Справа № 214/7731/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 лютого 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

за участю :

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у місті Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на свою користь
70000 грн. у рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди, вмотивувавши
свої вимоги тим, що 31 травня 2012 року у
відношенні відповідача було винесено
обвинувальний вирок, яким його було
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України:
відповідач був засуджений за те, що 06
грудня 2011 року у зв'язку з порушенням
правил дорожнього руху скоїв
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої йому було завдано
важких тілесних ушкоджень, у зв'язку з
чим він став інвалідом першої групи,
переніс важку операцію, потребує
постійного нагляду, постійно відчуває
фізичний біль та душевні страждання,
пов'язані з таким його фізичним станом,
який змушує його постійно звертатись
до лікарів, відчувати себе
неповноцінним членом суспільства та з
відмовою відповідача відшкодувати
завдану шкоду у добровільному порядку.

Позивач у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач пред'явлених до нього вимог
не визнав, оскільки вважав, що ніякої
моральної шкоди позивачеві не завдав.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого.

Так, вина відповідача у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди 06 грудня
2011 року, коли він, рухаючись по пр.
200-річчя Кривому Рогу в м. Кривому Розі з
боку майдану 30-ти річчя Перемоги у
напрямку вул. Тухачевського на
автомобілі марки «Чері Амулет», р/н
НОМЕР_1, допустив наїзд на позивача,
який переходив проїзну частину по
нерегульованому пішохідному переходу,
внаслідок чого останній важких
тілесних ушкоджень, у зв'язку з чим 31
травня 2012 року у відношенні
відповідача було винесено
обвинувальний вирок, яким його було
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а
позивач поніс матеріальної шкоди,
пов'язаної, у тому числі, і з витратами
на лікування, в розмірі 33967 грн. та йому
було встановлено інвалідність першої
групи з потребою у сторонньому нагляді,
підтверджується вироком
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу та відповідними медичними
документами (а.с.6-11, 18).

Отже, розглядаючи вимоги про стягнення
з відповідача на користь позивача 70000
грн. у рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
Статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Судом установлено, що за вини
відповідача, який здійснював
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідачу завдано шкоди
його каліцтвом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

За таких обставин суд уважає за
необхідне стягнути моральну шкоду в
частині, яка доведена позивачем у
судовому засіданні.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди суд
ураховує глибину та тривалість
моральних страждань позивача через
отримання каліцтва, у зв'язку з чим йому
було встановлену першу групу
інвалідності, його дій, спрямованих на
усунення наслідків цієї шкоди, які
полягають у постійному і до цього часу
лікуванні, перенесених кількох важких
медичних операцій, необхідності
перенесення таких операцій у
майбутньому та потреба у сторонньому
нагляді, характер дій відповідача
(скоєння злочину з необережності) та
його відношення до скоєного,
висловлене в судовому засіданні, що
вказує на те, що відповідач належних
висновків з приводу скоєного для себе
не зробив, тому приходить до висновку
про обґрунтованість таких вимог, однак
уважає, що розмір моральної шкоди
повинен бути зменшеним до 50000 грн.

Отже, за наведених вище обставин суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

На підставі положень ст. 88 ЦПК
України з відповідача в дохід держави
підлягають стягненню 114 грн. 70 коп. у
рахунок сплати судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст.
3, 5, 6, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Попов.