Справа № 261/6896/13-ц
Провадження № 2/261/201/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
16
січня 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька у
складі: головуючий - суддя Іванов В.М.,
при секретарі Абрамчук А.В., за участю
представника позивача, відповідача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за кредитним договором, -

В с т а н о
в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно укладеного кредитного
договору № 35-003 від 22 листопада
2005 року, відповідач отримав кредит у
розмірі 5 863 доларів США строком
сплати не пізніше 19 листопада 2010 р. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 ,5% річних.
Відповідач зобов'язався за
користування кредитом щомісячно
сплачувати встановлені графіком суми,
однак встановлені сплати не проводить,
остання сплата була в 2006 році, у зв'язку
з чим виникла заборгованість
у розмірі 5 671,81 доларів США, 62 257,01 грн.,
з яких 4 863,46 доларів США -
заборгованість за кредитом, 808,35
доларів США -заборгованість по
відсоткам, пеня за прострочку
виконання грошових зобов'язань 57 640,03
грн, а також 4 616,98 грн. - 3% річних. З
наведених підстав позивач просить суд
стягнути з відповідача дану
заборгованість, а також судові витати.

В судовому засіданні представник
позивача ПАТ «Родовід Банк»,
підтвердив позовні вимоги та
наполягає на їх задоволенні у повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні з
позовом не погодилася, суду пояснила,
що вказаний кредитний договір був нею
підписаний за проханням її знайомого
Сацури, який обіцяв, що буде вчасно
сплачувати кредит, вона ні автомобіля,
ані грошей не бачила, чому виникла
заборгованість пояснити не може.
Просить суд застосувати строк позовної
давності.

Суд, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
між позивачем та відповідачем 22
листопада 2005 року був укладений
договір № 35-003, згідно якому відповідач
отримав в установі банку кредит на суму
5 863 доларів США строком сплати
не пізніше 19 листопада 2010 р. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,5 % річних. (а.с. 10-11).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до п. п. 3.1, 3.2,
3.3кредитного договору, відповідач
повинен повертати кретит частинами,
згідно з встановленим графіком;
сплачувати відсотки за користування
кредитом; повністю поверути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення 19 листопада 2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач належним чином не виконує
умов кредитного договору, остання
сплата ним била внесена у серпні 2006
року, у зв'язку з чим станом на 08
листопада 2013 р. виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 5 671,81 доларів
США, 62 257,01 грн., з яких 4 863,46 доларів США
- заборгованість за кредитом, 808,35
доларів США -заборгованість по
відсоткам, пеня за прострочку
виконання грошових зобов'язань 57 640,03
грн, а також 4 616,98 грн. - 3% річних. До
теперішнього часу заборгованість не
погашена.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інші не встановлено
договором між фізичними особами, а
розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами.

У відповідності зі ст. 610 ЦК виконання
зобов'язання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є порушення
зобов'язання.

Згідно ст. 611 ЦК у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності зі ст. 549 ЦК неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно зі ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050
Цивільного Кодексу України наслідками
порушення відповідачем зобов'язання,
щодо повернення чергової частини суми
кредиту є право позивача достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

Отже в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_1
суттєво порушила умови кредитного
договору, оскільки належним чином нею
не було виконано взятих на себе
зобов'язань, внаслідок чого утворилась
заборгованість, однак враховуючі, що
відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, з дня коли
позивач дізнався про порушення своїх
прав, в данному випадку з дня коли
відповідачем був порушений строк
виконання зобов'язання, а саме з серпня
2006 року, до суду позивач звернувся з
даним позовом лише 18 листопада 2013 року,
тобто після спливу понад 7 років, з цих
підстав, суд вважає за необхідне
застосувати позовну давність, та
відмовити в задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 526, 530, 536, 549, 257 ЦК України, ст. 213-220
ЦПК України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по кредитному договору
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Іванов В.М.