Справа № 666/6027/13-ц
Рішення

Іменем України

13.01.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючого судді
Ратушної В.О.,

при секретарі
Яковлєвій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
"Кредобанк" про розірваня договору та
стягнення боргу за договором поруки та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про захист порушених прав шляхом
стягнення заборгованості ,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом в якому посилається на ті
обставини, що 29листопада 2007 року між
ОСОБА_2 та ВАТ «Кредобанк» було
укладено кредитний договір №47/а-01 на
суму 88065 грн. для здійснення оплати за
договором купівлі-продажу автомобіля
марки КІА, модель Cerato, 2007р. випуску,
номер кузова НОМЕР_1 , НОМЕР_2.

З кінця 2008р. вона шукала собі
автомобіль, оскільки на новий
автомобіль у неї не вистачало коштів,
їй запропонували звернутися до ВАТ
«Кредобанк», з тим, щоб придбати
автомобіль, який було повернуто
боржниками за неможливістю сплатити
кредит.

Представники ВАТ «Кредобанк»
запропонували їй автомобіль марки КІА,
модель Cerato, 2007р. випуску, номер кузова
НОМЕР_1 , НОМЕР_2., який належав ОСОБА_2

Між нею, ВАТ «Кредобанк» та
відповідачкою 30.01.2009р., був укладений
договір Поруки №47/а-01/1, згідно якого
вона, як «Поручитель» зобов'язалась
відповідати перед Кредитором за
виконання «Боржником» зобов'язань за
кредитом.

Необхідність укладання договору
Поруки представник ВАТ «Кредобанк»
пояснив тим, що договір купівлі-продажу
між нею та відповідачкою заключити
неможливо, т.я. він у заставі. Згідно
вказаного договору вона повинна була
своєчасно погашати всю заборгованість
по кредиту, та надалі виконувати
платежі, згідно договору кредиту. Після
сплати суми за договором поруки, за
умовами договору вона мала набути
право власності на вищевказаний
автомобіль. На підтвердження
зазначеного відповідачка надала до
банку заяву від 01.06.2011р. в якій просила
переоформити на її ім.,я кредитний
договір.

30.01.2009р. відповідачка звернулася до
Херсонської філії ВАТ «Кредобанк» з
заявою про надання банком згоди на
оформлення доручення на її ім.,я про
право керування автомобілем, як
заставного майна за кредитним
договором.

На підставі згоди Херсонська філія ВАТ
«Кредобанк» від 30.01.2009р. за № 02/1388
відповідачка надала їй нотаріально
оформлене доручення на керування
спірним автомобілем, на підставі чого
вона прийняла вищевказаний автомобіль
в управління.

Між нею та відповідачкою був укладений
договір від 23.02.2009р., згідно якого вона
приймала на себе кредитні зобов'язання
за ОСОБА_2, а після виконання всіх
зобов'язань за кредитним договором та
за закінченням дії договору залогу
спірний автомобіль вона повинна
прийняти у власність в рахунок витрат
за зобов'язанням кредиту. В свою чергу
відповідач зобов'язувалась передати їй
у користування автомобіль, а по
закінченню договорів кредиту та поруки
передати його у власність.

15.0.2011р. у неї було викрадено документи
на автомобіль. Після відновлення
документів між ОСОБА_2, нею та ВАТ
«Кредобанк» було переукладено новий
договір поруки №47/а-01/S-2 від 17.08.2011р.

Після відновлення документів на
автомобіль до неї звернулася
відповідачка з вимогою відшкодувати їй
кошти, витрачених нею до укладення
договору поруки, а саме: початкові
платежі, страхові внески та ін.. Однак
вона відмовила їй, оскільки даний
випадок не передбачений
законодавством. В результаті
відповідач звернулася до суду з
позовом про стягнення з неї
вищевказаних сум. Рішенням від 28.01.2013р.
Суворовського райсуду м.Херсона
ОСОБА_2 відмовлено в зазначених
вимогах. В подальшому відповідач
звернулася з позовом до Суворовського
районного суду про захист порушених
прав, тобто витребування автомобіля з
її користування. Рішенням апеляційного
суду Херсонської області задоволено
позов ОСОБА_2 та витребувано з її
користування спірний автомобіль.

