Справа № 764/5556/13-ц
Провадження № 2/764/155/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2014 Ленінський районний суд м.
Севастополя в складі
головуючого судді - Лушнікова В. Ф.,
при секретарі -Габдрахманової З.Ш.
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Севастополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного підприємства "Варіант-люкс",
ОСОБА_2 про визнання договору частково
недійсним, стягнення неповернутого
авансу, трьох процентів річних та інших
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Приватного підприємства
"Варіант-люкс", ОСОБА_2 про визнання
частково недійсним договору авансу від
06.04.2012р. в частині того, що він укладений
"у відповідності з параграфом 5 глави 49
Цивільного кодексу України" "параграф 5
Завдаток", як такий, що суперечить
вимогам і нормам ЦК України, а саме: в
договорі одночасно зазначено статус
однієї й той самої суми як „аванс" та як
„завдаток", за які настають різні
юридичні наслідки та відповідальність,
а також просить стягнути солідарно з
відповідачів грошову суму у розмірі 40
000,00 грн., сплачену в якості авансу, у
зв'язку з тим, що договір
купівлі-продажу квартири не відбувся у
встановлений договором строк не з вини
позивача, а через не виконання ПП
„Варіант-люкс" прийнятих на себе
зобов'язань з тих причин, що тільки
28.05.2012р., тобто після строку,
встановленого у договорі, до 07 травня
2012р. було оформлено відповідне
розпорядження Ленінської районної
державної адміністрації м. Севастополя
про дачу дозволу на продаж 1/2 частки
бажаної нерухомості за адресою: м.
Севастополь, АДРЕСА_1, без якого
укладання договору купівлі-продажу
було неможливим; стягнути 3% річних від
зазначеної суми у розмірі 1956,16 грн. за
прострочення виконання зобов'язань і
відшкодувати додаткові витрати.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити, проти
ухвалення заочного рішення він не
Відповідачі про час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, рекомендованим листом
та через оголошення у пресі, поважних
причин неявки у судові засідання суду
не надали, своїм правом на участь у
судових засіданнях та надання
заперечень, пояснень на позовну заяву
не скористалися. Суд знаходить
можливим розглянути справу у
відсутність відповідачів та ухвалити
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06
квітня 2012р. між ПП "Варіант-люкс" в особі
директора ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був
укладений договір про аванс. Предметом
договору є купівля об'єкту нерухомості,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Пунктом п.4 даного договору,
передбачено, що його дія починається з
моменту укладання і продовжується до
нотаріального проведення правочину і
остаточного розрахунку за об'єкт
нерухомості, а саме: 07 травня 2012р.

Згідно з п.1 договору сторони прийшли до
згоди, що сума у розмірі 40000,00 грн., що
еквівалентна 5000 доларів США за
офіційним курсом НБУ на день укладання
договору сплачена авансодателем
(позивачем) входить у вартість об'єкту
нерухомості і є першим платежем і має
статус авансу.

На виконання умов даного договору 06
квітня 2012р. позивач ОСОБА_1 передав
відповідачу по справі ОСОБА_2 гроші в
сумі 5000 доларів США у якості авансу, що
підтверджується розпискою.

Зазначеним договором, пунктом 2
передбачено, що у разі порушення
договору з вини авансодателя аванс не
повертається.

Як вбачається зі справи, що в квартирі
АДРЕСА_2, яка є предметом укладеного між
сторонами спірного договору проживав
неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
народження.

28 травня 2012р. Ленінська районна
державна адміністрація м. Севастополя
видала розпорядження №298-р, яким надала
згоду ОСОБА_4 на продаж 1/2 частки житла
неповнолітнього сина ОСОБА_3, за
адресою: АДРЕСА_3.

Тобто, відповідач ПП „Варіант-люкс"
своїх зобов'язань по укладанню
договору купівлі-продажу стосовно
зазначеної квартири не виконало,
оскільки згода на продаж квартири
АДРЕСА_4 була отримала після строку,
встановленого у договорі, до 07 травня
2012р., без якого укладання договору
купівлі-продажу було неможливим.

У зв'язку з тим, що правочин не відбувся
не з вини позивача у встановлений
договором строк позивач 27 липня 2012р. і 30
липня 2012р. звернувся до відповідача із
заявою про повернення грошової суми,
сплаченої в якості авансу. Однак, на
вимогу позивача повернути зазначену
суму відповідач не відреагував.

У ст. 203 ЦК України, зазначено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України,
недодержання сторонами або стороною в
момент вчинення правочину вимог,
встановлених частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК
України має наслідком визнання
правочину недійсним.

З пред'явленого ОСОБА_1 позову
вбачається, що визнання частково
недійсним договору авансу в частині є
те, що він укладений "у відповідності з
параграфом 5 глави 49 Цивільного кодексу
України" "параграф 5 Завдаток", як такий,
що суперечить вимогам і нормам ЦК
України, а саме: в договорі одночасно
зазначено статус однієї й той самої
суми як „аванс" та як „завдаток", за які
настають різні юридичні наслідки та
відповідальність.

Згідно положень статті 570 ЦК України,
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Судом встановлено, що п.1 спірного
договору вказано, що сума 5000 доларів
США має статус авансу, як і в наданій
розписці, що вказана грошова сума
отримана як аванс, тому суд приходить
до висновку, що посилання позивача про
визнання частково недійсним договору
про аванс від 06 квітня 2012 року, в
частині того, що він укладений "у
відповідності з параграфом 5 глави 49
Цивільного кодексу України" "параграф 5
Завдаток" є доведеними належними
доказами, а позовні вимоги в цій
частині такими, що підлягають
задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про
відшкодування збитків шляхом
стягнення солідарно з відповідачів ПП
"Варіант-люкс", ОСОБА_2 на користь
позивача майнової шкоди - неповернутої
суми авансу у розмірі 40 000,00 грн.
сплаченої відповідно умов договору
про аванс від 06.04.2012р.; три проценти
річних у розмірі 1956,16 грн. та збитки за
поштові відправлення у розмірі 40,72 грн.,
судові витрати на суму 745,37 грн., а
всього 42 742,05 грн.

Враховуючи те, що вини позивача, як
авансодателя у порушенні умов договору
немає, оскільки позивач своєчасно
надав аванс у встановленому розмірі і в
строк, передбачений договором, то аванс
у розмірі 40 000,00 грн. підлягає
поверненню за не виконання зобов'язань
ПП „Варіант-люкс", як і сплата 3% річних
від зазначеної суми у розмірі 1956,16 грн.
за прострочення виконання зобов'язань.

Крім того, позивач також поніс
додаткові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору при подачі позову до
суду в сумі 114,70 грн., 412,41 грн. і 114,70 грн.,
витрати на поштові відправлення
відповідачу вимоги про повернення
грошової суми, отриманої за укладеним
договором в сумі 40,72 грн., витрати по
виклику відповідача через оголошення у
пресі в сумі 96,00 грн., всього на загальну
суму 786,09 грн., що відповідно до вимог
статті 88 ЦПК України підлягає
стягненню з відповідачів на користь
позивача, оскільки є їх документальне
підтвердження.

На підставі ст.ст.203,212,215,321,536,541,570,625,627 ЦК
України, керуючись ст.ст.
10,11,60,88,179,212-215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати частково недійсним договір про
аванс від 06 квітня 2012 року, укладений
між Приватним підприємством
"Варіант-люкс" в частині того, що він
укладений "у відповідності з
параграфом 5 глави 49 Цивільного кодексу
України" "параграф 5 Завдаток", як такий,
що суперечить законодавству України і
моральним засадам суспільства.

Стягнути солідарно з Приватного
підприємства "Варіант-люкс", ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 майнову шкоду -
неповернуту суму авансу у розмірі 40 000,00
грн. оплачену відповідно умов договору
про аванс від 06.04.2012р.; три проценти
річних у розмірі 1956,16 грн. та збитки за
поштові відправлення у розмірі 40,72 грн.,
судові витрати на суму 745,37 грн., а
всього 42 742,05 грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя -