АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції -Кізюн Л.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/288/2014
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів
Семенюк Т.А., Кравець В.А.,
при секретарі
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 02.07.2013року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, про визнання договору
позики недійсним,

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 02.07.2013 позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 суму боргу за договором позики,
з урахуванням трьох відсотків річних
від простроченої суми та пені в розмірі
857 658,49 гривень та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3 219 гривень.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Відмовлено у задоволені зустрічних
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя
особа: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання договору позики
недійсним.

Судом першої інстанції встановлено, що
28 жовтня 2010 року між ОСОБА_4, який діяв
від імені та в інтересах позивача, та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
нотаріально посвідчений договір
позики (а.с. 10-11). Факт передачі коштів за
договором позики між сторонами
підтверджується розпискою від 28.10.2010,
яка була написана та підписана
відповідачем. Відповідно до вказаної
розписки ОСОБА_1 отримала грошові кошти
від ОСОБА_4 на виконання договору
позики в сумі 454 4000 грн. (а.с.12)

28.10.2010 року з метою забезпечення
виконання зобов'язання, між сторонами
було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого ОСОБА_1, передала в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що належить
їй на праві приватної власності.

05 квітня 2011 року між сторонами було
укладено нотаріально посвідчений
договір про внесення змін до договору
позики, за яким позивач передав
відповідачеві грошові кошти в сумі 49 800
гривень на строк до 28.10.2011. Сторонами
було погоджено, що загальна сума боргу
становить 448 200 грн. з урахуванням боргу
за договором позики в сумі 398 400 гривень.

Виходячи з того, що відповідач взяті на
себе зобов'язання за договором позики
не виконала, позичені грошові кошти у
визначений строк позивачу не
повернула, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог та стягнув з
відповідача на користь позивача суму
позики у урахуванням трьох відсотків
річних від простроченої суми та пені в
розмірі 857 658,49грн, та судовий збір у
розмірі 3 219 грн.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив з того, що при
підписані договору позики відповідач
мав можливість ознайомитися з умовами
договору та свідомо погодився на такі
умови, підписавши його, на
підтвердження його несправедливості
не надав жодних доказів.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
в частині відмови в задоволені
зустрічної позовної заяви та ухвалити
нове рішення, яким зустрічні позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам,
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про дату та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили, тому
в силу ст. 305 ЦПК України суд вважає за
можливе провести розгляд справи за їх
відсутності.(а.с.175,177)

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК
Україниза договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцю таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4, який діяв від імені та в
інтересах позивача на підтвердження
укладення договору позики між ОСОБА_2
та ОСОБА_1. надано копію «розписки» зі
змісту якої вбачається, що ОСОБА_1
зобов'язується виплатити суму в
розмірі 454 400 грн. частинами у розмірі та
в строки, визначені договором.(а.с.12)

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Суд дійшов вірного висновку, що
сторони, підписуючи договір, узгодили
порядок його виконання в разі
порушення зобов'язання.

Отже, вважаючи позов обґрунтованим, суд
першої інстанції всебічно і об'єктивно
дослідив всі обставини справи,
зібраним доказам дав вірну правову
оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 02.07.2013 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді