АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/153/2014р. Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Категорія 5 Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року січня місяця 28 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

ОСОБА_1

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 про припинення права співвласника на частку у праві спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинком та вселення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 про припинення права співвласника на частку у праві спільної часткової власності.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вони із відповідачем є співвласниками житлового будинку «Б» по вул. Пролетарський,63 у м.Херсоні, при цьому їй та відповідачу на праві власності належать по 19/100, 1/8 (63/200) часток зазначеного домоволодіння кожному. Оскільки реальний поділ зазначеного житлового будинку провести неможливо, вона іншого житла не має, в той час як відповідач забезпечений й іншим житлом, а в спірному будинку ніколи не проживав, позивачка просила суд припинити право власності ОСОБА_3 на 63/200 частин житлового будинку літ «Б» по вул. Пролетарській, 63 в м.Херсоні, визнати за нею право власності на зазначену частку домоволодіння, виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію згідно висновку експерта.

26.06.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, зазначаючи, що йому на праві власності належить 63/200 частин домоволодіння №63 по вул. Пролетарський у м.Херсоні. Оскільки він зареєстрований у належній йому частині житлового будинку, іншого житла не має, в той час як ОСОБА_5 чинить йому перешкоди у користуванні зазначеним нерухомим майном, позивач просив суд зобовязати ОСОБА_5 не чинити йому перешкод у володінні та користуванні 63/200 частинами домоволодіння №63 по вул. Пролетарський у м.Херсоні та вселити його в спірний будинок.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 листопада 2013 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 про припинення права співвласника на частку у праві спільної часткової власності відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинком та вселення задоволено, зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в володінні та користуванні належними йому на праві власності 63/200 частинами домоволодіння №63 по вул.Пролетарській в м.Херсоні та вселено ОСОБА_3 в житловий будинок №63 по вул.Пролетарській в м.Херсоні.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 114,70 грн.

Зобовязано ТУ ДСА в Херсонській області повернути ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 11750,00 грн., внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА в Херсонській області згідно квитанції №548.40.1 від 06.11.2013 року.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким первісні позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що частка позивачки у спільній частковій власності є рівною частці відповідача, а тому не може бути визнана незначною, та врахував те, що відповідач не бажає отримувати грошову компенсацію за належну йому частку у спільному нерухомому майні, а має намір користуватися своєю власністю.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, будучи власником нерухомого майна, позбавлений можливості ним користуватися, у звязку з чим вважав за можливе захистити його права шляхом усунення перешкод в користування та вселення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння №63 по вул. Пролетарський у м.Херсоні, що складається із житлових будинків під літ «А», «Б» з господарськими та побутовими спорудами, що розташовані на земельній ділянці, загальною площею 638,3 кв.м.

Як вбачається з правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 01.04.1998 року є власником 37/100 частин домоволодіння, що знаходяться в житловому будинку під літ. «А» (а.с.12,13).

63/100 частин домоволодіння, власниками яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частках, тобто по 63/200, знаходяться в житлового будинку під літ. «Б» (а.с.6,8,39,41).

Вказаний житловий будинок під літ. «Б» складається із наступних приміщень: 1-4 житлова кімната площею 11,0 кв.м., 1-5 кухня площею 5,7 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 10,3 кв.м., 1-7 коридор площею 4,2 кв.м. (а.с.101). Приміщення 1-5, 1-6, 1-7 були також побудовані спадкодавцем, однак за життя спадкодавця в експлуатацію не здані і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції між сторонами існує спір щодо реалізації прав спадкоємця як забудовника майна на здачу його в експлуатацію та визнання права власності на ці приміщення відповідно до належних часток у спадковому майні.

В зазначеному будинку на даний час зареєстровані позивачка разом із повнолітньою дочкою, ОСОБА_6, та відповідач ОСОБА_3

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 крім спірного нерухомого майна належала на праві власності квартира АДРЕСА_1, яка під час розгляду судами спору між нею та ОСОБА_7 була відчуджена за договором купівлі-продажу від 21.03.2013 року ОСОБА_8 (а.с. 49,51, 61-63).

З огляду на те, що спірний житловий будинок під літ «Б» фактично складається з двох кімнат, зважаючи, що частки сторін у спірному житловому будинку є рівними, а отже частка відповідача не є незначною, враховуючи, що відповідач також зареєстрований у спірному будинку, іншого житла не має (а.с.36,52) та отримувати грошову компенсацію за належну йому частку у спірному нерухомому майні відмовляється, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених ст.365 ЦК України, для припинення права власності ОСОБА_3 на частку в спірному нерухомому майні.

Крім того, задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_3, будучи власником 63/200 частини спірного домоволодіння, має право користуватися належною йому часткою нерухомого майна, в той час як ОСОБА_5 безпідставно обмежила йому доступ до житлового будинку, у звязку з чим обгрунтовано вважав за можливе захистити його права шляхом усунення перешкод в користуванні та вселення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, як безпідставні, не обґрунтовані законом і доказами та такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді