Справа № 163/2835/14-ц
Провадження № 2/163/389/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 07
листопада 2009 року позивач перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
від якого мають дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина знаходиться на
повному утриманні позивача та з
досягненням певного віку зросли
витрати на її утримання. Донька
відвідує дитячий садочок та потребує
додаткових коштів на придбання одягу,
взуття, шкільного приладдя, продуктів
харчування тощо. Відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
доньки та в добровільному порядку не
бажає приймати участь у цьому, хоча має
постійний дохід, оскільки працює
інженер-конструктором ІІІ категорії на
Спільному українсько-польському
підприємстві ТзОВ «Модерн-Експо» та
спроможний надавати матеріальну
допомогу на утримання дитини. З
викладених підстав просила стягувати з
відповідача аліменти на утримання
доньки - ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від
заробітку (доходу) відповідача,
починаючи з дня подання заяви до суду, і
до досягнення дитиною повноліття,
рішення суду в межах суми платежу за
місяць допустити до негайного
виконання.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач подала суду заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримала повністю та просила позов
задовольнити, проти заочного розгляду
справи не заперечила.

Відповідач належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76
ЦПК України, однак в судове засідання
не з'явився, заяв чи клопотань щодо суті
позову та процедури його розгляду, в
тому числі про відкладення, не подав.

За таких обставин суд провів заочний
розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197, ст.224
ЦПК України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 07 листопада 2009 року, що
стверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_1, виданого 07.11.2009 року
відділом РАЦСу Луцького міського
управління юстиції Волинської області
(а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
06.05.2010 року відділом РАЦСу Луцького
міського управління юстиції
Волинської області (а.с.5).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Стаття 182 СК України встановлює, що при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу - визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» визначено, що за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст.183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст.184 СК України)
і виплачуються щомісячно.

Аліменти стягуються на користь того із
батьків з ким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61
ЦПК України, обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Судом встановлено, що сторони
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, дитина
перебуває на утриманні позивача,
відповідач матеріальної допомоги на
утримання доньки добровільно не надає,
інших осіб на утриманні не має.
Домовленості між сторонами про розмір
і порядок сплати аліментів не
досягнуто.

Як вбачається з копії консультаційного
висновку спеціаліста управління
охорони здоров'я Волинської
облдержадміністрації від 08.09.2014 року,
неповнолітня донька сторін має загрозу
бронхіальної астми та їй надано
рекомендації щодо лікування.

Відповідач працює та має регулярний
дохід, що доводиться довідкою
Спільного українсько-польського
підприємства в формі ТзОВ
«Модерн-Експо» від 08.10.2014 року №627, з
якої встановлено, що відповідач працює
у Спільному українсько-польському
підприємстві в формі ТзОВ
«Модерн-Експо» на посаді
інженера-конструктора ІІІ категорії,
його дохід за період з 01.04.2014 року по
30.09.2014 року становить 32677,06 грн.,
відповідно середньомісячний - 5446,18 грн.
(а.с.8).

Крім цього, відповідач не подав доказів
існування інших обставин, які мають
істотне значення, що дозволяє зробити
висновок про його спроможність
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітньої доньки.

Вищенаведене свідчить про наявність
підстав для стягнення аліментів з
відповідача у частці від його
заробітку.

Разом з тим, суд не знаходить належного
обґрунтування та достатніх підстав для
задоволення позовних вимог в частині
розміру аліментів, визначених
позивачем, а саме, в розмірі 1/3 частини
від заробітку (доходу) відповідача.

Закон України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 16.01.2014 року № 719-VII
дійсно встановлює прожитковий мінімум
для дітей віком до 6 років у розмірі 1032
гривні на місяць.

Як вказано вище, дохід відповідача за
місцем роботи за період з 01.04.2014 року по
30.09.2014 року становить 32677,06 грн.,
відповідно його середньомісячний
дохід складає 5446,18 грн., від якого 1/3
частки - 1815,39 грн.

Разом з тим, згідно ст.180 СК України,
обов'язок утримувати дитину до
досягнення нею повноліття покладено,
як на матір, так і на батька.

Згідно ст.182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу, - визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі.

Таким чином, з врахуванням
вищенаведених обставин про особу
стягувача, платника аліментів,
неповнолітню дитину та встановленого
законом розміру прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, суд дійшов
висновку, що з відповідача на користь
позивача слід стягувати аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 1/4 частки від його доходу
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 30 жовтня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Такий розмір аліментів, зважаючи на
обов'язок участі в утриманні дитини
обох батьків, є достатнім для
задоволення розумних потреб дитини та
буде повністю забезпечувати нормальні
її матеріальні та побутові потреби.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
слід звернути до негайного виконання
відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути
судові витрати по справі у
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212, 213, 214, 215, 224-226,
п.1, ч.1 367 ЦПК України, на підставі ст.ст.
180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Луцьк Волинської області, в
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти
на утримання неповнолітньої дочки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки
його заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 30 жовтня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок на рахунок
0262 в ГУДКСУ у Волинській області
(МФО 803014, , отримувач
УДКСУ в Любомльському районі, код
класифікації доходів бюджету 22030001).

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Любомльський районний суд
Волинської області в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча : суддя

А.Л. Гайдук