Таким чином відповідачем були порушені
умови договору поруки від 17.08.2011р. та
договору від 23.02.2009р. Рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 18.07.2013р. істотно змінило обставини,
якими вони керувалися при укладенні
договору поруки та договору від
23.02.2009р., тому вважає за необхідним
вимагати розірвання договору поруки та
стягнення з відповідачки грошової
суми, яка була нею сплачена банку.

Діями відповідача їй нанесено моральну
шкоду, яку вона оцінює в 15000 грн., та яка
полягає в її душевних та моральних
стражданнях в наслідок протиправних
дій з боку відповідача ОСОБА_2 У зв'язку
із ситуацією яка склалася з вини
відповідачки вона відчуває себе
ошуканою, що негативно впливає на її
психічний стан, що також призвело до
порушення її звичайного життєвого
укладу.

Просить в судовому порядку розірвати
договір поруки №47/а-01/S -2 від 1.08.2011р.,
укладений між нею - ОСОБА_1., ОСОБА_2 та
ВАТ «Кредобанк» з 01.07.2012р. Стягнути з
ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у
розмірі 77639,86 грн., сплачені нею згідно
договору поруки, 1500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, та
судові витрати у сумі 926 грн.

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зустрічним позовом в якому посилається
на ті обставини, що у січні 2009р. між нею
та ОСОБА_1, була встановлена
домовленість з приводу
купівлі-продажу, належного ОСОБА_2
транспортного засобу марки КІА модель
Cerato, 2007р. випуску, номер кузова НОМЕР_1 ,
НОМЕР_2. За умовами цієї домовленості
вона мала передати у користування
ОСОБА_1 належний їй транспортний засіб
на який в подальшому позивач мала
набути право власності за умови сплати
нею її зобов'язань за кредитним
договором №47-а-01 від 29.11.2007р. Тобто
фактично між ними був укладений
договір найму-продажу, оскільки
покупцем ОСОБА_1 не здійснено повної
оплати за товар-транспортний засіб, а
оплата мала здійснюватися частинами
шляхом сплати зобов'язань за кредитним
договором.

На виконання умов вищевказаного
договору вона передала у користування
позивачці належний їй транспортний
засіб, яким вона користується і на
сьогоднішній день. Але при цьому ОСОБА_1
подає до суду позов про стягнення з неї
платежів які нею були сплачені на
виконання встановленої ними
домовленості.

Позивачка була ознайомлена з умовами
оплати зобов'язань за кредитним
договором які визначені графіком, але
свої зобов'язання виконує
недобросовісно внаслідок чого
утворилась заборгованість.

За умовами укладеного між ними
договору за нормою ст.705 ЦК України до
переходу до покупця права власності на
переданий йому продавцем товар
покупець є наймачем /орендарем/ цього
товару. Фактично позивачка являється
орендарем належного їй автомобіля, а
платежі які вона має сплачувати за неї
за кредитним договором виступають у
якості орендної плати, яка буде
зарахована в рахунок купівлі
транспортного засобу.

Нездійснення належним чином платежів
позивачкою призвело до таких
негативних наслідків як наявність
заборгованості за поточними платежами,
наявність нарахованих пені та штрафів
за несвоєчасну сплату.

Станом на 19.12.2013р. розмір
заборгованості за кредитним договором
становить 36093 грн.11 коп., що підлягає
стягненню з ОСОБА_1

Просить стягнути з позивачки на її
користь заборгованість за
користування належним їй транспортним
засобом в розмірі 36093,11 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги, просила
позов задовольнити у повному обсязі, в
зустрічному позові ОСОБА_2 просила
відмовити за необгрунтованністю
позовних вимог.

Представники відповідачки ОСОБА_2
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали,
вважають їх безпідставними, просили в
позові відмовити, зустрічний позов
підтримали, просили вимоги
задовольнити.

