Провадження № 2/427/312/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2014 року

Свердловський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Шевцова О.А.,

при секретарі с/з Арнаутової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Свердловського
міського суду Луганської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Свердловантрацит»
про стягнення моральної шкоди
спричиненої трудовим каліцтвом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовною заявою, в обґрунтування якої
вказав, що він з 18.02.2008 р. по 29.12.2011 р.
працював прохідником у ВП
«Шахтобудівельницьке управління» ДП
«Свердловантрацит», після чого був
звільнений у зв'язку з переводом на ВП
«Шахтобудівельницьке управління» ТОВ
«ДТЕК «Свердловантрацит».

17.02.2012 р. на ВП «Шахтобудівельницьке
управління» стався нещасний випадок:
під час обрушення породи позивачу
травмувало праве око, про що був
складений Акт про нещасний випадок на
виробництві. Після отримання травми
ОСОБА_2 знаходився у лікарні з
діагнозом «проникаюче рогівкове
поранення з внутрішньоочним стороннім
тілом, травматична катаракта,
гемофтальм, зариблена рвана рана
верхньої повіки правого ока проникаюча
в орбіту, амагнітне стороннє тіло
орбіти справа.

У зв'язку з травмою правого ока на
виробництві позивачу МСЕК встановило 45
% втрати професійної працездатності
безстроково та визначило ІІІ групу
інвалідності.

Через травму ОСОБА_2 було звільнено з
підприємства на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП
України за станом здоров'я.

Отримана травма затуманює зір
позивача, який бачить предмети ніби
крізь падаючу воду або через запітніле
скло. В нього все гостріше відчувається
миготіння перед очима смужок, штрихів і
плям, ореоли навколо предметів при
яскравому світлі, світлобоязнь,
двоїння зображення. Позивач змушений
систематично лікуватися, до лікарні
намагається ходити не завжди, оскільки
там нагнічує атмосфера, постійні черги,
відношення лікарів до хворих,
дорожнеча ліків.

До фізичного болю позивача додаються
душевні страждання від свого безсилля,
тому що він не в змозі впорюватись по
господарству, виникають труднощі при
читанні, письмі, роботі з дрібними
деталями. Позивач постійно відчуває
наслідки трудового каліцтва, внаслідок
чого він став нервовою та дратівливою
людиною. ОСОБА_2 почуває себе як старий
немічний дідусь, почуття безпорадності
та неповноцінності приносить особливі
страждання та приниження. Через травму
позивач втратив місце роботи та гідну
заробітну плату, що обмежує його в
забезпеченні родини. Позивач постійно
знаходиться у пригніченому стані також
через розуміння незворотності
відновлення здоров'я.

ОСОБА_2 вважає, що має повне право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок трудового каліцтва,
яке було спричинено тяжкими умовами
праці на підземних роботах на
підприємстві ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит», з недосконалістю
технологічних процесів видобутку
вугілля.

Призначені відділенням ВД Фонду СНВ
України в м. Свердловську позивачу
страхові виплати, не відшкодовують
спричинену моральну шкоду. Посилаючись
на Закон України «Про внесення змін до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» від 23.02.2007 р., та
рішення Конституційного суду України
від 08.10.2008 р. № 20-рп/2008, ОСОБА_2 зазначає,
що громадяни, які постраждали від
нещасного випадку на виробництві чи
внаслідок професійного захворювання,
відповідно до положень Цивільного
кодексу України та Кодексу законів про
працю України, мають право на
відшкодування моральної шкоди за
рахунок власника або уповноваженого
ним органу (роботодавця).

Позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду в розмірі 45 000 грн., тобто за кожен
процент втрати працездатності по 1000
грн., оскільки здоров'я не відновиться.

Позивачем надано суду заяву про
розгляд справи за його відсутністю,
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача підтвердив викладені в позові
обставини та наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача ВП
«Шахтобудівельницьке управління» ТОВ
«ДТЕК «Свердловантрацит» у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав письмове заперечення, в якому
зазначив, що позивач намагається
довести моральну шкоду, керуючись
власною оцінкою, а оскільки вартість
душевних страждань є суб'єктивною
категорією, то згідно ст. 60 ЦПК України,
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На думку представника відповідача,
позовна заява не відповідає вимогам ст.
137 ЦПК України, бо в ній не зазначено і
не доказано, в чому ж полягає моральна
шкода, які вимушені зміни сталися в
житті позивача внаслідок нещасного
випадку на виробництві, які саме
додаткові зусилля необхідні для
організації його життя, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується. Треба розрізняти
поняття «моральна шкода» та «моральні
страждання». Перед тим, як стверджувати
про заподіяну моральну шкоду, треба
встановити наявність у позивача
негативних реакцій у вигляді моральних
страждань у зв'язку з фактом
правопорушення. Крім того, глибина
страждань це суб'єктивне поняття, так
як саме людина відчуває фізичну біль,
душевні страждання, приниження страх,
індивідуальні особливості людини, яка
ці страждання відчуває. Дійсно то, як
глибоко людина переживає моральні
страждання, залежить від його складу,
психотипу.

Посилаючись на акт № 2 від 14.03.2012 р.,
представник відповідача вказує, що
нещасний випадок стався у зв'язку з
порушенням позивача ст. 14 Закону
України «Про охорону праці», п. 1.11 та п.
3.13.8 Інструкції за охорони праці,
безпечному виконанню робіт і поведінки
в шахті прохідника.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини фізичної або юридичної особи, у
випадках встановлених законом.

Відповідно до приписів ст. 237-1 КЗпП
України, відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Згідно ст. 153 КЗпП України, забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган. Умови праці на
робочому місці, безпека технологічних
процесів, машин, механізмів,
устаткування та інших засобів
виробництва, стан засобів колективного
та індивідуального захисту, що
використовуються працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці. Власник або
уповноважений ним орган повинен
впроваджувати сучасні засоби техніки
безпеки, які запобігають виробничому
травматизмові, і забезпечувати
санітарно-гігієнічні умови, що
запобігають виникненню професійних
захворювань працівників.

Як вбачається з копії трудової книжки
(а.с. 6-9), ОСОБА_2 з 18.02.2008 р. по 29.12.2011 р.
працював прохідником у ВП
«Шахтобудівельницьке управління» ДП
«Свердловантрацит», після чого був
звільнений у зв'язку з переводом на ВП
«Шахтобудівельницьке управління» ТОВ
«ДТЕК «Свердловантрацит», звідки був
звільнений 13.08.2013 р. на підставі п. 2 ст. 40
КЗпП України - за станом здоров'я.

Відповідно копії акту про нещасний
випадок на виробництві № 2 від 14.03.2012 р.
за формою Н-1 (а.с. 13-15), складеного на
відокремленому Шахтобудівельницькому
управлінні ДП «Свердловантрацит», на
вказаному підприємстві 17.02.2012 р. о 08
годин 30 хвилин, під час поправлення
залізобетонної затяжки на ПК 16+5, в
районі замкових з'єднань аркового
кріплення, сталося обрушення дрібних
шматків породи, які засипали обличчя та
вдарили по касці прохідника ОСОБА_2., та
збили його з драбини (1,5 м) і він впав на
грунт виробки. Під час обрушення породи
потерпілому травмувало праве око.
Зазначені обставини підтверджуються
також копією акту про розслідування
нещасного випадку від 14.03.2012 р. за
формою Н-5 (а.с. 16-19).

Згідно п. 4 акту про розслідування
нещасного випадку від 14.03.2012 р.,
причинами нещасного випадку є
порушення технологічного процесу, а
саме не виконання вимог паспорту
проведення та кріплення західного
конвеєрного похилу пл. І3 в частині
відсутності залізобетонної затяжки з
боку західної частини виробки;
порушення вимог ст. 14 Закону України
«Про охорону праці», п.п. 9.27.1, 9.27.9
«Системи управління виробництвом і
охороною праці у вугільній
промисловості України», п. 2.11.
«Посадової інструкції начальника
гірничої дільниці № 3 ВП
«Шахтобудівельницьке управління» ТОВ
«ДТЕК «Свердловантрацит».

Згідно копії довідки огляду МСЕК від
17.06.2013 (а.с. 11-12), позивачу ОСОБА_2
встановлено 45 відсотків втрати
професійної працездатності за
трудовим каліцтвом та визначено ІІІ
групу інвалідності безстроково.
Наявність трудового каліцтва у
позивача підтверджується також
копіями витягів з історії хвороби,
медичними висновками (а.с. 20-28).

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. До
юридичних фактів, які має довести
позивач у зазначеній справі, зокрема,
належить доведення факту завдання
моральної шкоди та розміру шкоди.
Доведення цих обставин позивачем
можливе на підставі доказів,
перелічених у статті 57 ЦПК України. До
таких доказів належить і висновок
експертизи, проте він не є єдиним
можливим і достатнім доказом
спричинення шкоди, та підставою
визначення її розміру, оскільки згідно
з частиною другою статті 212 ЦПК України
жоден доказ не має для суду заздалегідь
встановленого значення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що трудове
каліцтво позивача виникло у 2012 році
внаслідок нещасного випадку на
виробництві під час виконання трудових
обов'язків. Трудове каліцтво, яке
призвело до 45 відсотків втрати
професійної працездатності
безстроково, інвалідності позивача,
звільнення з місця роботи за станом
здоров'я, спричиняє позивачу моральних
страждань, які пов'язані з необхідністю
лікування, відчуттям фізичних
страждань, а також призводить до втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Слід зазначити, що будь-яке порушення
здоров'я, пов'язане з втратою
професійної працездатності, завжди є
пов'язаним з певним хвилюванням,
відчуттям фізичного болю, незручності
та обмеженості, тобто з моральними
стражданнями.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.
в судовому засіданні встановлені
наступні факти: наявність спричиненої
моральної шкоди - полягає у
безстроковому встановленні відсотків
втрати професійної працездатності
органами МСЕ, що передбачає незворотні
обмеження у життєдіяльності людини, та
як наслідок - постійні душевні
переживання; протиправність діяння її
заподіювача та його вина виражається у
порушенні технологічного процесу, а
саме у невиконанні вимог паспорту
проведення та кріплення західного
конвеєрного похилу пл. І3 в частині
відсутності залізобетонної затяжки з
боку західної частині, тобто у
відсутності забезпечення небезпечного
виробничого процесу та відповідного
контролю за підтриманням належного
стану; наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням полягає
у доведеності того, що трудове каліцтво
позивача виникло під час роботи у
небезпечних умовах на підприємстві
відповідача.

Проте слід також врахувати, що
відповідно до акту № 2 про нещасний
випадок від 14.03.2012 року встановлено
також провину позивача у настанні
нещасного випадку, яка виразилася у не
приведенні місця роботи до безпечного
стану, що враховується судом при
визначенні грошового відшкодування
моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує глибину фізичних та душевних
страждань позивача, погіршення
здібностей позивача до праці та
обмеження можливості їх реалізації, а
також виходить із засад розумності та
справедливості, у зв'язку з чим оцінює
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди у 6000 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст.
153, 237-1 КЗпП України, ст. 13 Закону України
«Про охорону праці», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Свердловантрацит»
про стягнення моральної шкоди
спричиненої трудовим каліцтвом -
задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Свердловантрацит»,
ідентифікаційний код юридичної особи
37596090, на користь ОСОБА_2 моральну шкоду,
спричинену трудовим каліцтвом в сумі
6000 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Свердловантрацит»,
ідентифікаційний код юридичної особи
37596090, на користь держави судовий збір в
сумі 229,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Луганської області
через Свердловський міський суд
Луганської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.А. Шевцов