Справа № 381/5244/13-ц Головуючий у І
інстанції Зуй Т.С.Провадження №
22-ц/780/700/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві матеріали справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, що продовжує
навчання.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась із
вказаним позовом в суд і просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання їх доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітньої
дитини, що продовжує навчання, у
розмірі ? частини всіх видів заробітку
(доход) на період навчання з дня
звернення до суду по 30.06.2017 року
включно.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
вона перебувала у шлюбі з відповідачем,
який в 1998 році було розірвано і
відповідач сплачував аліменти на
утримання доньки до досягнення нею
повноліття. В даний час донька
розпочала навчання в Інституті
журналістики на платній основі. Проте
вона не може самостійно утримувати
доньку, оскільки окрім неї утримує
також і неповнолітню доньку від
другого шлюбу.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на період навчання дочки
ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів
заробітку щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
відповідного віку, починаючи з 12.09.2013
року до припинення навчання 30.06.2017 року,
та вирішено питання, щодо судових
витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права,
необґрунтованість і незаконність
судового рішення.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд
виходив з того, що дочка позивачки та
відповідача ОСОБА_3 навчається в
Інституті журналістики Київського
національного університету імені
Тараса Шевченка на денній формі
навчання, яке є платним, в зв'язку з
чим позивач як мати несе додаткові
витрати, а відповідач як батько
зобов'язаний приймати участь в
утриманні повнолітньої дочки, яка
продовжує навчання.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відносини щодо стягнення додаткових
витрат на утримання повнолітньої
дитини регулюються гл.16 Сімейного
Кодексу України (СК).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 1998 році сторони шлюб розірвали.
Відповідач сплачував аліменти на
утримання доньки до досягнення нею
повноліття.

В даний час донька є повнолітньою, з 1
вересня 2013 року навчається на 1 курсі
денної форми навчання Інституту
журналістики Київського національного
університету імені Тараса Шевченка на
платній основі. Закінчує навчання
30.06.2017 року.

Також було встановлено, що ОСОБА_1 має
постійне місце роботи в ДП УДЦЗРП
«Укррефтранс» на посаді машиніста
тепловоза, середньомісячна заробітна
плата, якого складає 6268 грн. 69 коп., що
підтверджується довідкою про доходи
від 25.10.2013 року.

ОСОБА_2 такоє має постійне місце
роботи, середньомісячна заробітна
плата становить 5 653,86грн.

Встановлено і визнається сторонами,
що батько позивача ОСОБА_6 оплатив 1
курс навчання ОСОБА_3 в розмірі 25
000грн. (а.с.9).

Судом не встановлено, що позивач чи
ОСОБА_3 отримують доходи, які
перевищують розмір доходів
відповідача.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України
при визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Судом першої інстанції при ухваленні
рішення, правильно були враховані
вимоги ст. 182 СК України, а саме
наявність у відповідача на утриманні
сина від другого шлюбу, який часто
хворіє, а тому потребує додаткових
витрат на лікування, в зв'язку з чим
було стягнуто аліменти у меншому
розмірі ніж просила позивач.

Колегія суддів погоджується із
визначеним судом першої інстанції
розміром аліментів - 16 частини всіх
видів заробітку відповідача
щомісячно, так як при його
визначенні були враховані обставини
справи та вимоги ст.ст. 182,199 СК
України.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що
сім'я ОСОБА_3, а саме дід та вітчим
ОСОБА_3 мають великі доходи, а тому
можуть матеріально допомогати їй не
заслуговують на увагу суду, так як
відповідно до норм Сімейного Кодексу
обв'язок утримувати дитину
покладається на батьків дитини.

Посилання апелянта на те, що позивач
та її донька мають великі доходи, а
тому немає підстав стягувати
аліменти із відповідача, в
установленому законом порядку не
доведені.

Вимоги апеляційної скарги щодо
скасування рішення суду із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції не
ґрунтуються на нормах процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: