Справа № 307/4048/13-ц
Провадження № 2/307/182/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 січня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в складі: головуючого - судді
Ніточко В.В., при секретарі Рішко Е.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Тячівської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, Тячівська державна районна
нотаріальна контора, реєстраційна
служба Тячівського районного
управління юстиції Закарпатської
області, про визнання права власності
на майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суд з
позовом до Тячівської міської ради,
треті особи: ОСОБА_3, Тячівська державна
районна нотаріальна контора,
реєстраційна служба Тячівського
районного управління юстиції
Закарпатської області, про визнання
права власності на майно.

В позовній заяві зазначив, що його
матір ОСОБА_7 при житті була
забудовником житлового будинку, що
розташований в АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_7 померла і після її смерті він
прийняв спадщину, оскільки до дня її
смерті постійно проживав з нею, і після
її смерті продовжував доглядати за
будинком, проводити у ньому ремонтні
роботи, що свідчить про прийняття
спадщини шляхом фактичного вступу в
управління і володіння спадковим
майном. Однак відсутність державної
реєстрації нерухомого майна
перешкоджає йому в нотаріальному
порядку оформити спадщину.

А тому просить визнати за ним право
власності на спадковий житловий
будинок з надвірними спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, однак подав суду
заяву, в якій просив справу розглянути
у його відсутності, позов підтримав
повністю і просив його задовольнити.

Представник відповідача Тячівської
міської ради Візічканич В.І. в судове
засідання не з'явився, однак подав суду
заяву, в якій просив справу розглянути
у його відсутності, проти позову не
заперечує.

Представник третьої особи ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився,
однак подав суду заяву, в якій просив
справу розглянути у його відсутності,
проти позову не заперечує.

Представник Тячівської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був належно
повідомлений, а тому суд в порядку ст.169
ЦПК України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Представник реєстраційної служби
Тячівського районного управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
належно повідомлений, а тому суд в
порядку ст.169 ЦПК України розглянув
справу у його відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене
та те, що сторони в судове засідання не
з'явилися, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 була
забудовником житлового будинку з
надвірними спорудами, що розташований
в АДРЕСА_1. Земельна ділянка під
будівництво даного житлового будинку
була виділена рішенням виконкому
Тячівської міської ради № 89 від 27
травня 1963 року, площею 600 кв.м. (а.с.4-10, 17).

Із довідки Тячівської міської ради №
4600 від 12 грудня 2013 року вбачається, що
ОСОБА_7 на день смерті проживала в
будинку АДРЕСА_1. Разом з нею проживав
її син ОСОБА_1, і лише він один вступив в
управління і володіння та користування
спадковим майном.

Із свідоцтв про народження ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 вбачається, що їх матір'ю є
ОСОБА_7 (а.с.15, 16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, що
стверджується даними її свідоцтва про
смерть(а.с.3), і після її смерті
відкрилася спадщина на належне їй
майно.

Позивач як спадкоємець першої черги
прийняв спадщину, оскільки вступив в
управління та володіння спадковим
майном,однак відсутність державної
реєстрації спадкового нерухомого
майна перешкоджає йому в оформленні
спадщини в нотаріальному порядку
(а.с.18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в
редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

В силу ст. 548 ЦК України, в редакції 1963
року, прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Як видно з представлених доказів,
будинок 1987 року побудови знаходиться в
сільському населеному пункті, має в
ньому окремий порядковий номер, інші
особи на володіння та користування
даним будинком на підставах,
передбачених законом, своїх прав не
заявляють, придатність будинку для
проживання ніким не оспорюється.

Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" права
на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав. А у
відповідності до п.5 ч.1 ст.19
вищезазначеного Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, розглядаючи
вказану справу в межах заявлених
позивачем вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які оцінені судом в
їх сукупності, вважає, що невизнане
право позивача, з врахуванням вимог
ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, підлягає
захисту шляхом визнання за ним права
власності на спадкове майно.

Судові витрати слід покласти на
позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 197, 209, 213-215
ЦПК України ст. ст. 548, 549 ЦК України,в
редакції 1963 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем м. Тячів Тячівського району
Закарпатської області, право власності
на житловий будинок з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

Ніточко В.В.