справа № 208/7348/13-ц
№ провадження 2/208/330/14
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Гібалюк Т.Я.,

при секретарі Бардадим О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третьої особи: ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи: ОСОБА_4, реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради - про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

Представник позивачки та позивачка в судове засідання зявились, просять позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання зявився, з позовними вимогами згодний, просить визнати за позивачкою право власності

Третя особа та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Представник третьої особи-орган опіки та піклування Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання повідомлений належним чином.

Вислухав доводи сторін, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

07 серпня 2013р. позивачка звернулась до реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції з заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою для звернення стало рішення Заводського районного суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору займу та іпотеки дійсним. В реєстрації права власності позивачці було відмовлено з причини відсутності документа, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності або іншого документа у відповідності до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У відповідності з цим Порядком, документом, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно є в тому числі і рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, на рішення суду, на яке посилається позивачка як на таке, що набрало законної сили та ніким не оскаржувалось, третьою особою ОСОБА_4 подана апеляційна скарга, справа призначена до розгляду в апеляційному суді.

Як встановлено судом, спірна квартира була придбана відповідачем в період шлюбу з ОСОБА_4 На даний час ОСОБА_4 не має можливості проживати в спірній квартирі, оскільки відповідачем був змінений замок на вхідних дверях. З цього приводу ОСОБА_4 подала до суду позовну заяву про примусове вселення в житлове приміщення, яка задоволена рішенням суду від 12.02.2014р.

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними

У відповідності до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач та третя особа ОСОБА_4 є членами сім`ї, вони зареєстровані в спірній квартирі, де також мешкає їх малолітня дитина.

Квартира була придбана під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.11.2011р., а тому право власності на квартиру належить відповідачу на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст..369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Керуючись ст.ст.60, 63 Сімейного кодексу України, ст..150 Житлового кодексу України, ст.ст. 368-372 Цивільного кодексу України, ст.ст 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд-

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Гібалюк Т. Я.