Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Харитонової Г. Л., при секретарі
Степаненко Є.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління
пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя, про
встановлення факту втрати постійного
та основного джерела засобу до
існування, -

В С Т А Н О В И В:

3 грудня 2013 року заявниця звернулася до
суду із заявою, у якій просить
встановити факт втрати постійного та
основного джерела засобу до існування,
де зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
чоловік ОСОБА_2, з яким вона перебувала
у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2003
року. В зв'язку з хворобою вона не мала
змоги працювати, постійно проходила
лікування та знаходилась на
реабілітації у медичних та
профілактичних установах. Весь цей час
вона знаходилась на утриманні свого
чоловіка, який отримував пенсію та
продовжував працювати на підприємстві.
Його доход був для неї постійним та
основним джерелом засобу для
існування. З 2004 року вона була визнана
інвалідом 2 групи, а з грудня 2011 року є
інвалідом 3 групи, отримує мінімальну
пенсію. Після смерті чоловіка вона
втратила засіб для існування та
звернулася до Пенсійного Фонду у
Іллічівському районі м. Маріуполя за
призначенням їй пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, але їй було
відмовлено та роз'яснено,що для
призначення пенсії їй необхідно в
судовому порядку встановити цей факт.
В зв'язку з цим вона звернулася до суду,
та просила встановити факт втрати
постійного та основного джерела засобу
до існування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
викладене та додала, що її чоловік
постійно працював на виробництві, з 2005
року він почав отримувати пенсію та
продовжував працювати до 2007 року. Після
звільнення він отримував пенсію, яка
значно перевищувала її пенсію. Вона за
станом здоров'я не мала змоги
працювати, та постійно потребувала
лікування. Завдяки піклуванню та
матеріальної допомоги з боку чоловіка,
вона покращувала свій стан здоров'я.
Після смерті її чоловіка у неї значно
погіршився матеріальний стан та вона
звернулася до Пенсійного Фонду в
Іллічівському районі м. Маріуполя з
заявою про призначення пенсії, але для
вирішення питання щодо призначення їй
пенсії за втратою годувальника їй
необхідно встановити факт втрати
постійного та основного джерела засобу
до існування, який ніким не
оспорюється та має для неї юридичне
значення. Просила заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи
Управління пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя до
судового засідання не з'явився, суду
наданий лист про розгляд справи у
відсутності представника (а.с.40).

Суд, вислухавши заявницю, свідків,
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає,що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця з 22
липня 2003 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть, виданим 21 жовтня 2013 року
Іллічівським відділом ДРАЦС РС
Маріупольського МУЮ у Донецькій
області (а.с.10). До часу смерті заявниця
постійно мешкала за адресою : АДРЕСА_1
разом з чоловіком ОСОБА_2( а.с.11). За час
сумісного проживання заявниця
неодноразово, починаючи з березня 2004
року проходила стаціонарне лікування у
медичних закладах, з 26 жовтня 2004 року
була визнана інвалідом 2 групи та
отримувала мінімальну пенсію, розмір
якої станом на січень 2009 року складав
544гр.. Її чоловік -ОСОБА_2 працював та
отримував пенсію за списком № 1 при
повному пільговому стажі та заробітну
плату, а з 2007 року тільки пенсію, розмір
якої станом на січень 2009 року складав
2885 гр. 26 коп. В подальшому пенсії
заявниці та її чоловіка збільшувалися
та станом на час смерті ОСОБА_2 пенсія
заявниці , як інваліда 3 групи - складала
994 гр., а її чоловіка - 3845 гр. 47 коп.( а.с.
12,13,14-27, 29,34-39).

Заявниця до часу смерті чоловіка не
працювала та не мала інших засобів для
існування окрім її пенсії та доходів її
чоловіка, з яким вона вела сумісне
господарство до часу його смерті, що
підтверджується довідкою, наданою
головою квартального комітету
самоорганізації населення
Іллічівського району м. Маріуполя
«Проміневий» № 108 від 30 жовтня 2013 року
(а.с.11).

Вказані обставини були підтверджені
поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5. та наданими суду письмовими
доказами.

За таких обставин суд приходить до
висновку про те, заявниця ОСОБА_1
втратила постійне та основне джерело
засобу до існування, після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Даний
факт ніким не оспорюється і має для
заявника юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 215, 256 -259
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Управління пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя, про
встановлення факту втрати постійного
та основного джерела засобу до
існування - задовольнити.

Встановити факт, того що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, втратила постійне та
основне джерело засобу до існування,
після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Г. Л. Харитонова