Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/226/14-ц

2/650/90/14
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 квітня 2014 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі:

головуючого судді Хомик І.І.
при секретарі Петровій Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. В.Олександрівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання нікчемним правочину, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми, зобов`язання виконання інших зобов`язань по правочину
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання нікчемним правочину, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів вказуючи, що з відповідачкою перебував у шлюбних відносинах з 04.06.99 р. по 16.08.2010 р. Після розірвання шлюбу сторони дійшли мирової угоди про розподіл спільно нажитого майна. Дана мирова угода була оформлена у вигляді розписки ОСОБА_1 від 18.03.2011 р. За даною мировою угодою крім розподілу спільно нажитого майна позивач зобов`язався сплати ОСОБА_2 200 000 доларів США за інше майно протягом чотирьох років до 1 грудня кожного поточного року по 50 000 доларів США.
На виконання умов мирової угоди ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 всього 108 000 доларів США. Однак в серпні місяці 2013 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна, заперечуючи дійсність та законність мирової угоди про поділ майна від 18.03.2011 р. Зазначена мирова угода укладена в супереч вимогам норм Цивільного Кодексу України, тому такий правочин є нікчемним. Нікчемний правочин є недійсним.Тому ОСОБА_2 безпідставно отримала грошові кошти в сумі 108 000 доларів США на виконання нікчемного правочину, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 про стягнення 200 000 доларів США в рахунок виконання мирової угоди про поділ майна подружжя та зобов`язання виконати інші зобов`язання по правочину вказуючи, що після розірвання шлюбу у 2010 році відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити їй 200 000 доларів США за майно, нажите за час шлюбу, а також переоформити земельну ділянку на сина ОСОБА_3 . Однак відповідач не виконує свої зобов`язання, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
У судовому засіданні позивач, представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримали і пояснили, що сторони перебували у шлюбі з 1999 р. по 2010 р. Після розірвання шлюбу сторони уклали мирову угоду щодо поділу спільно нажитого майна. Дана мирова угода була укладена у формі розписки ОСОБА_1 від 18.03.11 р.
Згідно мирової угоди ОСОБА_2 залишилося два житлових будинки та приміщення магазину. Крім того ОСОБА_1 зобов`язався сплатити 200 000 доларів США за інше майно протягом 4 років до 1 грудня кожного поточного року по 50 000 доларів США. Всього ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 по зазначеній мировій угоді 108 000 доларів США.
Однак дана мирова угода, оформлена у вигляді розписки, є нікчемним правочином, оскільки суперечить нормам Цивільного Кодексу України. Так договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого майна має бути нотаріально посвідчений. Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом і відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути іншій стороні в натурі все, що вона отримала на виконання цього правочину. Таким чином ОСОБА_2 безпідставно отримала за нікчемним правочином 108 000 доларів США.
Крім того, саме відповідач відмовилася від виконання мирової угоди, звернувшись у 2013 р. з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна, не визнавши таким чином мирову угоду. Просять позовні вимоги задовольнити.
Відповідач, представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги у судовому засіданні не визнали і пояснили, що після розірвання шлюбу з позивачем вони дійсно уклали мирову угоду про поділ спільно нажитого майна яка була оформлена розпискою, яку ОСОБА_1 особисто складав. Частково він виконав умови угоди, а саме сплатив 43 000 доларів США їй. 65 000 доларів США не вважають сплаченими згідно даної угоди, оскільки ОСОБА_2 отримала їх у 2010 р., а мирова угода була укладена у 2011 р. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору-мирової угоди, відбулося часткове виконання договору, однак ОСОБА_1 умисно ухиляється від його нотаріального посвідчення, тому є підстави згідно ч.2 ст. 220 ЦК України вважати такий договір дійсним, в зв`язку з чим нотаріальне посвідчення його не вимагається. Таким чином договір-мирова угода, яка є предметом спору, є дійсним. Просять відмовити у задоволені позовних вимог за первісним позовом.
Позивач, представник позивача за зустрічним позовом позовні вимоги у судовому засіданні підтримали і пояснили, що після розірвання шлюбу у 2010 р. сторони уклали мирову угоду щодо добровільного поділу спільно нажитого майна. Дана мирова угода була укладена у формі розписки і складалася з двох частин. Перша частина майнові зобов`язання, друга частина грошові зобов`язання. На виконання мирової угоди відповідач сплатив позивачці лише 43 000 доларів США, томувона змушена була у 2013 році звертатися до суду з позовом про поділ спільно нажитого майна. Оскільки відповідач відмовляється виконувати умови мирової угоди добровільно, просять позовні вимоги задовольнити.
Відповідач, представник відповідача за зустрічним позовом позовні вимоги у судовому засіданні не визнали і пояснили, що вони є необґрунтовані та не конкретизовані в частині спонукання до виконання інших зобов`язань по мировій угоді. Грошових зобов`язань у ОСОБА_1 немає. Сума 200 000 доларів США зазначена у розписці, стосується відшкодування вартості спільно нажитого майна. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши сторони за первісним та зустрічним позовом суд приймає до уваги слідуюче.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.99 р. по 16.08.2010 р. Дана обставина визнається сторонами і не потребує доказування.
Після розірвання шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розділили спільно нажите майно за взаємної згоди. На намір добровільно розділити спільно нажите майно вказує розписка від 18.03.2011 р., яку подали у судовому засіданні позивачі за первісним позовом та зустрічним позовом.
При цьому сторони правочин (договір) мирову угоду про поділ спільно нажитого майна, не укладали.
Розписка, надана ОСОБА_1 18.03.2011 р. не може розглядатися судом як такий правочин.
Тому немає підстав для визнання нікчемним правочину, який сторонами не укладався.
У зв`язку з цим суд не може застосувати правові наслідки недійсності правочину, який не є укладеним, передбачені ст.216 ЦК України.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом задоволенню не підлягають.
Позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підтверджуються розпискою від 18.03.2011 р., яка на думку позивачки є правочином мировою угодою про поділ спільно нажитого майна подружжя.
Оскільки суд прийшов до висновку, що розписка не є таким правочином, то відповідно сторони не можуть нести відповідальність за його невиконання, і підстав до примусового зобов`язання сторін до його виконання немає.
Тому позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.6,10,11 ЦПК України, ст.202-205, 215-216 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».
в и р і ш и в :
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемним правочину мирової угоди про поділ спільно нажитого майна, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, судових витрат.
Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 200 доларів США в рахунок виконання мирової угоди про поділ майна подружжя та зобов`язання виконати інші зобов`язання по розписці.
На рішення суду може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня його проголошення.
СУДДЯ І.І. ХОМИК