Провадження № 2/127/784/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13.01.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді Федчишена
С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Вінницької міської
ради, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
управління Держземагенства у
Вінницькому районі, ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
територіальної громади в особі
Вінницької міської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору управління
Держземагенства у Вінницькому районі,
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом. Позов
мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його дружина ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3
уклала договір купівлі - продажу
земельної ділянки від 17.02.2001року, яка
розташована в садівницькому
товаристві «Ромашка» масив «Пирогово -
2», розміром 0,0400га, у відданні
Агрономічної сільської ради
Вінницького району, та звела цілий
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що розташовані
в с. Агрономічне Вінницького району.
ОСОБА_3 не був вчасно виготовлений
державний акт на земельну ділянку,
однак присвоєно земельній ділянці
кадастровий номер :02:104:0119. Просить
визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом, що
залишилось після смерті ОСОБА_3
індивідуальний житловий будинок із
господарськими будівлями та спорудами,
який раніше був розташований в АДРЕСА_1
та земельну ділянку, площею 0,0400га, яка
розташована в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав за обставин викладених в
позові. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні при винесені рішення
покладається на розсуд суду.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились з невідомих суду
причин.

Враховуючи думку учасників процесу,
суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність осіб, що не
з'явились.

Вислухавши думку учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає за
необхідне залишити позов без
задоволення, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про одруження серія НОМЕР_1 виданого
25.05.1968року УССР Кіровоградським
міським бюро РАГС 25.05.1968р.
зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
після реєстрацію шлюбу присвоєно
прізвище ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_2 виданого 03.08.2011р. відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану ВМУЮ Вінницької області
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 про що
зроблено відповідний актовий запис №
1971 (а.с.5).

Згідно договору купівлі - продажу
земельної ділянки від 17.02.2001р. ОСОБА_3
купила земельну ділянку розміром
0,0400га, яка знаходиться в садівницькому
товаристві «Ромашка» масив
«Пирогово-2» у віданні Агрономічної
сільської Ради Вінницького району і
надана для садівництва (а.с.6).

З державного акту на право приватної
власності на землю виданого 04.01.1999року
земельна ділянка площею 0,0400га, яка
розташована на території Агрономічної
сільської ради садівницьке товариство
«Ромашка» масив «Пирогово-2» належить
ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій першої
вінницької державної нотаріальної
контори № 3423/02-31 від 23.08.2013року ОСОБА_1
відмовлено у видачі на його ім'я
свідоцтв про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку, що розташована в садівничому
товаристві «Ромашка» масив
«Пирогово-2», Вінницького району
Вінницької області після смерті
30.07.2001р. його дружини ОСОБА_3 (а.с.3).

Відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Згідно ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

З листа Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від
16.05.2013р. вбачається, що набуття права
власності на земельну ділянку та
перехід права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування має
місце за наявності наступних юридичних
фактів у їх сукупності: ухвалення
рішення компетентного органу про
передачу у власність земельної ділянки
спадкодавцю, укладення спадкодавцем
правочинів щодо набуття права
власності на земельні ділянки;
виготовлення технічної документації
на земельні ділянки; визначення меж
земельної ділянки в натурі; погодження
із суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку. Якщо зазначені
вимоги спадкодавцем не дотримано -
право власності на конкретні земельні
ділянки не виникає та відповідно до ст.
1216 ЦК України не переходить до
спадкоємців у порядку спадкування, за
винятком встановлених випадків, на які
поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні
положення" ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 182 ЦК України, а також
ст. 4 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" право власності
та інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до Наказу Міністерства
юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. "Про
затвердження тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно" слідує, що державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно здійснюється лише за умови
наявності правовстановлюючих
документів.

На підставі договору купівлі - продажу
земельної ділянки спадкодавцем мав
бути виготовлений державний акт на
земельну ділянку, який в свою чергу
повинен був бути зареєстрований в
Державному земельному кадастрі.
Відомості про дану земельну ділянку
Державного земельного кадастру
внесені не були, державний акт на
земельну ділянку не виготовлявся.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкодавцем не було зареєстровано
право власності на земельну ділянку та
не отримано державний акт, про даний
факт не заперечує і сам позивач.

Відповідно до свідоцтва про право
власності № 274 ОСОБА_3 є власником
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії №3423/02-31 від
23.08.2013р. вбачається, що відповідно до
«Переліку назв вулиць, проспектів,
бульварів, провулків, проїздів, площ м.
Вінниці», затвердженому рішенням
міської ради від 26.04.2013року № 1262
земельним ділянкам та будинкам, які
знаходяться в садову товаристві
«Ромашка» присвоєні вулиці та проїзди.
До Реєстру про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень уже внесена інформація
відповідно до вищевказаних актів і
тому інформація про таке садове
товариство як «Ромашка» в ньому
відсутнє.

Однією з вимог позивача є визнання за
ним права власності в порядку
спадкування за законом на
індивідуальний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
який раніше був розташований в АДРЕСА_1.
Однак, виходячи з «Переліку назв
вулиць, проспектів, бульварів,
провулків, проїздів, площ м. Вінниці»,
затвердженому рішенням міської ради
від 26.04.2013року № 1262, садове товариство
«Ромашка» відсутнє, тому дана позовна
вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

В силу статей 58,59 ЦПК України, належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування. Суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК).

Відповідно до диспозитивності
цивільного судочинства, передбаченої
ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних осіб в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін. В супереч вказаній та
роз'ясненій у судовому засіданні
учасникам процесу норми закону та ст. 60
ЦПК України позивач не надав доказів в
підтвердження своїх позовних вимог.

Враховуючи викладені обставини в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог позивача у зв'язку із
недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 11, 57- 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Вінницької міської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору управління
Держземагенства у Вінницькому районі,
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

№127/26760/13-ц

2/127/784/13

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

13.01.2014року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена
С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Вінницької міської
ради, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
управління Держземагенства у
Вінницькому районі, ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Вінницької міської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору управління
Держземагенства у Вінницькому районі,
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: