Провадження по справі 2/122/244/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого - судді Злотнікова В.Я.,

при секретарі - Мехтієвій А.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Сімферопольської міської ради про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, визнання позивача
такою, що прийняла спадщину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
територіальної громади в особі
Сімферопольської міської ради, в якому
просила встановити факт її постійного
проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття
спадщини, а також визнати позивача
такою, що прийняла спадщину,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 є матір'ю
позивача, протягом всіх років та на
момент смерті остання постійно
проживала разом з матір'ю, вони вели
спільне господарство, постійно
проживали за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті матері позивач організувала її
поховання.

У судовому засіданні позивач та її
представник по тих же підставах
підтримали заявлені вимоги, просили
позов задовольнити.

Представник відповідач у судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, надав письмові
заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, допитавши свідків,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також взаємний зв'язок наявних у справі
доказів в їх сукупності, суд дійшов
наступного.

З матеріалів справи слідує, що в
свідоцтві про народження ОСОБА_3 її
матір'ю зазначена ОСОБА_2 (а.с.7).

З витягу з державного реєстру актів
цивільного стану про шлюб слідує, що
ОСОБА_3 після одруження у 1985р. було
привласнено прізвище ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно заповіту від 05.01.1991р. реєстровий
№2-52, ОСОБА_2 усе належне їй майно
заповіла позивачці (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.9).

На час смерті ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
України в АР Крим, а також відміткою в
її паспорті.

Позивачка, згідно її паспортних даних,
зареєстрована з 19.06.2010р. по АДРЕСА_2

Разом з тим, згідно заочного рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя від 06.08.2012р. слідує, що до
ОСОБА_1 були пред'явлені вимоги про її
виселення з домоволодіння по АДРЕСА_1,
даним рішенням суду вона була виселена
з даного будинку.

Крім того, в матеріалах справи є листи
Апеляційного суду АР Крим, прокуратури
АР Крим, адресовані позивачці, які
направлялися за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.16,27).

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили, що
позивач постійно проживала разом з
матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, по
день смерті останньої.

Частиною 2 ст.2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»
передбачено, що реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

З огляду на все вищезазначене, суд
приходить до висновку, що стороною
позивача в ході судового розгляду
справи на підставі належних та
допустимих доказів доведено, що вона
постійно проживала разом зі своєю
матір'ю ОСОБА_2, 1924 року народження, на
час відкриття спадщини за адресою:
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим, вимоги про
встановлення факту постійного
проживання на час відкриття спадщини
підлягають задоволенню.

Судом не приймаються до уваги
заперечення відповідача стосовно того,
що позивач повинна була звертатися з
вищевказаною вимогою в порядку
окремого провадження, так як відсутній
спір про право, отже позов пред'явлено
передчасно, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що встановлення
даного факту необхідно позивачці для
оформлення своїх спадкових прав,
постановою нотаріуса їй було
відмовлено у вчиненні відповідної
нотаріальної дії та роз'яснено право
звернення до суду з відповідним
позовом.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
визнання позивача такою, що прийняла
спадщину, оскільки, відповідно до вимог
ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї, отже вичерпним заходом для захисту
права позивача є ухвалення судом
рішення про встановлення факту її
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

На підставі наведеного, керуючись ст.1268
ЦК України, ст.ст. 3,10,58-60,212,215,294 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зі спадкодавцем
ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5, на час
відкриття спадщини.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Залізничний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: