Справа
№ 760/779/14-ц
Провадження № 2-1693/14 р.
У Х В А Л А

/залишення позову без руху/

17 січня 2014 року суддя
Солом'янського районного суду м. Києва
Лазаренко В.В. розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, визначення місця проживання
малолітньої дитини та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом в якому
просить розірвати шлюб між сторонами,
визначити місце проживання
малолітньої дочки сторін - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з позивачкою, стягнути з
відповідача аліменти на користь
позивачки на утримання дитини в
розмірі ? частини від усіх доходів
відповідача щомісяця до досягнення
дитиною повноліття.

Розглянувши позовну заяву та додані
до неї матеріали, суд дійшов до
висновку про те, що подана заява не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України в
позовній заяві повинні бути викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги та зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину або
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивачка, між іншим, звертається
до суду з позовними вимогами
«присудити проживання доньки ОСОБА_3 з
матір`ю ОСОБА_1», які по своїй суті є
вимогами про визначення місця
проживання малолітньої дочки сторін -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позивачкою,
проте позивачка жодним чином не
обґрунтовує дану вимогу.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав чи інтересів.

Відповідно до ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла 10
років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст.161 СК України
зазначене питання вирішується судом
або органом опіки та піклування в разі
якщо між сторонами існує спір.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що
дитина проживає з нею і відповідач це
не оспорює.

Разом з цим, позивачка в позові не
зазначила які її права порушені,
оспорюються або не визнаються
відповідачем щодо визначення місця
проживання їх малолітньої дитини, в
чому спірність правовідносин, що
виникли між сторонами щодо визначення
місця проживання їх дочки, якими
доказами підтверджуються ці обставини
і чому це питання не може бути
вирішено сторонами у безспірному
порядку.

Таким чином, позивачем позовні вимоги в
цій частині жодним чином не
обґрунтовані.

Крім цього, позовні вимоги в цій
частині викладені не конкретно,
оскільки з суті позовних вимог
випливає, що позивачка просить суд
визначити місце проживання
неповнолітньої дитини з матір`ю, що
кореспондується з вимогами
визначеними ст. 161 СК України, при цьому
в прохальній частині позову просить
суд «присудити проживання доньки» з
позивачкою.

Виходячи з наведеного, позивачці
необхідно визначитися зі своїми
позовними вимогами, навести
обґрунтування цих позовних вимог,
викласти їх в прохальній частині чітко
і зрозуміло у відповідності з вимогами
СК України.

Позивачкою також не обґрунтовані
підстави об`єднання в одному
провадженні позовних вимог про
розірвання шлюбу і про визначення
місця проживання дитини, оскільки
розгляд цих вимог в одному провадженні
може безпідставно затягнути розгляд
справи в частині розірвання шлюбу, т.я.
для вирішення питання про місце
проживання дитини, зокрема, необхідно
подати суду висновок органу опіки та
піклування щодо вирішення питання про
те з ким саме доцільно залишити
проживати дитину після розірвання
шлюбу, якому передує збір ряду
документів, обстеження житлових умов
обох батьків, спілкування дитини з
психологом, засідання опікунської ради
тощо.

До того ж, рішення у справі
безпосередньо стосується прав та
обов'язків Служби у справах дітей
Солом`янської районної в м. Києві
державної адміністрації.

Разом з цим, до участі у справі
Служба у справах дітей Солом`янської
районної в м. Києві державної
адміністрації не залучена.

Враховуючи, що для вирішення даної
справи необхідно провести акт
обстеження матеріально-побутових умов
проживання обох сторін, дитини, бесіду
з дитиною, до того ж орган опіки та
піклування має зробити висновок щодо
місця проживання малолітньої, на думку
суду ця особа має бути залучена до
участі у справі в якості третьої
особи.

З огляду на викладене позивачка має
визначитися з колом осіб, які мають
бути залучені до участі у справі,
зазначити їх найменування,
місцезнаходження, індекс, номери
засобів зв'язку та надати копію
позовної заяви для вручення цій особі.

З огляду на викладене, суддя дійшла
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визначення місця
проживання малолітньої дитини
викладені не конкретно, не
обґрунтовані та не наведені докази на
підтвердження кожної обставини, а тому
дана позовна заява не відповідає
вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин суддя вважає, що
вказану позовну заяву слід залишити
без руху та надати позивачці термін для
усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без
руху і надати позивачці термін для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачкою копії цієї ухвали.

Повідомити позивачку про
необхідність усунення недоліків,
шляхом подання до суду позовної заяви в
новій редакції. Роз`яснити позивачці,
що у разі не виправлення недоліків в
зазначений строк заява вважатиметься
не поданою та буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: