Справа № 335/7963/14-ц 2/335/1845/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого судді
Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
батьківства та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що з
2008 року вона проживала разом із ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1 і вела з ним спільне
господарство. Сторони шлюб не укладали,
проживали у фактичних шлюбних
відносинах.

Після її вагітності вони переїхали
проживати за адресою: АДРЕСА_2

Під час перебування у фактичних
шлюбних відносинах ІНФОРМАЦІЯ_9 року у
них народився син - ОСОБА_3. Запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень був проведений за прізвищем
матері - ОСОБА_3, а ім'я та по-батькові
дитини були записані за її вказівкою -
ОСОБА_3. З 19.06.2013 року сторони перестали
проживати разом, і з того часу
відповідач не приймає участі в
утриманні їх сина, не займається його
вихованням, матеріальної допомоги не
надає.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просила суд визнати ОСОБА_2
батьком ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_9 року; внести зміни щодо
ОСОБА_2, як батька ОСОБА_3 до актового
запису № 510 від 05.11.2009 року, складеного
Заводським відділом реєстрації актів
цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції, стягнути
з ОСОБА_2 на її користь аліменти на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 28 жовтня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково.
Зазначав, що він дійсно є батьком
ОСОБА_3 і вважав, що проводити
судово-генетичну експертизу для
встановлення цих обставини не має
необхідності, оскільки він не
заперечує того, що є біологічним
батьком дитини. Заперечував проти
зміни сину прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_2,
оскільки як вважає відповідач в цьому
відсутня необхідність. Позовні вимоги
про стягнення аліментів також визнав у
повному обсязі, оскільки він офіційно
працює та має можливість утримувати
свого сина, проте, просив суд стягнути
аліменти починаючи з дня винесення
рішення, оскільки він неодноразово
надав матеріальну допомогу на
утримання сина.

Вислухавши осіб, які приймали участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року
народився ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження Серія
НОМЕР_2, виданим Заводським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції.

З витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
народження із зазначенням відомостей
про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК
України, відомості про батька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, були внесені на підставі
ст. 135 СК України, а саме дитина записана
за прізвищем матері, а ім'я та
по-батькові батька дитини записано за
заявою матері.

Оскільки сторони по справі в судовому
засіданні не наполягали на проведенні
молекулярно-генетичної експертизи,
відповідач визнав факт кровної
спорідненості між ним та дитиною, тому
суд вирішив за недоцільне проведення
зазначеної експертизи.

На підставі ст. 3 Європейської
конвенції про правовий статус дітей,
народжених поза шлюбом, від 15.10.1975 року,
ратифікованої Україною 14.01.2009 року,
встановлено, що батьківство стосовно
кожної дитини, народженої поза шлюбом,
може бути підтверджене або встановлене
шляхом добровільного визнання або за
рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про
права дитини від 20.11.1989 року дитина має
бути зареєстрована зразу ж після
народження і з моменту народження має
право на ім'я і набуття громадянства, а
також, наскільки це можливо, право
знати своїх батьків і право на їх
піклування.

Згідно зі ст. 128 СК України, за
відсутності заяви, право на подання
якої встановлено статтею 126 цього
Кодексу, батьківство щодо дитини може
бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може
бути пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства
приймається судом, якщо запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до
частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК
України, приймаються до судового
розгляду, якщо, зокрема, дитина
народжена матір'ю, яка не перебуває у
шлюбі, немає спільної заяви батьків,
заяви батька або рішення суду і запис
про батька дитини в Книзі реєстрації
народжень учинено за прізвищем матері,
а ім'я та по батькові дитини записано за
вказівкою матері (ч.1 ст. 135 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що
актовий запис про батька ОСОБА_3
вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК
України, за прізвищем матері, а ім'я та
по-батькові батька дитини записано за
заявою матері.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
відповідно до статей 213, 215 ЦПК України,
рішення щодо визнання батьківства
(материнства) має ґрунтуватися на
всебічно перевірених судом даних, що
підтверджують або спростовують
заявлені вимоги чи заперечення проти
них, а його резолютивна частина -
містити всі відомості, необхідні для
реєстрації батьківства (материнства) в
органах РАЦС (прізвище, ім'я та по
батькові матері й батька, число, місяць
і рік їх народження, громадянство, а
також номер актового запису про
народження дитини, коли та яким органом
його вчинено).

Статтею 134 СК України передбачено, що на
підставі заяв осіб, зазначених у статті
126 цього Кодексу, або рішення суду орган
державної реєстрації актів цивільного
стану вносить відповідні зміни до
актового запису про народження,
складеного органами державної
реєстрації актів цивільного стану
України, та видає нове Свідоцтво про
народження.

Таким чином, у зв'язку із викладеним,
аналізуючи зібрані у справі докази та
вимоги чинного законодавства,
приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК
України щодо розгляду справ в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, враховуючи
обставини справи, а також те, що
відповідач визнав факт того, що він є
батьком ОСОБА_3, та заперечував щодо
проведення експертизи, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
про встановлення батьківства та
внесення змін до актового запису про
народження дитини в частині зазначення
батьком дитини відповідача
ґрунтуються на законі, підтверджуються
зібраними у справі доказами, тому позов
в цій частині є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. У силу ст.
ст. 181, 182 СК України у випадку
невиконання батьками свого обов'язку
утримувати дітей, аліменти
присуджуються за рішенням суду в долі
від доходу їхньої матері, батька і (чи) у
твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матір'ю
ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, у
зв'язку з чим вона має право на
отримання аліментів від батька дитини.

ОСОБА_2 на даний час офіційно
працевлаштований, працює у ПАТ
«Запоріжсталь», щомісячно отримує
заробітну плату, тобто має стабільний
дохід, інших дітей або непрацездатних
батьків на утриманні не має.

В судовому засіданні відповідач визнав
позовні вимоги про стягнення аліментів
у розмірі ? частини від усіх видів
заробітку.

Враховуючи встановлені обставини, з
урахуванням визнання відповідачем
позову про стягнення аліментів та
конституційного принципу верховенства
права, суд вважає за необхідне та
справедливе, задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі, стягнути з
відповідача аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно.

Проте з урахуванням того, що обов'язок
утримувати дитину покладено на
батьків, а факт того, що ОСОБА_2 є
батьком малолітньої дитини
встановлено вказаним рішенням суду,
суд приходить до висновку, що аліменти
необхідно стягнути не з дня звернення
позивача до суду з позовом, а з дня
винесення рішення по справі про
визнання батьківства, тобто з 28.10.2014
року, і до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Ця норма закону є безспірною під час
виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбаченою
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243 грн. 60 коп., сплачений за позовні
вимоги про визнання батьківства.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-213, 215, 218,
367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства та стягнення аліментів -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
м. Запоріжжя, громадянина України,
батьком ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_9 року у м. Запоріжжі, про що
Заводським відділом реєстрації актів
цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції зроблено
актовий запис № 510.

Внести зміни до актового запису № 510
від 05.11.2009 року, складеного Заводським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Запорізького міського
управління юстиції, про народження
дитини ОСОБА_3, який народився у м.
Запоріжжі, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме
виключити відомості про ОСОБА_4, як про
батька дитини, зазначивши батьком
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
м. Запоріжжя, громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3,
працює у Відкритому акціонерному
товаристві «Запоріжсталь», на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_4, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_5, ІПН НОМЕР_1, аліменти
на утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 28 жовтня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В частині позовних вимог про стягнення
аліментів за період з 14.07.2014 року по
28.10.2014 року відмовити.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3,
працює у Відкритому акціонерному
товаристві «Запоріжсталь», на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_4, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_5, ІПН НОМЕР_1, судовий
збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Запорізької області
через Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
К.В.
Гашук