Головуючий суду 1 інстанції - Шапутько
Доповідач - Ступіна Я.Ю.
Справа № 406/5966/13-ц
Провадження № 22ц/782/5077/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 р. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Ступіної Я. Ю.,

суддів: Коновалової В. А., Темнікової В.
І.,

при секретарі Булгаковій М. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Алчевського міського суду Луганської
області від 29 жовтня 2013 р. у цивільній
справі за первісним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, за участю
третіх осіб: Алчевського відділу
державної міграційної служби України у
Луганській області та Комунального
підприємства "АЖЕО" про визнання права
користування жилим приміщення та
зобов'язання зареєструвати у квартирі
та за зустрічним позовом ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб:
Комунального підприємства "АЖЕО" та
ОСОБА_5 про виселення особи, що
самовільно зайняла жиле приміщення,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 29 жовтня 2013 р.
первісний позов задоволено частково:
за позивачем визнано право
користування квартирою АДРЕСА_1; в
задоволенні первісного позову в
частині вимог про зобов'язання
Державної міграційної служби України у
Луганській області зареєструвати
позивача у цій квартирі відмовлено. В
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила таке рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні первісного позову
відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні апелянт та її
представник ОСОБА_6 підтримали
апеляційну скаргу, просили її
задовольнити, також просили ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
зустрічний позов.

Позивач заперечував проти доводів
апеляційної скарги, просив її
відхилити, а рішення залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явилися; від
відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про
розгляд справи без його участі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розглядові
справи на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, оскільки про час і місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 10 ЦПК цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно ст. 60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи первісний позов і
відмовляючи в задоволені зустрічного
позову, суд виходив з доведеності того,
що у серпні 2011 року позивач, як
неповнолітня особа, вселився на спірну
житлову площу, де постійно мешкає його
батько, тому його вселення не було
самовільним.

Такі висновки суду є законними і
обґрунтованими.

Відповідно до ст. 64 ЖК члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки,
що випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Відповідно до ст. 65 ЖК наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між
цими особами, наймачем та членами
його сім'ї, які проживають з ним, не
було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Як встановлено судом і як вбачається з
матеріалів справи квартира АДРЕСА_1, є
комунальною власністю, в якій
зареєстровано троє осіб - відповідачі у
справі: ОСОБА_4 - наймач, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 - його дорослі діти. При цьому
відповідач ОСОБА_4 періодично за станом
здоров'я мешкає у своїх дорослих дочок.
Відповідачка також періодично мешкає
за іншою адресою - за місцем проживання
свого чоловіка та її дітей.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином
відповідача ОСОБА_5

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 21.02.2006 року
малолітнього ОСОБА_3 відібрано у його
батька ОСОБА_5 без позбавлення
батьківських прав та передано його під
нагляд органу опіки і піклування при
Алчевській міській раді.

Рішенням виконавчого комітету
Алчевської міської ради № 281 від 13.06.2006
р. ОСОБА_3 встановлено статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
з влаштуванням його у дитячий
інтернатний заклад на повне державне
забезпечення.

Після закінчення інтернату позивач
мешкав в різних гуртожитках, які
надавалися йому, як дитині, позбавленій
батьківського піклування.

В серпні 2011 року позивач, коли був
неповнолітнім, вселився у зазначену
квартиру за згодою свого батька -
відповідача у справі ОСОБА_5

Ця обставина справи встановлена на
підставі актів обстеження квартири
від 17.07.2013 р. та від 12.09.2013 р., складених
майстрами ЖЕД-3, зміст яких
підтверджено в судовому засіданні
свідками - сусідами ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які не спростовані апелянтом.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач, як неповнолітня особа, не
вселявся у зазначену квартиру в 2011
році, що його вселення було самовільним
вже після досягнення повноліття в 2013
році, є необґрунтованими, оскільки не
підтверджуються жодним належним і
допустимим доказом, а є лише
суб'єктивною оцінкою апелянтом наданих
позивачем на підтвердження цієї
обставини доказів на свою користь.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2
заперечували проти визнання за
позивачем права користування жилим
приміщенням у зазначеній квартирі та
проти реєстрації в ній, посилаючись на
те, що позивач у зазначену квартиру
вселився самовільно з кінця травня 2013
року, без будь-яких домовленостей з
ними, а тому в розумінні ст. 64 ЖК України
він не є членом сім'ї наймача, не є
піднаймачем жилого приміщення, не є
тимчасовим мешканцем.

Суд правильно відхилив докази
відповідачей - пояснення свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є
дорослими дочками відповідача ОСОБА_4,
рідними сестрами відповідачки ОСОБА_2,
щодо обставин проживання позивача на
спірній житловій площі, які пояснили,
що позивач на спірну житлову площу в 2011
році не вселявся, а вселився тільки в 2013
році без згоди їх батька, що особисті
речі позивача маються в квартирах
кожної з них, бо він гостює у кожній з
них, оскільки ці свідки, як близькі
родичі відповідачей є
заінтересованими особами, при цьому
мешкають в інших місцях та не
спростовують показів свідків - сусідів
ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Крім того, з пояснень цих свідків
вбачається, що іншого житла позивач не
має, що відповідачі не оспорювали.

З вересня 2011 року позивач навчається в
університеті за денною формою
навчання, у зв'язку чим проживає в
гуртожитку АДРЕСА_2, де зареєстрований
на термін навчання з 28.09.2011 року по
01.07.2015 року та займає площу 1
ліжко-місце. Тому суд на підставі ст. 71
ЖК дійшов правильного висновку, що
відсутність позивача у зв'язку з
тимчасовим виїздом з постійного місця
проживання за умовами навчання є
поважною причиною його відсутності та
житлове приміщення зберігається за
ним, як тимчасово відсутньою особою,
протягом усього часу навчання.

Таким чином, суд повно з'ясувавши
обставини, що мають значення для
справи, які є доведеними, з дотриманням
вимог ст.ст. 57-60, 63, 64, 212 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 64, 65 ЦПК України, дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач
набув права користування зазначеною
квартирою, а відповідно відсутні
підстави для задоволення зустрічного
позову.

Інші доводи апеляційної скарги
фактично є запереченнями проти позову,
щодо яких в судовому рішенні наведені
мотиви, з яких суд вважав встановленою
відсутність фактів, якими вони
обґрунтовувалися. Ці доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильних висновків суду і не дають
підстав для скасування правильного по
суті судового рішення або його зміни.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 29 жовтня 2013 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної
скарги.

Головуючий:

Cудді: