегна, а
позивачка працювала в дві зміни щоб
забезпечити ОСОБА_8, оскільки він
погано ходив, а потім ще й зламав руку і
пізно, лише у 2012 році, зробив операцію
на руці. В подальшому ОСОБА_8 захворів
на рак і позивачка його лікувала та
опікувалась ним, виконувала всю хатню
роботу, а родичі ОСОБА_8 не допомагали.
Свідок зазначає, що ОСОБА_8 казав, що не
хоче звертатись до своїх родичів бо
вони все одно не допоможуть та порвав
номери їх телефонів. ОСОБА_8 та
позивачка жили однією сім'єю. Свідок не
бачив, щоб ОСОБА_8 кудись їздив і до
нього доньки не приїздили, іноді
відвідувала одна з доньок. Свідок
стверджує, що протягом приблизно двох
років позивачка повністю
забезпечувала ОСОБА_8, оскільки він за
станом свого здоров'я не міг працювати.
Свідок зазначає, що разом з ОСОБА_8 та
позивачкою святкував всі свята, ОСОБА_8
трошки випивав спиртних напоїв, а
позивачка лише по святах. Пів року
ОСОБА_8 не звертався до лікарів, а потім
стало відомо, що в нього рак. Деякий час
ОСОБА_8 лежав в лікарні, проходив
хіміотерапію, при цьому, в лікарню
разом з ОСОБА_8 їздив сам свідок та
позивачка.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_21 суду показала, що
відповідачі у справі є її доньками, а
ОСОБА_8 її колишній чоловік. Останній
раз вона із ним розмовляла у липні 2013
року, а бачилась із ним на дні
народження їх спільної доньки. З ОСОБА_8
свідок розлучилась 12.09.1992 року, а в
квітні 1993 роки вони помирились і жили
разом до 1999 року. У 2000 році відносини
повністю закінчились. Після цього
ОСОБА_8 жив зі своєю матір'ю до моменту
її смерті у липні 2007 року. Свідок
стверджує, що ОСОБА_8 систематично
навідував своїх дітей, відносини були
нормальні, і свідок і діти спілкувались
з ОСОБА_8 та мали нормальні людські
відносини. Позивачку свідок не знає і
побачили її за тиждень до переїзду
ОСОБА_8 на АДРЕСА_2. Про те, що ОСОБА_8 та
позивачка проживали разом свідок не
знала і про це їй стало відомо лише коли
вони переїхали на АДРЕСА_2. ОСОБА_8 не
казав, що позивачка для нього дружина, а
просто як знайома. Свідок зазначає, що
про наявність у ОСОБА_8 туберкульозу їй
було відомо, а проте, що в нього рак вона
не знала. Під час хвороби на
туберкульоз ОСОБА_8 доньок не
відвідував, сказав, що прийде коли
вилікується, а потім подзвонив у липні
2013 року сказав, що захворів і потрібні
кошти та попросив свідка взяти кредит,
однак свідок відмовила в цьому,
оскільки кредит не було чим повертати,
тим більше, що на той час свідок вже
мала не виплачений кредит. Тож по
телефону ОСОБА_8 спілкувався не з
донькою ОСОБА_20, а зі свідком. ОСОБА_8
перестав телефонувати з другої
половини липня 2013 року. Свідок
зателефонувала ОСОБА_8 приблизно 9-10
серпня 2013 року, однак слухавку взяла
позивачка і свідок одразу поклала свою
слухавку. Потім подзвонила сусідка
ОСОБА_8 і повідомила, що він помер і вже
похований. Після цього свідок
подзвонила позивачці і представилась
однокласницею ОСОБА_8, однак позивачка
сказала, що він вийшов покурити. Коли в
ОСОБА_8 стався перелом стегна свідку
про це повідомила колишня свекруха,
тоді свідок та мати ОСОБА_8 надавали
йому всю необхідну допомогу і більше
ніхто цього не робив.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
представників відповідачів, покази
свідків, вивчивши матеріали справи,
дослідивши всі зібрані по справі
докази кожний окремо та в сукупності,
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_8, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

За змістом копії спадкової справи
№29/2013 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_8, за життя ОСОБА_8 не залишив
заповіту, а спадкоємцями майна
померлого за законом першої черги у
відповідності до положень ст. 1261 ЦК
України, є доньки померлого ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 (а.с. 93-124).

У своїй позовній заяви позивачка,
зокрема, просить встановити факт її
постійного проживання з ОСОБА_8 однією
сім'єю з 1999 року по час смерті ОСОБА_8 -
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Отже встановлення відповідного факту
необхідне позивачці для отримання
права на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_8

Вирішуючи питання про встановлення
факту проживання ОСОБА_8 з позивачкою
однією сім'єю як чоловіка та дружини
без реєстрацій шлюбу, суд, враховуючи
суперечливість показань свідків в
частині наявності між позивачкою та
ОСОБА_8 сімейних відносин і терміну
спільного проживання, виходить із того,
що відсутні підстави надавати перевагу
показам одних свідків над показами
інших свідків і спирається на наявні у
справі інші докази проживання
позивачки та ОСОБА_8 однією сім'єю понад
п'ять років до часу смерті ОСОБА_8

Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка була зареєстрована та
проживала разом з ОСОБА_8 за адресою:
АДРЕСА_2 з 2008 року, що підтверджується
довідками форми 3 №280 та 281 виданими
ЖРЕО №415 (а.с. 11-12).

Точна дата реєстрації позивача за
вказаною вище адресою, а саме 07.08.2008
року, підтверджується копією паспорту
позивача (а.с. 7).

Враховуючи, що ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, а офіційна реєстрація
позивачки за місцем проживання ОСОБА_8
відбулась 07.08.2008 року, позивачка дійсно
проживала спільно з ОСОБА_8 більше п'яти
років на час смерті останнього.

Стосовно наявності сімейних відносин
між ОСОБА_8 та позивачкою протягом
спільного проживання і по час смерті
ОСОБА_8, суд приходить до висновку, що
сімейні відносини протягом вказаного
періоду часу дійсно існували, оскільки
проживання в одній кімнати обумовлює
пов'язаність ОСОБА_8 та позивачки
спільним побутом, при цьому, суд
приймає до уваги надані позивачкою
копії фотографій на яких вона разом з
ОСОБА_8 (а.с. 16). А наявність взаємних
прав та обов'язків підтверджується тим,
що позивачка опікувалась похороном
ОСОБА_8 та витрачала кошти на придбання
ліків для нього, що підтверджується
копією договору на надання додаткових
ритуальних послуг від 30.08.2013 року та
копією рахунку-фактури №СФ-000186 від
11.06.2013 року (а.с. 15,17).

Крім того, суд виходить із моральних
засад суспільства і вважає доведеним
факт проживання позивачки з ОСОБА_8
однією сім'єю як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу більше п'яти років до
дня смерті ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стосовно вимог позивача про визнання
за нею права на спадкування після
померлого ОСОБА_8 разом зі спадкоємцями
тієї черги, яка має право на
спадкування, суд приходить до висновку
про необхідність відмови у задоволенні
такої позовної вимоги виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України,
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_8 помер у віці 54 роки, отже на день
смерті не був особою похилого віку.

За змістом копії пенсійного
посвідчення ОСОБА_8 29.06.2010 року була
призначена пенсія по інвалідності 3-ї
групи загального захворювання (а.с. 9).

Згідно довідки про причину смерті від
30.08.2013 року ОСОБА_8 помер у зв'язку зі
злоякісним новоутворенням гортані (а.с.
18).

Будь-які інші медичні документи щодо
хвороб ОСОБА_8 в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Обставинами, що визнані сторонами та
іншими особами, які брали участь у
справі є те, що за життя ОСОБА_8 хворів
не лише на онкологічну хворобу, а також
на туберкульоз та мав травму стегна у
зв'язку із чим отримав 3-тю групу
інвалідності.

При цьому, з аналізу ч. 2 ст. 1259 ЦК
України вбачається, що умовами
отримання права на спадкування разом
зі спадкоємцями тієї черги, яка має
право на спадкування є сукупність
опікування, матеріального
забезпечення та надання іншої допомоги
протягом тривалого часу спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу
або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно положень ч. 2 ст. 59 ЦК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач стверджує, що ОСОБА_8 через
тяжку хворобу та каліцтво знаходився у
безпорадному стані, однак суд вважає,
що наявність безпорадного стану має
бути підтверджена належними доказами,
якими є медична документація щодо
отриманого ОСОБА_8 каліцтва та хвороби
на туберкульоз, а покази свідків у
даному випадку не можуть сприйматись
судом як належні та допустимі докази.
Крім того, покази свідків щодо
безпорадного стану ОСОБА_8 носять
суперечливий характер.

Стосовно онкологічного захворювання, з
пояснень сторін їх представників та
показів свідків вбачається, що хвороба
не була тривалою, а стрімко розвинулась
у зв'язку із чим ОСОБА_8 помер, тож у
зв'язку із наявністю цієї хвороби у
позивача не було тривалості опікування
за ОСОБА_8

Крім того, суд вважає, що позивачем не
доведено надання протягом тривалого
часу матеріального забезпечення
ОСОБА_8, адже жодних належних доказів,
які б свідчили про дійсний щомісячний
дохід позивача та ОСОБА_8, і з яких можна
зробити висновок про те, що позивачка
отримувала значно більший дохід і
таким чином ОСОБА_8 знаходився на її
утриманні, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України,
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця.

Отже, позивачка у разі належного
підтвердження розміру особистих
витрат на утримання, догляд, лікування
та поховання ОСОБА_8, має право
захистити свій інтерес у відповідності
до положень ст. 1232 ЦК України, що не має
нічого спільного з положеннями ч. 2 ст.
1259 ЦК України, оскільки вказаною нормою
передбачено необхідність наявності
доведеного належним чином тривалого
часу опікування та надавання
матеріального забезпечення
спадкоємцеві, який був у безпорадному
стані, що позивачем не доведено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256, 294 ЦПК
України, ст. 3 СК України, ст.ст. 1232, 1259,
1261, 1264 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та зміну черговості одержання
права на спадкування - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_8, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю як чоловіка
та жінки без реєстрації шлюбу більше
п'яти років до дня смерті ОСОБА_8 -
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати пов'язані зі сплатою
судового збору у сумі 60 (шістдесят) грн.
90 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1
судові витрати пов'язані зі сплатою
судового збору у сумі 60 (шістдесят) грн.
90 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя -