Р. С. З. № 47
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

17 вересня 2014 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2, представника позивача: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Маньківського відділку ЧООБТІ, Маньківської державної нотаріальної контори, Відділу містобудування та архітектури Маньківської райдержадміністрації та Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області про розподіл майна, що знаходиться в спільній частковій власності та про усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача третіх осіб про розподіл майна, що знаходиться в спільній частковій власності та про усунення перешкод в користуванні майном.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 04.08.1995 року позивача мати, ОСОБА_5 вчинила договір дарування, відповідно до якого подарувала її 7/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в смт. Буки, вул. Пархоменка, 15, Маньківського району Черкаської області, і розташований на земельній ділянці площею 0,3500 кв.м.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої позивачу 06.08.2014 року Маньківським відділком ЧООБТІ, згідно розрахунку часток 7/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що належить її, ОСОБА_2, складається з частини житлового будинку «А» 1-1 коридор 6,5 кв.м., 1-2 кухня 8,1 кв.м., 1-5 кімната 16,1 кв.м., веранда «а», ґанок з козирком І, ґанок II з козирком, сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб «Е», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2.

Однак при вчиненні угоди та видачі правового документу, а саме договору дарування, державний нотаріус Маньківської районної держнотконтори ОСОБА_6, припустилась грубої помилки та не вказала в тексті договору дарування чіткий перелік відчуженого (подарованого позивачу) майна, хоча її достеменно відомо, оскільки вона постійно супроводжувала матір під час підготовки документів для вчинення нотаріальної дії, що в довідці-характеристиці, виданій її матері працівницею ЧООБТІ, яка проводила поточну інвентаризацію в липні 1995 року напередодні дарування, було чітко вирахувано долі та чітко і точно вказано, які саме приміщення належного їй будинковолодіння позивача мати ОСОБА_5, дарує її.

На запит адвоката ОСОБА_3, Маньківським відділком ЧООБТІ надав завірені копії замовлення № 45 від липня 1995 року, розрахунку ідеальних часток в будинку № 15 по вул. Пархоменка, 15 в смт. Буки Маньківського району Черкаської області та довідки-характеристики, виданої БТІ для вчинення нотаріальної дії. Як вказано в цих документах, позивача мати ОСОБА_5, подарувала її не 7/10 ідеальних частин жилого будинку та надвірних споруд, а подарувала майно, визначене нею самою, а саме, частину житлового будинку «А», що складається з коридору 1-1, кухні 1-2, кімнати - 1-5, веранди «а», ґанку з козирком І, ґанку з козирком II, сараю«Б», сараю «В», сараю «Г», погребу «Е», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, які, згідно розрахунку, і складають 7/10 частин будинковолодіння в ідеальних частках.

20 листопада 1995 року, через 3 місяці після вчинення договору дарування на її користь, позивача мати ОСОБА_5, вчинила заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 80 Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, яким заповіла 3/10 частини жилого будинку (а саме, дві кімнати - площею 15,2 кв.м. та 8,8 кв.м.), що належали ОСОБА_5, на праві особистої власності, що розташований в селищі Буки вул. Пархоменка, 15 Маньківського району Черкаської області своїй дочці, а позивача рідній сестрі ОСОБА_4, що доводить той факт, що матір достеменно знала, яка саме частка будинку залишилась у її власності.

В 2005 році, переконавши їх матір в тому, що слід оформити право власності на ту частку будинку, що належала її матері ОСОБА_5, за її життя, позивача сестра ОСОБА_4, попросила їх матір ОСОБА_5, видати довіреність на ім'я її чоловіка, ОСОБА_7, для вчинення договору дарування на користь ОСОБА_4, на ту частку будинку, що залишилась у власності матері, а саме: на 3/10 частини жилого будинку (дві кімнати - площею 15,2 кв.м. та 8,8 кв.м.), однак приватний нотаріус Маньківського нотаріального округу ОСОБА_6, посвідчуючи даний договір дарування, припустилась помилки, вказавши предметом дарування не 3/10 частини жилого будинку, а саме: дві кімнати - площею 15,2 кв.м. та 8,8 кв.м., які залишились у власності її матері, оскільки решта будинку та всі надвірні споруди належать позивачу, ОСОБА_2, згідно договору дарування від 04.08.1995 року, натомість вказавши « 3/10 частини жилого будинку з надвірними спорудами», що призвело до непорозумінь та конфлікту між сестрою та позивачкою в теперішній час.

В подальшому, ОСОБА_4, також переконала матір подарувати їй 1/2 частку належної їй земельної ділянки площею 0,3500 га., що знаходиться в смт. Буки Маньківського району Черкаської області, вона ж успадкувала іншу 1/2 частку вказаної земельної ділянки після смерті матері в 2009 року.