Представник відповідача ВАТ
«Кредобанк» позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнав, посилаючись на те, що підстави
для розірвання договору поруки
№47/а-О1/1, укладеного 30.01.209р. між банком
та ОСОБА_1, ОСОБА_2. відсутні. Спірний
договір укладений з дотриманням вимог
чинного законодавства. Поручитель
ОСОБА_1 зобов'язалася відповідати перед
Кредитором за виконання Боржником
зобов'язань за кредитом. Спір, який
виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніяким чином
не є підставою для розірвання договору
поруки, оскільки з боку банку виконані
всі умови за кредитним договором, а
позивачка і відповідачка в свою чергу
повинні виконувати зобов'язання за
кредитним договором та за договором
поруки. Просить в позові відмовити за
необгрунтованністю позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позов ОСОБА_1 та
зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають з наступного.

Судом встановлено, що 29листопада
2007року між ОСОБА_2 /Богатіковою/ М.І. та
ВАТ «Кредобанк» було укладено
кредитний договір №47/а-01 на суму 88065
грн. для здійснення ОСОБА_2 оплати за
договором купівлі-продажу автомобіля
марки КІА, модель Cerato, 2007р. випуску,
номер кузова НОМЕР_1 , НОМЕР_2.

30.01.2009р. між ОСОБА_2, ВАТ «Кредобанк» та
ОСОБА_1, був укладений договір Поруки
№47/а-01/1, згідно якого ОСОБА_1, як
«Поручитель» зобов'язалась
відповідати перед Кредитором за
виконання ОСОБА_2, як «Боржника»,
зобов'язань за кредитом.

Позивач в судовому засіданні
посилається на те, що підставою для
укладання спірного договору поруки
послужили ті обставини, що між нею та
відповідачкою відбулася домовленість
про погашення нею кредитних
зобов'язань ОСОБА_2 перед ВАТ
«Кредобанк» в повному обсязі та в
подальшому переоформлення на неї права
власності на спірний автомобіль в
результаті чого ОСОБА_2, 30.01.2009р. , зі
згоди Херсонської філії ВАТ
«Кредобанк» надала ОСОБА_1 нотаріально
оформлене доручення на керування
спірним автомобілем та передала їй в
користування автомобіль. Однак згодом
ОСОБА_2 скасувала нотаріальне
доручення та в судовому порядку
витребувала з її користування
автомобіль. За таких обставин вважає,
що договір поруки підлягає розірванню
на підставі ст.. 652 ЦК України у зв'язку
з істотною зміною обставин, якими
сторони керувалися при укладанні
договору поруки.

Суд не може погодитись з доводами
позивача про необхідність розірвання
договору поруки, оскільки в даному
випадку договір поруки укладений
відповідно до чинного законодавства на
підставі волевиявлення сторін, де
чітко визначені права, обов'язки та
відповідальність сторін, з якими
погоджувались і ОСОБА_2 і ОСОБА_1. В
договорі поруки не зазначені умови
його укладання, які визначили між собою
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а саме мета укладення
договору купівлі-продажу автомобіля на
яку посилається позивачка. Дана
домовленість була лише між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1. Отже підстави для розірвання
договору поруки відсутні.

Суд вважає також необґрунтованими
вимоги позивачки про стягнення з
відповідачки 7639,86 грн., сплачених нею
банку за домовленістю з відповідачкою,
в рахунок погашення кредиту, оскільки
на даний час ОСОБА_1 продовжує володіти
та користуватися спірним автомобілем.

Також суд вважає, що зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 36093 грн.11
коп. заборгованості за користування
транспортним засобом задоволенню не
підлягає, оскільки відповідачкою не
представлено доказів які б
підтверджували про укладання договору
оренди автомобіля з позивачкою, що
надавало б їй право вимагати стягнення
даної суми.

За таких обставин позовні вимоги
сторін задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214,
215, 294 ЦПК України,

В и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» про розірвання договору та
стягнення боргу за договором поруки -
відмовити за необґрунтованістю
позовних вимог.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист порушених
прав шляхом стягнення заборгованості -
відмовити за необґрунтованістю
позовних вимог .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею до
апеляційного суду.

Суддя
В.О. Ратушна