Справа №583/3108/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Плотникова Н. Б.Номер
провадження 22-ц/788/53/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В., Криворотенка
В. І.,

за участю секретаря судового засідання
-Кияненко Н.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Азовдевелопмент"

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14 листопада
2013 року

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Азовдевелопмент" до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

треті особи: Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк
"Володимирський", фізична
особа-підприємець ОСОБА_9,

про звернення стягнення на предмет
іпотеки,

в с т а н о
в и л а :

Рішенням суду від 14 листопада 2013 року
позовні вимоги ТОВ "Азовдевелопмент"
залишені без задоволення у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
задоволення позовних вимог з тих
підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

Відповідно до протоколу Загальних
Зборів учасників ТОВ КБ
"Володимирський" № 22 від 19.04.2008 р.
проведена реорганізація ТОВ КБ
"Володимирський" шляхом перетворення у
ВАТ "КБ "Володимирський", який є
правонаступником усіх прав та
обов'язків реорганізованого ТОВ КБ
"Володимирський" .

Згідно Наказу Тимчасового
адміністратора ВАТ "КБ
"Володимирський"за № 60 від 21.08.2009 р.
найменування Відкритого акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Володимирський» було змінено на
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Володимирський» до
якого перейшли в повному обсязі всі
права та обов'язки Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Володимирський».

На підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 25 липня
2005 року власниками нежилого приміщення
кафе-бар загальною площею 149,6 кв.м,
розташованого по АДРЕСА_1, є ОСОБА_3 - 12/100
частин, ОСОБА_4 - 44/100 частин, ОСОБА_5 - 44/100
частин ; внесені відповідні записи щодо
реєстрації прав власності на нерухоме
майно ( ас. 10) .

23 січня 2008 року між ТОВ КБ
"Володимирський" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_9 був
укладений договір про відкриття
кредитної лінії № 09/КЛ/08/02, на підставі
якого був отриманий кредит на поточні
потреби у сумі 700 000 грн. на строк з 23.01.2008
р. по 18.01.2013 року під 21% річних, а ОСОБА_9
зобов'язався повернути отримані кошти
та сплатити проценти в порядку та
терміни, що визначені в кредитному
договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань
ФОП ОСОБА_9 за названим кредитним
договором у повному обсязі цих
зобов'язань 23 січня 2008 року був
укладений договір іпотеки №004-09/КЛ08/02
між:

ТОВ КБ "Володимирський" та ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, за яким в іпотеку було
передане нежиле приміщення - кафе-бар
по АДРЕСА_1 (а.с. 11) .

При вчиненні договору іпотеки була
виконана вимога цивільного та
сімейного законодавства на укладення
іпотечного договору - надання
відповідної згоди другого з подружжя, а
саме:

- ОСОБА_8 надала згоду на передачу в
іпотеку частину кафе-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 своєму
чоловіку ОСОБА_5 і дана згода була
оформлена у формі заяви та посвідчена
нотаріально приватним нотаріусом
Охтирського міського нотаріального
округу, зареєстровано в реєстрі за №
5680;

- ОСОБА_7 надав згоду на передачу є
іпотеку частину кафе-бару по АДРЕСА_1
своїй дружині ОСОБА_4 у вигляді заяви та
посвідчена приватним нотаріусом
Охтирського міського нотаріального
округу і зареєстровано за № 5679;

- ОСОБА_6 надала свою згоду письмовою
заявою на передачу в іпотеку частину
кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1
своєму чоловіку ОСОБА_3 і вказала, що
дане майно є їх спільною сумісною
власністю та згода посвідчена
нотаріально приватним нотаріусом
Охтирського міського нотаріального
округу і зареєстровано в реєстрі за №
5681.

Під час розгляду даної справи було
встановлено і ці обставини сторонами
не оспорюються, що в силу укладення
ряду договорів (наявних у матеріалах
справи) до ТОВ "Азовдевелопмент"
перейшли права вимоги за вищеназваним
договором іпотеки, які є забезпеченням
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором № 09/КЛ/08/02 від
23.01.2008 р., укладеним між ПАТ «КБ
«Володимирський» та ФОП ОСОБА_9

Звертаючись до суду з позовом ТОВ
"Азовдевелопмент" просило звернути
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за названим
кредитним договором, яка станом на
07.08.2013 р. складає 1 004 943,02 грн. 02 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивач не звертався
до суду з позовом про виділ в натурі
часток співвідповідачів ОСОБА_5 - 22/100,
ОСОБА_4 - 22/100, ОСОБА_3 - 6/100, на які може
бути звернено стягнення, тому вимога
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом його продажу з
прилюдних торгів є передчасною,
оскільки це призведе до порушення прав
інших співвласників спірного майна,
які не є зобов'язаними сторонами перед
іпотекодержателем - ТОВ
"Азовдевелопмент".

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, правильно встановивши
фактичні обставини справи та давши
правильну оцінку всім зібраним у
справі доказам, дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову. При цьому колегія
суддів виходить з наступного.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14 липня 2010
року (справа № 2-584/2010) було встановлено,
що: - ОСОБА_8 перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 04
вересня 1993 року; - ОСОБА_6 перебуває у
шлюбі з ОСОБА_3 з 09 жовтня 1996 року; -
ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 27
вересня 1986 року ( ас. 50-52).

За наведених обставин суд у рішенні від
14 липня 2010 року встановив, що нежиле
приміщення - кафе-бар по АДРЕСА_1, - було
придбане у відповідних частках ОСОБА_5,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час їх перебування
у шлюбах, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 25.07.2005 р.,
(зареєстроване в реєстрі прав
власності на нерухоме майно), а тому у
відповідних частках (12/100, 44/100, 44/100) має
статус спільного майна подружжя, а
частки подружжя в них є рівними.

Встановивши вищеназвані обставини, у
цивільній справі № 2-584/2010 суд ухвалив
рішення від 14 липня 2010 року, зокрема,
про :

- визнання за ОСОБА_8 права власності на
22/100 частин нежилого приміщення у
вигляді кафе-бару по АДРЕСА_1;

- визнання за ОСОБА_6 права власності на
6/100 частин нежилого приміщення у
вигляді кафе-бару по АДРЕСА_1 ;

- визнання за ОСОБА_7 права власності на
22/100 частин нежилого приміщення у
вигляді кафе-бару по АДРЕСА_1.

При вирішенні позову ТОВ
"Азовдевелопмент", заявленого у даній
справі, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
неможливість в даний час звернення
стягнення на предмет іпотеки, оскільки
цим буде порушене право власності
інших співвласників, які не є
іпотекодавцями - ОСОБА_8, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. При цьому колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Закону України
"Про іпотеку" в редакції, чинній як час
укладення договору іпотеки, так і на
даний час, частина об'єкта нерухомого
майна може бути предметом іпотеки лише
після її виділення в натурі і
реєстрації права власності на неї як на
окремий об'єкт нерухомості, якщо інше
не встановлено цим Законом.

Статтею 65 СК України, зокрема,
передбачається : 1. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. 4. Договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Згідно зі ст. 73 СК України 1. За
зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі. 2. Стягнення
може бути накладено на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом встановлено, що договір був
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї і те, що було одержане
за договором, використано на її
потреби.

Як встановлено під час розгляду справи,
кошти за кредитним договором від 23.01.2008
р. № 09/КЛ/08/02, який був забезпечений
договором іпотеки, були отримані
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 для
фінансування поточної діяльності.

Під час розгляду даної справи позивач
не надав суду доказів про те, що договір
іпотеки укладався ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в інтересах їх сімей. В той же
час вбачається, що рішенням від 14 липня
2010 року, ухваленим у цивільній справі №
2-584/2010 :

- був задоволений позов ОСОБА_8 та
прийнята її відмова від
одностороннього правочину у вигляді
нотаріально посвідченої заяви від
19.12.2007 р. про згоду на укладення
договору іпотеки частини нежилого
приміщення у вигляді кафе-бару по
АДРЕСА_1, переданого за договором
іпотеки № 004/КЛ/08/02 від 23.01.2008 р.,
укладеного ТОВ КБ «Володимирський» та
ОСОБА_5, як «іпотекодавцем», по борговим
зобов'язанням ОСОБА_9 за кредитним
договором № 09/КЛ/08/02 від 23.01.2008 р. ;

- був задоволений позов ОСОБА_6 та
прийнята відмова від одностороннього
правочину у вигляді нотаріально
посвідченої заяви від 19.12.2007 р. про
згоду на укладення договору іпотеки
частини нежилого приміщення у вигляді
кафе-бару по АДРЕСА_1, переданого за
договором іпотеки № 004/КЛ/08/02 від 23.01.2008
р., укладеного ТОВ КБ «Володимирський»
та ОСОБА_3, як «іпотекодавцем», по
борговим зобов'язанням ОСОБА_9 за
кредитним договором № 09/КЛ/08/02 від
23.01.2008 р.;

- був задоволений позов ОСОБА_7 та
прийнята відмова від одностороннього
правочину у вигляді нотаріально
посвідченої заяви від 19.12.2007 р. про
згоду на укладення договору іпотеки
частини нежилого приміщення у вигляді
кафе-бару по АДРЕСА_1, переданого за
договором іпотеки № 004/КЛ/08/02 від 23.01.2008
р., укладеного ТОВ КБ «Володимирський»
та ОСОБА_4, як «іпотекодавцем», по
борговим зобов'язанням ОСОБА_9 за
кредитним договором № 09/КЛ/08/02 від
23.01.2008 р.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до обгрунтованого висновку про
те, що відповідно до ст. 73 СК за
зобов'язаннями одного з подружжя, тобто
відповідачів-іпотекодавців, стягнення
може бути накладено лише на їх особисте
майно і на частку у праві спільної
сумісної власності подружжя, яка
виділена йому в натурі.

Враховуючи, що під час розгляду справи
було встановлено і ці факти не
оспорюються апелянтом, що договір
іпотеки (в забезпечення кредитного
договору від 23.01.2008 р. № 09/КЛ/08/02)
укладався
відповідачами-іпотекодавцями, як одним
із подружжя, не в інтересах їх сімей, то
у суду першої інстанції не було підстав
для задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки - майно,
яке знаходиться у спільній (частковій і
сумісній) власності трьох подружніх
пар, оскільки таке рішення буде
суперечить вимогам :

- ч.3 ст. 5 Закону України "Про іпотеку",
оскільки частина об'єкта нерухомого
майна (6/100, 22/100, 22/100), яка є предметом
іпотеки, не виділена в натурі та

- ст. 73 СК України, оскільки за
зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладене лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі, а в даний
час така частка в натурі не виділена .

Відповідно до ст. 366 ЦК 1. Кредитор
співвласника майна, що є у спільній
частковій власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї.

В той же час вбачається, що позивач до
теперішнього часу не вирішував питання
про виділ в натурі часток
відповідачів-іпотекодавців ОСОБА_5 -
22/100, ОСОБА_4 - 22/100, ОСОБА_3 - 6/100, на які
може бути звернено стягнення.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
неможливість в даний час звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
його продажу з прилюдних торгів,
оскільки це призведе до порушення прав
інших співвласників спірного майна,
які не є іпотекодавцями.

Не можна визнати обґрунтованими доводи
апеляційної скарги про те, що до
відповідачів, які не є іпотекодавцями
(ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7) на підставі ст.
23 Закону України "Про іпотеку" перейшли
права і обов'язки за договором іпотеки,
оскільки ці доводи ґрунтуються на
невірному застосуванні названої норми
права. При цьому колегія суддів
виходить з наступного.

За статтею 23 Закону України "Про
іпотеку" у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

З названої норми права вбачається, що
для того, щоб іпотека стала дійсною для
набувача відповідного нерухомого
майна, необхідно, щоб договір іпотеки
був укладений (у часі) до моменту
переходу права власності на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи -набувача.

В той же час з рішення суду від 14 липня
2010 року вбачається, що відповідачі
ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 набули право
власності (кожний з них у певній частці)
на нежитлове приміщення у вигляді
кафе-бару по АДРЕСА_1 з часу набуття
права власності на це майно іншим з
подружжя - з 25 липня 2005 року ( ас.10).

Таким чином, до ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_7
не могли перейти права і обов'язки за
іпотечним договором, оскільки названі
особи набули право власності на майно у
той час, коли це майно ще не було
предметом іпотеки і ще не було обтяжене
відповідними зобов'язаннями.

Крім того, при вирішенні названого
питання слід враховувати, що згода
ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на передачу в
іпотеку другим з подружжя їх спільного
майна в інтересах сім'ї - була
"анульована" рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 14 липня 2010 року (справа № 2-584/2010).

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Азовдевелопмент" відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -