Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковалевича С.П., Демянчук
С.В.

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Костопільського районного суду
Рівненської області від 28 жовтня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та
стягнення додаткових витрат на
утримання та лікування
неповнолітнього сина, -

в с т а н о в и л
а :

Рішенням Костопільського районного
суду Рівненської області від 28 жовтня
2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
зміну розміру аліментів та стягнення
додаткових витрат на утримання та
лікування неповнолітнього сина
задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено їх та
стягнуто в розмірі 1000 грн. в місяць
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення ним
повноліття.

В задоволенні позовних вимог в
частині стягнення додаткових витрат
на утримання та лікування
неповнолітнього сина відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
ОСОБА_1 подав на нього апеляційну
скаргу.

Вказує, що рішення суду в частині
визначення розміру аліментів є
незаконним, необґрунтованим, винесеним
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що твердження позивача про
те, що він не надає допомоги (окрім
аліментів) на утримання дитини та на
його лікування, не відповідає
дійсності, оскільки, крім аліментів,
він регулярно надає додаткові кошти на
потреби дитини.

Крім того, коли син періодично проживає
разом із ним, він несе усі витрати на
його утримання: харчування, одяг, а
також, у разі потреби, витрати на
лікування.

Звертає увагу на те, що не має змоги
сплачувати аліменти у більшому
розмірі, оскільки на даний час він не
має заробітку та на його утриманні
перебуває хвора мати ОСОБА_4, яка
потребує матеріальної допомоги.

Позивач не надала суду доказів
погіршення її матеріального становища
та доказів покращення його
матеріального становища.

Просить рішення в частині визначення
розміру аліментів скасувати та
постановити в цій частині нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на дану апеляційну
скаргу ОСОБА_2 просить в частині зміни
розміру аліментів на утримання та
лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3
її відхилити, а оскаржуване рішення в
цій частині залишити без змін.

ОСОБА_2 не погоджуючись із рішенням
Костопільського районного суду від 28
жовтня 2014 року в частині стягнення
додаткових витрат на утримання та
лікування неповнолітнього сина, також
подала на нього апеляційну скаргу.

Зазначає, що відмова суду в стягненні
додаткових витрат на лікування сина в
розмірі 500 грн. є необгрунтованою та
такою, що буде негативно впливати на її
можливість лікувати сина та стан його
здоров'я.

Просить скасувати оскаржуване рішення
в частині стягнення додаткових витрат
на утримання та лікування
неповнолітнього сина та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги в цій
частині задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
ОСОБА_2 - відхиленню, з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 та збільшуючи розмір аліментів,
суд першої інстанції виходив з того, що
розмір отримуваних позивачкою
аліментів, значно менший за
прожитковий мінімум для дитини
відповідного віку, визначений
законодавством України, та є
недостатнім для забезпечення самих
необхідних матеріальних та
фізіологічних потреб дитини, які
відповідно зростають із збільшенням
віку дитини.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі рішення Костопільського
районного суду від 31 липня 2013 року з
відповідача ОСОБА_1 стягуються
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 400 грн. в місяць
до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Таким чином підставами для зміни
розміру аліментів є зміна
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
платника або одержувача аліментів.

Однак, жодних доказів наявності
вказаних підстав для зміни розміру
аліментів, позивачем суду надано не
було.

Крім того, обставини на які ОСОБА_2
покликалась у своїй позовній заяві, як
на підставу для збільшення розміру
аліментів, вже були враховані в рішенні
Костопільського районного суду від 31
липня 2013 року, при визначенні розміру
аліментів.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 не
доведено існування, передбачених ст. 192
СК України, підстав для зміни розміру
аліментів, а збільшення прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
не може бути такою підставою, то
рішення суду першої інстанції в
частині зміни розміру аліментів
підлягає скасуванню з відмовою в
задоволенні позову в цій частині.

Разом з цим колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог про стягнення
додаткових витрат на утримання та
лікування дитини, виходячи з
наступного.

Згідно з ст. 185 СК України той з батьків,
з кого присуджено стягнення аліментів
на дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не
була поставлена, зобов'язані брати
участь у додаткових витратах на дитину,
що викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей, хворобою,
каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

В матеріалах справи, окрім медичних
документів, які лише підтверджують
діагноз хвороби дитини, жодних інших
доказів, які б підтверджували потребу
нести такі витрати наперед, чи тих, які
б підтверджували уже понесені витрати
немає, що унеможливлює встановити
разовість чи періодичність або
постійність таких витрат, а також
визначити їх розмір.

Покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
на те, що судом було необгрунтовано
відмовлено їй в стягненні додаткових
витрат на лікування дитини, не
заслуговують на увагу, оскільки
належних доказів на підтвердження
фактично витрачених коштів на
лікування та необхідних в майбутньому
не надано.

Доводи позивача про неможливість збору
чеків про суми придбаних ліків та інших
витрат на лікування є
необгрунтованими.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що місцевий суд, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволені
позовних вимог про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,
дійшов обґрунтованого висновку про їх
недоведеність.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 11, 303, 304, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костопільського районного
суду Рівненської області від 28 жовтня
2014 року в частині зміни розміру
аліментів скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів
відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча
А.М. Шеремет

Судді:
С.В. Демянчук

С.П. Ковалевич