Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/267/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ткаченко І.М.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Савченко О.В.,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» про визнання
незаконним пункту 3 наказу № 467 від
23.05.2013 року,

за апеляційною скаргою Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на рішення Енергодарського міського
суду Запорізької області від 12
листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом і просив
визнати незаконним та скасувати наказ
№467 від 23 травня 2013 року в частині
оголошення йому догани з підстав
порушення відповідачем вимог
трудового законодавства при
застосування до працівника заходів
дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 12
листопада 2013 року позов задоволено в
повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скачувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що за формою і
змістом наказ про притягнення позивача
до дисциплінарної відповідальності не
відповідає вимогам ст.147 КЗпП України,
оскільки в ньому не зазначено, в чому
саме полягає порушення трудової
дисципліни, не вказані фактичні
обставини, які послужили підставою для
застосування заходу дисциплінарного
стягнення. Крім того, відповідачем
пропущений передбачений ст.148 КЗпП
України місячний термін для
притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності.

Висновки суду відповідають вимогам
діючого законодавства, фактичним
обставинам справи і зібраним у справі
доказам.

Встановлено, що наказом № 80-к від 17.02.2011
року позивач був призначений на посаду
генерального директора відокремленого
підрозділу «Атоменергомаш» державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
(том 1: а.с.5).

На підставі наказу ДП «НАЕК
«Енергоатом» № 214 від 12.03.2013 року,
комісією ДП «НАЕК «Енергоатом» з 18.03.2013
року по 05.04.2013 року була проведена
документальна ревізія
фінансово-господарської діяльності ВП
«Атоменергомаш» за період з 01.09.2011 року
по 01.03.2013 рік (том 1: а.с.6-8).

За наслідками проведеної ревізії був
складений Акт про результати
документальної ревізії
фінансово-господарської діяльності ВП
«Атоменергомаш» від 12.04.2013 року, який
був підписаний позивачем із
зауваженнями. Відповідні пояснення
позивача та головного бухгалтера ВП
АЕМ були направлені до ДП «НАЕК
«Енергоатом» листом від 19.04.2013 року
(том1 : а.с.9-158, 159-201).

23.05.2013 року ДП «НАЕК «Енергоатом» було
видано наказ № 467 «Про результати
ревізії фінансово-господарської
діяльності ВП «Атоменергомаш». Пунктом
3 даного наказу на позивача було
накладене дисциплінарне стягнення у
вигляді догани «за допущені порушення
в роботі, невиконання вимог
організаційно-розпорядчих документів
ДП «НАЕК «Енергоатом» (том1: а.с.202-205).

Не оспорюючи матеріальні підстави
наявності дисциплінарного
проступку, позивач оскаржив наказ і
просив визнати його таким, що не
відповідає вимогам трудового
законодавства з наявності
процесуальних порушень.

Як випливає з ч. 1 ст. 147 Кодексу законів
про працю України, дисциплінарне
стягнення може бути накладено на
працівника лише у випадку порушення
ним трудової дисципліни. Причому
характер цього порушення визначає вид
дисциплінарного стягнення.

У наказі про накладення
дисциплінарного стягнення (чи це наказ
про звільнення, чи про оголошення
працівникові догани) обов'язково має
бути зазначено, в чому полягає
порушення трудової дисципліни, тобто
має бути вказівка на фактичні
обставини, які послужили підставою для
застосування заходу дисциплінарного
стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного
стягнення повинен обов'язково містити
нормативне посилання, тобто
роботодавець повинен зазначити назву,
статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт нормативно правового акта чи
акта локального нормотворення, на
підставі якого працівник притягується
до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 149 КЗпП України,
стягнення оголошується у наказі
(розпорядженні) і повідомляється
працівникові під розписку, тому не
доведення наказу до відома працівника
під розписку є істотним порушенням
порядку притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності, що
тягне за собою визнання накладення
дисциплінарного стягнення незаконним
і скасування наказу. У випадку відмови
працівника підписатися у наказі має
міститися посилання на акт, складений
роботодавцем і підписаний не менш як
двома іншими особами, у присутності
яких наказ надавався працівникові для
ознайомлення.

Із тексту оскаржуваного наказу
вбачається, що в ньому не
конкретизовано, які саме проступки
були допущені позивачем, не вказується
дата вчинення проступку, немає
посилання на акти локального
нормотворення, а саме: трудові
обов'язки позивача, на підставі якого
працівник притягується до
дисциплінарної відповідальності, тощо.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги про невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи
являються безпідставними.

Не ґрунтуються на вимогах закону і
доводи апеляційної скарги стосовно
дотримання роботодавцем строків
притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності, які,
на думку апелянта слід відраховувати
не з моменту виявлення проступку -
12.04.2013 року, а з моменту повідомлення
керівника про порушення працівником
трудової дисципліни - 14.05.2013 року.

За змістом ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач не був ні на лікарняному, ні у
відпустці, і ці обставини не
зазначалися сторонами по справі.

Законодавець приписує застосовувати
стягнення безпосередньо за виявленням
порушень трудової дисципліни,
обмежуючи строк застосування
стягнення одним місяцем з дня
виявлення проступку. Стаття 148 КЗпП
України передбачає обчислення
місячного терміну для застосування
стягнення з дня виявлення не факту
(події), а саме проступку. Виявлення
проступку означає не лише виявлення
факту (події), а й визначення
працівника, що порушив трудові
обов'язки, характеру порушення,
шкідливих наслідків правопорушення,
причинного зв'язку між правопорушенням
і шкідливими наслідками, вини
працівника.

Таку, у свої ухвалі Верховний Суд
України від 22.08.2002 № 6-5697кс02, висловив
правову позицію щодо застосування ст.
148 КЗпП України, згідно з якою перебіг
строку застосування дисциплінарного
стягнення розпочинається з дня
виявлення проступку не тільки
керівником підприємства, але й іншими
посадовими особами, зокрема,
безпосереднім керівником працівника
або іншою посадовою особою
підприємства, на яку покладено
контрольні функції.

Як вбачається з матеріалів справи,
дисциплінарний проступок було
виявлено 12.04.2013 року - дата складення
акту-перевірки, а наказ про накладення
дисциплінарного стягнення було видано
23.05.2013 року, тобто більше ніж через
місяць, що не відповідає вимогам ст. 148
КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, які являються обов'язковою
підставою для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст.307,308,313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 12 листопада 2013
року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Савченко О.В.

Маловічко С.В.