Справа №482/1863/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді - Баранкевич В.О. при секретарі - Андрусенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Новоодеського РУЮ Миколаївської області, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2014року позивач звернувся до суду з позовом до ВДВС Новоодеського РУЮ Миколаївської області, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту накладеного 17 квітня 2006року постановою державного виконавця Драполенко О.В. в рамках виконавчого провадження ВП № 23570213 з примусового виконання виконавчого листа №2-283 виданого Новоодеським районним судом 03.04.2006року.

Позивач вказує, що 17 квітня 2006року постановою державного виконавця Драполенко О.В. про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-283 виданого Новоодеським районним судом 03.04.2006року.

22 серпня 2013року старшим державним виконавцем Котовською Н.В. винесено постанову ВП № 23570213 про повернення вищевказаного виконавчого листа стягувачеві за його заявою на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" .

Однак в супереч вимогам ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не було знято арешт накладений підчас відкриття провадження постановою від 17 квітня 2006року.

В теперішній час у позивач виникла необхідність розпорядитися належним йому автомобілем, однак він не можу зняти автомобіль з реєстрації в МРЕВ через наявність не знятого арешту за постановою державного виконавця від 17 квітня 2006року.

Коли позивач звернувся до ВДВС Новоодеського РУЮ із вимогою зняти накладений постановою державного виконавця від 17 квітня 2006року арешт та роз'яснити причини по з яких він не був зняти до цих пір, йому було відмовлено в знятті арешту.

В своїй відмові начальник ВДВС Новоодеського РУЮ посилалася на те, що повернення виконавчого документа на підставі ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачає зняття арешту з майна боржника.

Посилаючись на вищевикладене та також те, що відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі завершення (закінчення виконавчого провадження - ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження" чи повернення виконавчого документу згідно ст.47 Про виконавче провадження") виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, позивач просив зняти арешт накладений на його майно постановою державного виконавця Драполенко О.В. від 17 квітня 2006року в рамках виконавчого провадження ВП № 23570213.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, але надала до суду заперечення на позов ОСОБА_1, в якому заперечила позовні вимоги посилаючись на те, що станом на день повернення виконавчого листа за заявою стягувача заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів складала 11770,36грн. і згідно ч.3 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач має право пред'явити виконавчий документ до виконання протягом усього строку до досягнення дитиною повноліття.

Також представник відповідача вказує, що ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачає зняття арешту з майна боржника, і ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в якій перелічено підстави для зняття арешту не передбачає як таку підставу повернення виконавчого документа за заявою стягувача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи 17 квітня 2006року постановою державного виконавця Драполенко О.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-283 виданого Новоодеським районним судом 03.04.2006року про стягнення з мене на користь ОСОБА_3 Аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу), одночасно вказаною постановою було накладено арешт на все належне мені майно.

22 серпня 2013року старшим державним виконавцем Котовською Н.В. винесено постанову ВП № 23570213 про повернення виконавчого листа №2-283 виданого Новоодеським районним судом 03.04.2006року стягувачеві за його заявою на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з листа начальника ВДВС Новоодеського РУЮ №12/6784 від 18.06.2014року та заперечення виконавчий лист №2-283 виданий Новоодеським районним судом 03.04.2006року повторно на виконання не пред'являвся.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій. які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Суд зазначає, що внаслідок дії принципу диспозитивності в нормативному визначенні правового статусу стягувача розвиток виконавчого провадження перш за все залежить від волі стягувача. Він має право не тільки подати заяву з виконавчим документом на відкриття провадження, але і відкликати виконавчий документ. Таке відкликання може настати в результаті заявленого прохання боржника перед стягувачем про добровільне виконання з частковим виконанням рішення. Як свідчить практика, непоодинокі випадки повернення виконавчих документів про стягнення аліментів відбувається у зв'язку із примиренням подружжя чи внаслідок добровільного їх перерахування, при цьому стягувач не позбавлений права пред'явити виконавчий документ до виконання повторно у разі припинення боржником добровільного виконання рішення суду.

За наведених обставин, враховуючи те, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-283 виданого Новоодеським районним судом 03.04.2006року завершене 22.08.2013року на підставі п. 1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно вищевказаний виконавчий документ стягувачем на виконання до відділу не пред'являвся, суд вважає за необхідне зняти арешт з всього майна, що належить позивачу, накладений 17 квітня 2006року постановою державного виконавця Драполенко О.В. в рамках виконавчого провадження ВП № 23570213 з примусового виконання виконавчого листа №2-283 виданого Новоодеським районним судом 03.04.2006року

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ВДВС Новоодеського РУЮ Миколаївської області, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 майна накладений 17 квітня 2006року постановою державного виконавця Драполенко О.В. в рамках виконавчого провадження ВП № 23570213 з примусового виконання виконавчого листа №2-283 виданого Новоодеським районним судом 03.04.2006року про стягнення з мене на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: