Справа № 194/2585/13-ц
Провадження № 2/194/145/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
м.
Тернівка

Тернівський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді

Пономаренко І.П.

при секретарі

Ощепковій І.С.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Тернівського міського
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем
четвертої черги та визнання права
власності на майно, суд,-

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовною заявою
до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем
четвертої черги та визнання права
власності на майно. В обґрунтування
своїх вимог зазначив, що після смерті
його діда ОСОБА_4 відкрилась спадщина,
що складається з квартири АДРЕСА_1. З 2002
року по день смерті свого діда він
проживав з ним однією сім"єю понад п"ять
років. Спадкоємцем першої черги є його
мати ОСОБА_3, яка у встановлений
законом шестимісячний строк до
нотаріальної контори не зверталася,
так як вважала, що її син проживав з
спадкодавцем тривалий час та продовжує
проживати до цього часу в квартирі,
тому він успадкував усе майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_4

У зв"язку з чим просив визнати його
спадкоємцем четвертої черги за законом
після смерті його діда ОСОБА_4 та
визнати за ним право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 34,9
кв.м.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали
в повному обсязі та просили позовні
вимоги задовольнити з підстав,
зазначених в позовній заяві. При цьому
пояснили, що приблизно з січня 2002 року
позивач проживав зі спадкодавцем
однією сім"єю як онук з дідом, були
об"єднані спільним побутом та вели
спільне господарство. На момент смерті
діда позивач проживав зі спадкодавцем
понад п"ять років. Мати позивача ОСОБА_3
після смерті свого батька ОСОБА_4 не
зверталася до нотаріальної контори,
так як вважала, що все майно за волею
ОСОБА_4 має перейти онуку. Будь-які
спори з приводу спадкового майна
відсутні. У зв"язку з чим просили
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач позов визнала в повному
обсязі та пояснила, що вона є дочкою
померлого ОСОБА_4, а позивач є її сином
та онуком спадкодавця. За волею дідуся
ОСОБА_1 проживав з початку 2002 року разом
з дідом, працював на шахті та доглядав
за дідом. Вона після смерті батька, як
єдиний спадкоємець, не зверталася до
нотаріальної контори з приводу
оформлення спадщини, так як все майно
за волею ОСОБА_4 мало перейти онуку
ОСОБА_1, який фактично й прийняв
спадщину, так як протягом тривалого
часу проживав разом з дідусем. Тому не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

Суд, вислухавши в судовому засіданні
пояснення позивача, представника
позивача, відповідача допитавши
свідків, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, приходить до
наступних висновків.

Ст.4 ЦПК України закріплено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного
Кодексу України сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків встановлених ст. 1259 цього
Кодексу.

Стаття 1264 ЦК України встановлює, що до
четвертої черги права на спадкування
за законом відносяться особи, які
проживали із спадкодавцем однією
сім`єю не менш як п`ять років до часу
відкриття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкрит тя
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні судом
встановлено, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
актовий запис № 111, видане відділом
реєстрації цивільного стану
Тернівського міського управління
юстиції Дніпропетровської області від
12 березня 2007 року (а.с.6).

Після його смерті залишилося
спадкове майно, зокрема квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 34,9 кв.м., яка
складається з: однієї кімнати житловою
площею 17,2 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м.,
ванної кімнати, поєднаної із
вбиральнею, площею 3,1 кв.м., коридору
площею 3,8 кв.м., вбудованих шаф площею 1,3
кв.м. та 0,3 кв.м., обладнана балконом
площею 1,8 кв.м., та висотою приміщень 2,5
м. (а.с.7, 18-19).

Згідно копій свідоцтв про
народження відповідач ОСОБА_3 є рідною
донькою спадкодавця ОСОБА_4, а позивач є
сином відповідача ОСОБА_3 та рідним
онуком спадкодавця (а.с.8-9).