Впродовж тривалих років всі вони, її родина та родина її сестри, приїздили на відпочинок в смт. Буки Маньківського району Черкаської області, користувались будинком так як звикли. ОСОБА_4 та її сім'я мали доступ до всіх приміщень будинку. Більше того, позивача коридор у веранді, коридор та кухня у хаті слугували і слугують по сьогодні фактично проходом до кімнат ОСОБА_4, її відремонтовану кухню ОСОБА_4 використовує як свою власну. Проте належними їй кімнатами користується лише її сім'я.

ОСОБА_4, знала, що мати подарувала її визначену частину будинку та всі надвірні споруди. При цьому мати ще за свого життя зробила підмурок перед вікнами кімнат 1-3 та 1-4 з тим, щоб в подальшому ОСОБА_4 зробила окремий вихід зі своєї частини будинку на іншу сторону та добудувала веранду. Проте ОСОБА_4, нічого не робила, стверджуючи, що її і так все влаштовує.

Зрозуміло, що користуючись належною позивачу кухнею, коридорами, надвірними спорудами, не сплачуючи за спожиту електроенергію, воду, не роблячи ремонтів будинку, її сім'я з 4 осіб почувалася добре. Натомість, вона для попередження тріщин і руйнації будинку через плавуни закупила металеві прути, оплатила роботу по стягнуванню ними хати, відремонтувала усі належні позивачу приміщення, зробила в них нову електропроводку, вставила металопластикові вікна. Ремонт будинку та надвірних споруд здійснювала лише вона, наймаючи робітників та закуповуючи необхідні матеріали. Позивач замінила старі прогнилі дерев'яні ворота з хвірткою на металеві, частину дерев'яного зіпсованого паркану - на бетонний.

Нею за власні кошти встановлено новий електролічильник, відновлено водопостачання, позивач одна оплачує споживання електроенергії та води, хоча користуються ними, усі, включаючи 4 членів сім'ї ОСОБА_4

При цьому позивач мала обмежений доступ до надвірних споруд, оскільки взагалі не мала ключів від 2 сараїв, які захаращені сім'єю сестри. А сарай з погребом настільки закладено газовими балонами, відрами з піском, металобрухтом тощо, що прохід у погріб практично відсутній, незважаючи на її постійні прохання звільнити його. Користуючись погребом, сестра закладає восени усі східці кабаками та капустою, які весною перетворюються на гниль, і лише вона мусить її щорічно вичищати, що можуть підтвердити свідки.

Тривалий час ОСОБА_4, не збиралась виконувати матері волю, облаштовувати окремий вхід, будувати веранду. Але в червні 2014 року ОСОБА_4 все ж почала будувати веранду, і позивач, побачивши це, привітала її з правильним рішенням.

Однак в липні 2014 року, не сказавши її ні слова, не маючи дозвільних документів та позивача згоди як співвласника житлового будинку та земельної ділянки на здійснення зведення нових об'єктів будівництва, за її відсутності на тій частині земельної ділянки, яку, як склалося історично, впродовж десятиліть доглядаю та обробляю саме вона, ОСОБА_4, було демонтовано встановлений позивачем цементний паркан, зрубано посаджені нею багаторічні фруктові дерева, знищено посаджені позивачем квітники та плодові кущі. На звільненій таким чином земельній ділянці ОСОБА_4, незаконно, без наявності дозвільних документів та її згоди як співвласника майна та землі почала самовільно здійснювати забудову цієї земельної ділянки, чим заподіяла позивачу матеріальну та моральну шкоду. На даний момент нею створюються штучні перешкоди для заїзду на територію будинковолодіння, оскільки вхід у належні позивачу 7/10 частин будинку і надвірні споруди ускладнюється через об'єкти незаконного будівництва, які зводяться по різні сторони від проїзду.

28.07.2014 року позивач звернулась до органів влади та місцевого самоврядування, було створено комісію з представників Маньківської райдержадміністрації, Буцької селищної ради та 04.08.2014 року було здійснено обстеження присадибної ділянки по вул. Пархоменка, 15, смт. Буки Маньківського району Черкаської області, встановлено факт незаконного будівництва ОСОБА_4, без дозвільних документів, та надано рекомендації зупинити будівництво до вирішення спірних питань, розподілу земельної ділянки в натурі і отримання офіційного права на такі роботи.

Проте, після обстеження комісією присадибної ділянки по вул. Пархоменка, 15, смт. Буки Маньківського району Черкаської області, встановлення факту незаконного будівництва ОСОБА_4 без дозвільних документів, рекомендацій комісії зупинити будівництво до вирішення спірних питань і отримання офіційного права на такі роботи, ОСОБА_4, намагалася в обхід погодження із нею чи поділу у судовому порядку узаконити незаконне будівництво.

При цьому ОСОБА_4, почала погрожувати позивачу, що вона нічого не отримає у власність, і нічим не зможе користуватися, виганяла з обійстя її чоловіка, ображала позивача, чоловіка, її подругу, сусідів тощо.

На даний час ОСОБА_4, здійснює візити, ходить на особистий прийом та подає письмові звернення, просячи посприяти у внесенні змін до технічного паспорта на житловий будинок, в наданні можливості оформити належним чином та узаконити зведені нею з порушенням норм чинного законодавства будівлі. При цьому вона неправдиво стверджувала, що позивач усно надала згоду на такі її дії і що в даний час вона знаходиться за межами України, а тому не може підтвердити свою згоду. Для спростування цієї неправди позивач надіслала у дозвільні органи листи з інформуванням про те, що позивач знаходиться в м. Київ на роботі та не збирається у будь-які відрядження, чи то по Україні, чи то за кордон та з проханням не надавати дозвільних документів на незаконну забудову до вирішення спірних питань у суді.

В зв'язку з таким розвитком подій вона не почуваюсь власницею свого майна, не має змоги користуватися ним, зазнає від ОСОБА_4, погроз, образ, і навіть хуліганських дій, про що 05.08.2014 року було зроблено звернення до Маньківського РВ МВС України у Черкаській області.

На думку позивача, з метою припинення конфлікту між нею та сестрою, а також з метою уникнення непорозумінь в майбутньому, слід в судовому порядку розділити їх спільну часткову власність (будинок та земельну ділянку) в натурі та встановити межові знаки при розподілі земельної ділянки таким чином, щоб кожна із співвласниць мала можливість проїзду та проходу на її частину майна окремо від іншої. До 1995 року проїзд до спірного будинку здійснювався з провулка Банківського, і лише пізніше проїзд був перенесений на вулицю Пархоменка. А тому позивач вважає за можливе розділити їх спільну земельну ділянку таким чином, щоб вона зберегла можливість проїзду та проходу до своєї частки майна з вул. Пархоменка, в той час як відповідачка ОСОБА_4 може зробити проїзд та прохід з провулка Банківського.

Той факт, що такий проїзд раніше існував, можуть підтвердити їх сусіди ОСОБА_8 і ОСОБА_9, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 по провулку. Банківському, 10, смт. Буки Маньківського району Черкаської області, явку яких в судове засідання позивач зобов'язується забезпечити, а також представник відділу архітектури та містобудування Маньківської РДА.

Вона звертає увагу суду на той факт, що відповідачка ОСОБА_4, самовільно, без наявності дозвільних документів та її згоди як співвласника земельної ділянки, вирубавши фруктові дерева та плодові кущі, які посадила, виростила та обробляла вона, в 2014 року здійснювала будівництво сараю на місці садочка на тій половині земельної ділянки, яку впродовж багатьох років позивач обробляла та хотіла б, щоб ця половина земельної ділянки, і в подальшому залишилась в її власності. Позивач вважає, що цей сарай побудований незаконно та проситиму суд зобов'язати відповідачку зупинити будівництво та усунути перешкоди в користуванні майном шляхом знесення самовільно побудованого сараю.

Той факт, що її сестра дійсно добудувала веранду та побудувала самочинно сарай, позивач хотіла довести, провівши поточну інвентаризацію в липні 2014 року, однак сестра не впустила представницю приватного БТІ ОСОБА_12, офіс якого знаходиться в смт. Маньківка по вул. Леніна Маньківського району Черкаської області, в приміщенні ресторану «Гірський Тікич», а тому просить суд зобов'язати відповідачку надати можливість працівникам Маньківського відділку ЧООБТІ провести поточну інвентаризацію відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом № 2 від 08.01.2013 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Дійти згоди з ОСОБА_4, не є можливим, а тому позивач змушена звертатись з вказаним позовом до суду.

Суд оглянувши матеріали справи, вважає, що позовна заява подана відповідно до вимог викладених в ст. ст. 118-121 ЦПК України, справа підсудна судові, підстав для закриття справи і залишення її без розгляду не має, справа підлягає розгляду в попередньому судовому засіданні.

Керуючись ст. ст.118-122 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження по цивільній справі №701/1109/14-ц за позовом ОСОБА_2, представника позивача: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Маньківського відділку ЧООБТІ, Маньківської державної нотаріальної контори, Відділу містобудування та архітектури Маньківської райдержадміністрації та Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області про розподіл майна, що знаходиться в спільній частковій власності та про усунення перешкод в користуванні майном і призначити її до попереднього судового розгляду на 23 вересня 2014 року на 11 год. 30 хв., в судовому засіданні в смт. Маньківка з участю сторін.

ОСОБА_4, та представникам третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Маньківського відділку ЧООБТІ, Маньківської державної нотаріальної контори, Відділу містобудування та архітектури Маньківської райдержадміністрації та Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області подати до 23 вересня 2014 року письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Сторони до початку розгляду справи зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення суддів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Калієвський