Справа №333/7365/14-ц
Провадження №2/333/2851/14
Комунарський районний суд м.Запоріжжя
головуючого -
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м.Запоріжжя, цивільну
справу №333/7365/14-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 7320,58 гривень, -
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом в сумі 7320,58
гривень та судові витрати, посилаючись
на те, що 27.10.2006 року між Закритим
акціонерним товариством Комерційний
банк «ПриватБанк», правонаступником
якого є позивач, та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №б/н,
згідно вимог якого відповідач отримав
кредитний ліміт зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 3,00
відсотків на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Однак ОСОБА_1 порушує
вимоги кредитного договору, а саме не
виконує в обумовлені строки
зобов'язання щодо сплати кредиту та
відсотків, тому позивач змушений
звернутися до суду за захистом своїх
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158
ЦПК України розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
повністю, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач, будучи повідомленим судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, повторно у судове
засідання не з'явився і не повідомив
суд про причини неявки. Оскільки суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169
Цивільного процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

27.10.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є позивач
(банк), та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено
кредитний договір №б/н, згідно умов
якого банк надав позичальнику
кредитний ліміт на умовах його
забезпечення строковості, повернення
та плати за користування, а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути кредит у
зазначеній сумі та сплатити відсотки
за користування кредитом в розмірі 3,00
відсотків на місяць в порядку, на
умовах та в строки, визначені договором
(а.с.15, 16-21). Вказаний договір
складається з заяви позичальника (а.с.15)
та умов і правил надання банківських
послуг (а.с.16-21).

Згідно п.3.1 Умов і правил надання
банківських послуг банк відкриває
клієнту для надання послуг
картрахунки, видає клієнтові карти, їх
вид та строк дії визначений у заяві та в
пам'ятці клієнта, підписанням якого
клієнт і банк укладають договір про
надання банківських послуг. Датою
укладення договору є дата відкриття
рахунку, зазначена в розділі заяви
«Відмітки банку».

На підставі п.3.4 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт або його
довірена особа використовують
платіжні карти в розмірі платіжного
ліміту відповідного картрахунку як
засіб для безготівкових розрахунків за
товари та (послуги), для перерахування
коштів з картрахунків на рахунки інших
осіб, а також як засіб для отримання
готівки в касах банку, фінансових
установах, через банкомати і
здійснення інших операцій,
передбачених угодою сторін та діючим
законодавством України.

Пунктом 3.5 Умов і правил надання
банківських послуг порядок здійснення
платіжних операцій с використанням
платіжних карт, а також порядок
отримання кредиту, регулюється діючим
законодавством України, нормами
Міжнародних платіжних систем, цим
договором, умов і правил надання
банківських послуг та тарифами банку.

Відповідно до п.6.5 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт зобов'язаний
погашати заборгованість по кредиту,
процентам за його використання, за
перевитрачання платіжного ліміту, а
також сплачувати комісії на умовах,
передбачених договором.

На підставі п.6.6 Умов і правил надання
банківських послуг клієнт зобов'язаний
у випадках невиконання зобов'язань по
договору, на вимогу банку виконувати
зобов'язання по поверненню кредиту (в
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), сплаті винагороди банку.

Згідно п.8.6 Умов і правил надання
банківських послуг при порушенні
клієнтом строків платежів за будь-яким
з грошових зобов'язань, передбачених
договором, більш ніж на 120 днів, клієнт
зобов'язаний заплатити банку штраф у
розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Судовим наказом, виданим 11.06.2008 року
Комунарським районним судом
м.Запоріжжя, з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ
«ПриватБанк» стягнуто заборгованість
за кредитним договором №б/н від 27.10.2006
року в сумі 2894,24 гривень (а.с.6).

Однак ОСОБА_1 вимоги кредитного
договору №б/н від 27.10.2006 року не
виконує, в обумовлені строки кредит та
відсотки по ньому не сплачує.

Станом на 31.07.2014 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість за кредитним договором,
а саме: 2207,89 гривень - заборгованість за
кредитом, 5685,10 гривень - заборгованість
по несплачених відсотках за
користування кредитом, 1497,04 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. У зв'язку з тим,
що за судовим наказом, виданим 11.06.2008
року Комунарським районним судом
м.Запоріжжя, було стягнуто з
відповідача заборгованість за
кредитним договором в сумі 2894,24 гривень
(а.с.6), тому сума заборгованості за
кредитним договором №б/н від 12.04.2007
року станом на 31.07.2014 року, з
урахуванням 500 гривень - штрафу
(фіксована частина) та 324,79 гривень -
штрафу (процентна складова), становить
7320,58 гривень (а.с.7-14).

Позивач звертався до ОСОБА_1 з вимогою
про сплату заборгованості по кредиту,
попереджав про звернення до суду, однак
остання заходів до погашення
заборгованості у повному обсязі не
вжила.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозиції, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, на підставі ч.2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в ході судового розгляду справи
встановлено, що на підставі кредитного
договору №б/н від 27.10.2006 року позивач
надав відповідачу кредит. Однак ОСОБА_1
порушує вимоги кредитного договору
№б/н від 27.10.2006 року, а саме не виконує в
обумовлені строки зобов'язання щодо
сплати кредиту, відсотків по ньому.
Тому є підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача суми
заборгованості по несплаченому
кредиту, відсотках, комісії,
нарахованого штрафу відповідно до
приведеного позивачем розрахунку, який
суд визнає належним доказом по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, так як
судове рішення ухвалюється у повному
обсязі на користь позивача, понесені
ним і документально підтверджені
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1
ЦК України, ст.ст.47, 49 Закону України
«Про банки і банківську діяльність», ч.4
ст.169, ст.ст.209, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 7320,58 гривень - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП -
НОМЕР_1), на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (на розрахунковий
рахунок №3111 в ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО 305299, )
7320 (сім тисяч триста двадцять) гривень 58
копійок заборгованості по кредитному
договору №б/н від 27.10.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП -
НОМЕР_1), на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (на розрахунковий
рахунок №0001 в ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО 305299, )
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок
витрат по сплаті позивачем судового
збору.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С. Тучков