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 показав, що з позивачем
знайомий понад десять років та вони
товаришують сім'ями. Приблизно з
початку 2002 року позивач проживав у
сусідньому з ним будинку в
однокімнатній квартирі разом зі своїм
дідом ОСОБА_4 до моменту його смерті.
Він бував у них в гостях та бачив, що
відносини у діда з позивачем були дуже
добрими та дід любив свого онука, а той
в свою чергу піклувався за діда.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 показав, що він не є
родичем ОСОБА_1, а в них лише однакові
прізвища. ОСОБА_1 він знає дуже давно,
так як познайомився з позивачем, коли
влаштувався на роботу на початку 2002
року. З цього моменту він знав, що
ОСОБА_1 проживав разом зі своїм дідусем
ОСОБА_4 в однокімнатній квартирі по
АДРЕСА_1, так як він приблизно на
початку 2002 року почав дружити з ОСОБА_1
та допомагав перевозити його речі до
квартири діда. Коли він бував у гостях у
ОСОБА_1, то бачив, що відносини між дідом
та ОСОБА_1 були дуже добрими.

За результатами аналізу показань
свідків, в суду не виникло підстав
ставити під сумнів достовірність і
правдивість фактів, повідомлених
свідками. Дані про зацікавленість
свідків в результаті розгляду справи
відсутні. Крім того, ці показання
об'єктивно підтверджуються іншими
дослідженими в судовому засіданні
доказами по справі.

Таким чином, аналізом досліджених
доказів, судом в судовому засіданні
встановлено, що з січня 2002 року позивач
проживав однією сім"єю разом зі
спадкодавцем - з своїм дідом ОСОБА_4 в
його квартирі за адресою: АДРЕСА_1, вів
за ним відповідний догляд, утримував
його матеріально та підтримував
морально, вів з ним спільне
господарство, а також доглядав за
належною спадкодавцю квартирою.

З вище наведеного суд приходить до
висновку, що маються всі підстави для
визнання позивача ОСОБА_1 спадкоємцем
четвертої черги за законом спадщини,
яка відкрилася після смерті
спадкодавця ОСОБА_4

Також судом встановлено, що майнових
спорів з приводу даної спадкової
квартири не існує, оскільки позивач та
відповідач, як мати та син, є єдиними
спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, а
відповідач ОСОБА_3 не заперечує проти
задоволення позовних вимог.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що позивач на момент
відкриття спадщини проживав разом із
спадкодавцем, та він фактично прийняв
спадщину як спадкоємець четвертої
черги за законом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що
після смерті ОСОБА_4 спадкоємців за
заповітом та за законом першої -
третьої черги немає, позивач по справі
є спадкоємцем за законом четвертої
черги, він фактично прийняв спадщину,
оскільки на момент відкриття спадщини
проживав разом із спадкодавцем,
майнового спору з приводу спадкування
не існує, відповідачем позов визнаний,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню, та необхідно
визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої
черги за законом після смерті його діда
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 34,9
кв.м., яка складається з однієї кімнати
житловою площею 17,2 кв.м., кухні площею 7,4
кв.м., ванної кімнати, поєднаної із
вбиральнею, площею 3,1 кв.м., коридору
площею 3,8 кв.м., вбудованих шаф площею 1,3
кв.м. та 0,3 кв.м., та обладнаної балконом
площею 1,8 кв.м., та висотою приміщень 2,5
м.

Крім того, у зв'язку з тим, що позивач
ОСОБА_1 просив не стягувати на його
користь з відповідача ОСОБА_3 судові
витрати, суд покладає судові витрати у
даному випадку на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання спадкоємцем четвертої черги
та визнання права власності на майно -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем
четвертої черги за законом після
смерті його діда ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на квартиру АДРЕСА_1, яка
складається з однієї кімнати житловою
площею 17,2 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м.,
ванної кімнати, поєднаної із
вбиральнею, площею 3,1 кв.м., коридору
площею 3,8 кв.м., вбудованих шаф площею 1,3
кв.м. та 0,3 кв.м., та обладнаної балконом
площею 1,8 кв.м., загальною площею 34,9 кв.м.
та висотою приміщень 2,5 м.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський міський суд
на протязі десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя:
І.П.
Пономаренко