АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 185/7080/13
першій інстанції: Бабій С.О.
Суддя-доповідач: Гайдук В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом до відповідача,
який своїм листом від 14 серпня 2012 року
відмовив йому у видачі направлення на
МСЕК для встановлення ступеню втрати
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням, отриманим на
виробництві. На підтвердження своїх
вимог ОСОБА_3 зазначав, що в період з 1979
по 1997 роки він працював на
підприємствах вугільної промисловості
в умовах шкідливих факторів, в тому
числі за останнім місцем роботи в
період з січня по червень 1997 року на
Шахтобудівельному управлінні №1 ДВАТ
«Дніпрошахтобуд», яке було
ліквідоване. Під час медичного огляду у
липні 2010 році йому було встановлено
діагноз - пневмоконіоз. Вважаючи дії
відповідача неправомірними, ОСОБА_3
просив суд зобов'язати відповідача
видати йому направлення на проходження
МСЕК для встановлення ступеню втрати
працездатності (а.с. 1-3).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволені, відмову
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді у
видачі направлення на огляд МСЕК
визнано незаконною, зобов'язано
відповідача видати позивачу
направлення на огляд МСЕК для
визначення ступеня втрати
працездатності. Стягнуто з відповідача
на користь ОСОБА_3 сплачений ним
судовий збір у сумі 114,70 грн. (а.с.33-36).

В апеляційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування
судового рішення й ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до Акту розслідування
хронічного професійного захворювання
від 05 серпня 2010 року за формою П-4,
позивачу встановлено діагноз -
пневмоконіоз, який виник у зв'язку з
тривалою дією шкідливих факторів
виробничого середовища на організм
робочого, недосконалістю
технологічних процесів, в тому числі, в
Акті зазначено час роботи ОСОБА_3 на
підприємстві ШБУ № 1 комбінату
«Дніпрошахтобуд», яке ліквідовано
06.01.2007 (а.с.7).

Представник відповідача ОСОБА_4, яка
була членом комісії з розслідування
випадку хронічного професійного
захворювання ОСОБА_3, під підписання
даного акту відмовилась з викладенням
окремої думки, а саме: термін
перебування ОСОБА_3 в умовах впливу
шкідливих і важких умов праці під час
трудового процесу в ШБУ № 1 комбінату
«Дніпрошахтобуд» складав приблизно 5
місяців; після припинення контакту
ОСОБА_3 із шкідливими виробничими
факторами та важкими умовами праці
пройшло більше 13 років, так як 10 червня
1997 року він був звільнений за власним
бажанням; звільнення з ШБУ № 1
комбінату «Дніпрошахтобуд» ОСОБА_3 на
підставі запису в трудовій книжці було
здійснено без медичних застережень
(а.с.9)

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» огляд потерпілого
проводиться МСЕК за умови подання акта
про нещасний випадок на виробництві,
акта розслідування професійного
захворювання за встановленими формами,
висновку спеціалізованого медичного
закладу (науково-дослідного інституту
профпатології чи його відділення) про
професійний характер захворювання,
направлення
лікувально-профілактичного закладу
або роботодавця чи профспілкового
органу підприємства, на якому
потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, суду чи прокуратури.

Згідно з п.3 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою КМУ від 03
грудня 2009 року №1317, медико-соціальна
експертиза потерпілих від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання проводиться після
подання акта про нещасний випадок на
виробництві, акта розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 серпня 2004 року №1112, висновку
спеціалізованого медичного закладу
(науково-дослідного інституту
професійної патології чи його
відділення) про професійний характер
захворювання, направлення
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я або роботодавця чи
профспілкового органу підприємства, на
якому потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, суду чи прокуратури.

Пунктом 11 Положення про порядок, умови
та критерії встановлення інвалідності,
затвердженого постановою КМУ від 03
грудня 2009 року №1317, ступінь втрати
професійної працездатності
працівників (у відсотках), ушкодження
здоров'я яких пов'язане з виконанням
ними трудових обов'язків, та потреба у
медичній і соціальній допомозі
визначаються на підставі направлення
лікувально-профілактичного закладу,
роботодавця або уповноваженого ним
органу чи профспілкового органу
підприємства, на якому потерпілий
одержав травму чи професійне
захворювання, або робочого органу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, суду чи прокуратури.

Огляд потерпілого проводиться
комісією за участю представника Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань після подання акта про
нещасний випадок на виробництві, акта
розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та висновку спеціалізованого
медичного закладу про професійний
характер захворювання.

Відповідно до абз.3 п.81 «Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»,
затвердженого Постановою КМУ від 25
серпня 2004 року №1112, у разі втрати
працівником працездатності внаслідок
професійного захворювання,
лікувально-профілактичний заклад, що
обслуговує підприємство, працівником
якого є потерпілий, направляє
потерпілого на МСЕК для встановлення
ступеня втрати ним професійної
працездатності.

Як вбачається зі змісту листа №3064 від 14
серпня 2012 року відповідач відмовив
позивачу у виданні направлення на
огляд МСЕК для встановлення ступеню
втрати професійної працездатності у
зв'язку з професійним захворюванням,
отриманим на виробництві (а.с. 5).

Відповідно, місцевий суд дійшов
правильного висновку, що у даному
випадку підлягає застосуванню ч. 2 ст. 30
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яка передбачає, що за
умови ліквідації підприємства на якому
працював позивач, направити
потерпілого на огляд МСЕК вправі
робочий орган виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, яким за ч. 5 ст. 18
цього Закону визнається відповідач, а
тому доводи апеляційної скарги в цій
частині є необґрунтованими.

Між тим, суд першої вирішуючи питання
розподілу судових витрат не врахував,
що відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08
липня 2011 року, відповідач звільнений
від сплати судового збору, а тому
колегія суддів вважає, рішення
місцевого суду в цій частині підлягає
скасуванню.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 грудня 2013 року скасувати
в частині стягнення з Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області судового
збору в розмірі 114,70 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: