Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4870/13-ц

номер провадження 2/695/213/14

17 вересня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді Матвієнко М.В.,

при секретарі Овдієнко Н.Г.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золотоноша справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності за набувальною
давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Золотоніської міської ради
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, якій
на праві приватної власності належало
будинковолодіння по АДРЕСА_1, що
перейменована на АДРЕСА_1 Земельна
ділянка по АДРЕСА_1 також оформлена на
померлу ОСОБА_5.

Позивач з 1997 періодично, а з 2001 року на
постійній основі проживав разом із
ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1. Постійно
допомагав їй по господарству, частково
утримував її та будинковолодіння,
проводив поточні ремонтні роботи за
власний кошт. Після смерті ОСОБА_5
спадщину прийняв її син ОСОБА_3, який на
той час і тепер постійно проживає в м.
Омськ, Російської Федерації. ОСОБА_3
08.08.2002р. подав до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини, але
фактично не оформив на себе
будинковолодіння та не має наміру
отримувати свідоцтво про право на
спадщину.

Ухвалою суду від 24.2.2013р. замінено
первісного відповідача Золотоніську
міську раду на ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_5 в будинку
залишився проживати ОСОБА_2 зі своєю
дружиною - ОСОБА_6 та їхніми дітьми.

З 2006 року ОСОБА_2 вже повністю
піклувався про будинок самостійно, всі
договори про проведення будь-яких
налаштувальних, ремонтних чи
будівельних робіт він оформлював на
своє ім'я, або на ім'я дружини.

Факт утримання будинку та постійного
проживання позивача, ОСОБА_2,
підтверджується актом, складеним
сусідами, які постійно проживали поруч
та можуть стверджувати вказане
позивачем.

Так як ОСОБА_2 вже більше 10 років вільно,
добросовісно та безперервно
користується, утримує та володіє
будиковолодінням АДРЕСА_1 він
звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
його представник адвокат ОСОБА_1 позов
підтримали повністю та просять суд,
визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності за набувальною давністю на
будинковолодіння АДРЕСА_1, яке належало
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач ОСОБА_3, який був допитаний
Русько-Полянським районним судом
Омської області РФ в порядку судового
доручення позовні вимоги визнав та
ствердив факт постійного
безперервного володіння житловим
будинком після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 та
просить суд задовольнити вимоги
позивача.

Заслухавши пояснення сторони позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
даних технічного паспорта, власником
будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується актовим
записом про смерть за № 296 від 31.07.2002р.

ОСОБА_2 проживає та зареєстрований в
АДРЕСА_1 з 1997 року, що підтверджується
даними Будинкової книги для прописки
громадян, що проживають в будинку
АДРЕСА_1.

З пояснень позивача ОСОБА_2, даних ним в
судовому засіданні, вбачається, що він
фактично проживає у вказаному
будинковолодінні з 1997 року та був там
зареєстрований із 1997р., а постійно
безперервно володіє житловим будинком
із 2003р.

Факт утримання нерухомого майна
позивачем та його сім'єю
підтверджується актом, складеним
сусідами від 30.09.2013 року та засвідченим
головою квартального комітету № 9 м.
Золотоноша та оформленими на ім'я
ОСОБА_2 та його дружини наступними
документами, а саме: рішенням
Виконавчого комітету Золотоніської
міської ради від 17.08.2006 року № 793 про
дозвіл на газифікацію житлового
будинку АДРЕСА_1; квитанцією про оплату
санітарно-епідеміологічної оцінки
проектів будівництва, розширення,
реконструкції або модернізації
об'єктів на суму 27,05 грн.; паспортом на
газове обладнання, встановлене за
адресою: АДРЕСА_1 від 23.11.2006 року;
договором на планове технічне
обслуговування внутрішньо будинкових
систем газопостачання від 23.11.2006 року №
361, та таким же договором від 31.07.2012 року;
договором про надання послуг з
газопостачання № 10607 від 08.12.2006 року;
квитанцією про оплату за пуск газу в
сумі 133,89 грн. від 22.11.2006 року; актом на
відключення газопостачання від 31.05.2012
року; робочим проектом на додаткову
установку конвектора та колонки
газових в будинку АДРЕСА_1 від 2012 року;
договором про надання послуг з
постачання холодної води фізичним
особам № 5458 від 06.09.2007 року;
характеристикою будинку садибного
типу - об'єкта надання послуг та тарифи
від 06.09.2007 року; додатком до договору №
5458 від 06.09.07 року; договором про
користування електричною енергією для
населення № 30-34 від 05.02.2009 року та
актами заміни приладів обліку та
збереження пломб від 27.12.2006, 31.06.2007 року;
договором на виконання робіт по
ремонту електрики від 28.12.2006 року;
договором про надання населенню послуг
з газопостачання № 10607; договором про
надання послуг по вивезенню твердих
побутових відходів від січня 2012 року;
договором про надання
телекомунікаційних послуг № 94453 від
22.01.2013 року; актом здачі-приймання
послуги про надання до Глобальної
мережі Інтернет від 22.01.2013 року № 37/11.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Спірні відносини є цивільними
правовідносинами і регулюються
нормами цивільного законодавства ст. 47
Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК
України, відповідно до яких кожен має
право на житло. Держава створює умови,
за яких кожний громадянин матиме змогу
побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального
захисту, житло надається державою та
органами місцевого самоврядування
безоплатно або за доступну для них
плату відповідно до закону. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Окрім спірного будинку в ОСОБА_2 та його
сім'ї іншого житла немає.

Набувальна давність визначається як
засіб закріплення майна за суб'єктами,
що ним володіють, у випадках, коли вони
не мають можливості через певні
обставини підтвердити підстави
виникнення прав, а також в інших
ситуаціях. Право власності за
набувальною давністю може бути набутим
як на безхазяйні речі, так і на майно,
яке належить за правом власності іншій
особі.

Набувальна давність є юридичним
фактом. Набувальна давність (або
давність володіння) відноситься до
первісних способів набуття права
власності, тому що права набувача
основані не на минулій власності чи
відносинах правонаступництва, а на
обов'язковій сукупності обставин,
передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до
яких насамперед відносяться законний
об'єкт володіння, добросовісність
володіння, відкритість володіння,
давність володіння та його
безперервність (тобто строк володіння).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 вже більше 10 років вільно,
добросовісно та безперервно
користується, утримує та володіє
будиковолодінням АДРЕСА_1

Відповідно до п. 1 ст. 344 ЦК України 2003
року особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
набуває право власності на це майно,
якщо інше не встановлено Кодексом.

Судовою практикою (Постанова Вищого
господарського суду України від 6
червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено
наступні положення: відповідно до п.п. 1,
4, 8 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності;
щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила статті 344 ЦК України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1
січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України
поширюються на правовідносини, що
виникли саме з 1 січня 2001 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України,
право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

З огляду на зазначене, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги позивача є
законними, обґрунтованими, доведеними
належними доказами, а тому підлягають
задоволенню.

На підставі ч.ч.1 ст.344 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 173, 174, 207, 212, 215
ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на житловий будинок, що знаходяться в
АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Черкаської
області через Золотоніський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя
М. В. Матвієнко

Повний текст рішення
виготовлено 22 вересня 2014р.