Дата документу 17.01.2014
Справа № 334/9721/13-ц
Провадження № 2/334/338/2014
17 січня 2014 р. Ленінський
районний суд р. Запоріжжя в складі:
головуючої Дюженко Л.А.,
при секретарі Романчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа:
відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Ленінського
РВ УМВС України в Запорізькій області,
про позбавлення прав користування
житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом
про позбавлення прав користування
житловим приміщенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
в якому зазначив, що з 11 грудня 1987 року
по 17 лютого 2011 року він перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.
З 20 вересня 2007 року, після того, як
позивач отримав у спадщину 1/3 частину
будинку, вони стали проживати однією
сім'єю за адресою АДРЕСА_1.
Після отримання у спадщину 1/3 частину
будинку, на свою житлову площу, позивач
прописав дружину - ОСОБА_2, її сина -
ОСОБА_3, їх спільну доньку від шлюбу -
З травня 2010 року через відсутність
взаєморозуміння, втрати почуття
кохання та поваги одне до одного
позивач з дружиною, ОСОБА_2 перестали
проживати однією сім'єю, вона разом із
своїм сином зібрала особисті речі та
виїхала з належного позивачу будинку,
в якому залишились проживати позивач
та його з відповідачкою донька ОСОБА_4.
17 лютого 2011 року рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя по справі
№2- 1135/11 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 11,12.1987 року
Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя,
актовий запис № 1315 - було розірвано,
Де перебуває сама відповідачка разом
із своїм сином позивачу не відомо та
засобів зв'язку з нею в позивача також
не має, таким чином відповідачі не
користуються житловим будинком, де
зареєстровані, вже понад три роки.
У зв'язку з тим, що відповідачі не
виписується з будинку, у позивача
накопичуються борги за комунальні
послуги, тим самим відповідачі
наносять йому матеріальну шкоду.
Позивач знаходиться на пенсії та
отримує пенсію по інвалідності 2-ї
групи загальне захворювання, іншого
заробітку в позивача не має, донька
лише почала влаштовуватися на роботу
після навчання, яка також потребує
матеріальної підтримки, а тому
сплачувати додаткові витрати на
утримання будинку за кількістю осіб,
які не проживають в будинку, завдає
позивачу значних збитків.
На підставі викладеного, позивач
просить суд позбавити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
права користування житловим
приміщенням - житловим будинком
Відповідачі двічі в судове засідання
не з'явилися, про день та час слухання
були сповіщені через газету
«Запорізька правда» від 28.12.2013 року, яка
знаходиться в матеріалах справи.
Суд вважає можливим, за згодою
позивача, провести заочний розгляд
справи, на підстави матеріалів справи,
відповідно до ст. 224 ч.4 ЦПК України, за
відсутності відповідачів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та
свідків, оцінивши докази по справі,
вважає, що позов підлягає задоволенню
в повному обсязі і ось чому.
Судом встановлено, що дійсно з 11 грудня
1987 року по 17 лютого 2011 року позивач
ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому
З 20 вересня 2007 року, після того, як
позивач отримав у спадщину 1/3 частину
будинку, вони стали проживати однією
сім'єю за адресою АДРЕСА_1.
Після отримання у спадщину 1/3 частину
будинку, на свою житлову площу, позивач
прописав дружину - ОСОБА_2, її сина -
ОСОБА_3, їх спільну доньку від шлюбу -
З травня 2010 року через відсутність
взаєморозуміння, втрати почуття
кохання та поваги одне до одного
позивач з дружиною, ОСОБА_2 перестали
проживати однією сім'єю, вона разом із
своїм сином зібрала особисті речі та
виїхала з належного позивачу будинку,
в якому залишились проживати позивач
та його з відповідачкою донька ОСОБА_4.
Цей факт підтвердили допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які пояснили що відповідачі
біля трьох років в будинку позивача не
17 лютого 2011 року рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя по справі
№2- 1135/11 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 11,12.1987 року
Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя,
актовий запис № 1315 - було розірвано.
Де перебуває сама відповідачка разом
із своїм сином позивачу не відомо та
засобів зв'язку з нею в позивача також
не має, таким чином відповідачі не
користуються житловим будинком, де
зареєстровані, вже понад три роки.
У зв'язку з тим, що відповідачі не
виписується з будинку, у позивача
накопичуються борги за комунальні
послуги, тим самим відповідачі
наносять йому матеріальну шкоду.
Позивач знаходиться на пенсії та
отримує пенсію по інвалідності 2-ї
групи загальне захворювання, іншого
заробітку в позивача не має, донька
лише почала влаштовуватися на роботу
після навчання, яка також потребує
матеріальної підтримки, а тому
сплачувати додаткові витрати на
утримання будинку за кількістю осіб,
які не проживають в будинку, завдає
позивачу значних збитків.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтерес.
Вище наведені норми законодавства
України дають підстави для висновку
про те. що у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном власник має
право вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права, зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст.7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», - зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: заяви особи
або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть; паспорта або
паспортного документа, що надійшов з
органу державної реєстрації актів
цивільного стану, або документа про
смерть, виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку.
Виходячи з того, що Закон України від 1 і
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст.7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
Отже. у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення:
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою ; 4)про
оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства ст.ст.72, ЖК України: ст.391
Щодо підсудності зазначеного спору, то
відповідно до ч.9 ст.110 Цивільного
процесуального кодексу України позови
до відповідача, місце реєстрації
проживання або перебування якого
невідоме, пред'являються за
місцезнаходженням майна відповідача
чи за останнім відомим зареєстрованим
його місцем проживання або перебування
чи постійного його заняття (роботи).
Як зазначалося позивачу не відомо де
перебувають відповідачі, засобів
зв'язку з ними він не має.
Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір», від сплати судового
збору звільняються, у тому числі
інваліди І та II груп.
На підставі викладеного суд вважає, що
слід позбавити ОСОБА_2, та ОСОБА_3
права користування житловим
приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_1, стягнувши з них судовий збір у
сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 10,60, 212, 213, 218, 224-228 ЦПК
України, ст. ст. ст.72, ЖК України, ст.ст.16,
316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.З, 6, 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», - суд
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт: серія НОМЕР_1, виданий
Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, 20.07.2002 року, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: серія
НОМЕР_2, виданий Комунарським РВ ЗМУ
УМВС України в Запорізькій області,
10.03.2000 року, - права користування
житловим приміщенням - житловим
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн.60
Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Відповідачі мають право протягом 10
днів з дня отримання копії рішення
надати до Ленінського районного суду м.
Запоріжжя заяву про перегляд заочного
рішення.

Суддя:
Дюженко Л. А.