У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в
складі:головуючого судді:- Ковальчук
Н.М.,

суддів - Максимчук З.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання -
Пиляй І.С.,

з участю представника УПФУ - Дудар
О.М.,

заявниці - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області на рішення Сарненського
районного суду від 30 жовтня 2014 року в
справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлені
особи - Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
райдержадміністраціїї, Стрільська
сільська рада про встановлення факту
проживання без реєстрації,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду
від 30 жовтня 2014 року встановлено, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 10 січня
1989 року по 26 лютого 1996 року проживала
без реєстрації в с. Стрільськ
Сарненського району Рівненської
області в зоні гарантованого
добровільного відселення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи рішення суду таким, що
ухвалене за неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права неповного
з'ясування обставин справи, Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області оскаржило його в апеляційному
порядку. В поданій апеляційній скарзі
доводить, що заявниця умисно не
залучила УПФ України в Сарненському
районі до участі в справі, знаючи, що
воно заперечуватиме проти задоволення
її заяви з підстав наявності
встановлених судом по іншій справі
фактів, які спростовують її вимоги.
Вказує, що заявницею не було додано до
заяви про встановлення юридичного
факту ухвали апеляційного суду
Рівненської області від 01.10.2013р., котрою
скасоване рішення суду першої
інстанції про встановлення факту
проживання без реєстрації в цьому ж
населеному пунктів такий же період,
ухвали ВССУ від 21.05.2014р., якою
відмовлено у задоволенні вимоги про
встановлення факту постійного
проживання, а також трудової книжки, де
зазначено про безперервну роботу
кухарем у їдальні
«Главтюменьнефтегазстрой» із 12.04.1986р.
по 12.12.1986р. в м. Тюмень Російської
Федерації. Пояснює, що заявниця до
січня 2013 року мала посвідчення 4-ї
категорії потерпілої внаслідок аварії
на ЧАЕС, яка спростовує її твердження
про проживання в зоні гарантованого
добровільного відселення. Стверджує,
що встановлення юридичного факту
необхідне заявниці для отримання
соціальних пільг, а саме призначення
пенсії зі скороченням пенсійного
віку.Покликаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
заяви.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, беручи до
уваги пояснення учасників процесу,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

________________________________________________________________________
_____________________________________________

Справа №572/3238/14-ц
Головуючий у 1
інстанції - Болотвіна Л.О.

Провадження № 22-ц 787/2553/2014

Доповідач - Ковальчук Н.М.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення
заяви ОСОБА_3 та встановлюючи факт її

проживання в зоні гарантованого
добровільного відселення у с.
Стрільськ Сарненського району
Рівненської області в період з 10 січня
1989 року по 26 лютого 1996 року, суд першої
інстанції виходив з того, що такий факт
підтверджений належними доказами і є
достовірним та неспростованим третіми
особами.

З таким висновком місцевого суду
колегія суддів погоджується частково.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою
про встановлення факту постійного її
проживання за адресою: село Стрільськ
Сарненського району Рівненської
області в період з 10 січня 1989 року по 26
лютого 1996 року. В подальшому даний факт
матиме для неї юридичне значення щодо
користування пільгами, як потерпілої
від наслідків аварїї на ЧАЕС.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК
України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Згідно ч.6 ст.235 ЦПК України, якщо
під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
зацікавленим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 та
розглянувши справу в порядку окремого
провадження за участю зацікавлених
осіб - Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
райдержадміністрації, Стрільської
сільської ради, суд першої інстанції не
врахував, що встановлення такого факту
має розглядатись за участю Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, оскільки, як видно із
матерілів справи, УПФУ встановлення
такого факту оспорює.

З огляду на зазначене, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що у відповідності до ст. 235
ч.6 ЦПК України оскаржуване рішення
підлягає скасуванню із залишенням
заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги про те, що спір судом вже
вирішено, і є рішення, яке набрало
законної сили.

Матеріали справи містять копію
рішення Сарненського районного суду
від 29 жовтня 2013 року по справі №572/4320/13,
яким відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Сарненському районі,
Стрільської сільської ради
Сарненського району про встановлення
факту проживання (а.с. 70), котре набрало
законної сили після перегляду в
касаційному порядку Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 21 травня 2014 року (а.с. 68-69).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 205
ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки, у судовому рішення, що
переглядається, беруть участь інші
сторони, ніж ті, за участю яких ухвалено
рішення від 29 жовтня 2013 року, то вимоги
п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України застосуванню не
підлягають.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання, що висновок
суду першої інстанції про задоволення
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, є помилковим та
суперечить положенням ст. 235 ч.6 ЦПК
України, оскаржуване рішення підлягає
скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_3
без розгляду.

Керуючись ст. ст. 235, 303, 307, 310, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду
від 30 жовтня 2014 року скасувати, заяву
ОСОБА_3 залишити без розглду.

Роз»яснити ОСОБА_3, що вона має право
звернутись до суду для вирішення
вказаного спору, шляхом подання
позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді : підпис
Максимчук З.М.

підпис
Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.