Справа № 368/2528/13-ц
УХВАЛА

"27" січня 2014 р.
Кагарлицький районний суд Київської
області

в складі: головуючого судді
Шевченко І.І.

при секретарі
Губенко А.П.

з участю представника відповідачів
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кагарлик заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

встановив:

16 вересня 2013 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду із клопотанням про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1 та
заборонити вчиняти будь - які дії,
зокрема: брати кредит під заставу
даного нерухомого майна та відчужувати
його, посилаючись на те, що у
провадженні Кагарлицького районного
суду Київської області м. Кагарлик
знаходиться цивільна справа № 368/1605/13-ц
за її позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди завданої їй перешкоджанням
розпорядитися своєю часткою у праві
спільної часткової власності
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 що
призвело до повного його зруйнування.
Під час попереднього судового
засідання відповідачка не визнала її
вимог та відмовилася від їх
добровільного виконання. За таких
обставин необхідно вжити заходи
забезпечення позову шляхом
накладенням арешту на квартиру 67,
проспект Правди 80-а, що належить
відповідачам на праві приватної
власності та заборонити вчиняти з нею
будь-які дії, оскільки невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Згідно з ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії. Згідно із ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

В судове засідання заявник ОСОБА_2
не з'являлася, будучи належним чином
повідомлена про час і місце судового
розгляду.

Відповідач та представник
відповідача заперечували проти
задоволення заяви про забезпечення
позову, оскільки Кагарлицьким районним
судом Київської області 27 листопада 2013
року було винесено рішення, згідно
якого у задоволенні позовних вимогах
позивачу ОСОБА_2 відмовлено повністю,
тому підстав для задоволення заяви
ОСОБА_2 відсутні.

Суд, вислухавши відповідача,
представника відповідачів, вивчивши
матеріали справи, приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності та інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співрозмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Приймаючи дане рішення, суд також
керується Постановою Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р.
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», у пункті 16 якої роз'яснено,
що вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд повинен врахувати, що ця
обставина може спричинити шкоду
відповідачеві та іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи
заяву про забезпечення позову суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи, що
рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року відмовлено у задоволенні позовів
ОСОБА_2 повністю, тобто справа вже
розглянута.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що рішення апеляційного
суду Київської області від 18.03.2013 року
було виконано відповідачами, про що
свідчать копії квитанції на а.с. 52, 55.

На останок, суд вважає за необхідне
звернути увагу, що заходи забезпечення
позову мають тимчасовий характер і
діють до виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті, як
це роз'яснено у п. 10 згаданої вище
Постанови Пленуму ВСУ, відтак немає
підстав вважати, що вжиті ухвалою
заходи забезпечення позову порушують
права та інтереси відповідачів, і як
вже зазначалось вище, такі засоби є
лише заходи щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача, що гарантує реальне
виконання позитивно прийнятого
рішення.

За таких обставин, вважаю, що
клопотання позивача ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню, оскільки дана цивільна
справа вже розглянута судом та за
результатами розгляду якої є судове
рішення, у задоволенні позовних
вимогах позивачу відмовлено. При таких
обставинах, у суду немає законних
підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 208, 209, 210 ЦПК
України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. І. Шевченко