Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької
В.С. Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 29 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 19 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 25 лютого 2008 року ОСОБА_4 отримав
кредитні кошти у вигляді кредитного
ліміту на платіжну картку у розмірі 7
тис. грн. У результаті порушення умов
цього договору за ним утворилася
заборгованість, яку він, незважаючи на
вимоги, не погасив. Ураховуючи
викладене, позивач, з урахуванням
уточнень позовних вимог, просив
стягнути з відповідача кредитну
заборгованість у розмірі 25 703 грн. 98 коп.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 29 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 19 серпня 2014 року, позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 25 703 грн. 98 коп. Розподілено
судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, й ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суди, виконавши
вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України щодо
обов'язковості висновків і мотивів, з
яких скасовані судові рішення, на
підставі поданих сторонами документів,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про доведеність факту
отримання відповідачем кредитної
картки, що підтверджується підписаною
ним заявою на переказ готівки, а також
фактичними діями - поверненням
грошових коштів на вказану кредитну
картку з іншої картки, погашення боргу
у 2008-2009 роках.

З урахуванням цих належних і
допустимих доказів (ст. ст. 57-59 ЦПК
України), суди правильно поставили під
сумнів висновок експерта від 21 січня 2013
року про те, що підпис у заяві про
відкриття рахунку позичальнику не
належить, оскільки такий висновок у
сукупності із іншими доказами у справі
не є переконливим.

Розмір заборгованості за кредитом
судами визначено відповідно до умов
договору та вимог закону.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 29 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 19 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька
В.С. Фаловська
І.М.