Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №287/333/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Товянської О.В.

Микитюк О.Ю.

при секретарі:
Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором

за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«Приватбанк» на рішення Олевського
районного суду Житомирської області
від 07 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л
а :

В червні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_2 26750,30 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ ZRXRFF57492044 від 16.12.2010 року. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що відповідач не виконує належним
чином зобов'язання за кредитним
договором, не здійснює щомісячного
погашення кредиту та не сплачує
відсотки у розмірі і у строки,
передбачені кредитним договором. Строк
повернення кредитних коштів сплив
15.12.2012 року. Сума боргу є значною та
щомісячно збільшується внаслідок
нарахування відсотків за користування
кредитом та штрафних санкцій.

Рішенням Олевського районного суду
Житомирської області від 07 листопада
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № ZRXRFF57492044 від
16.12.2010 року, а саме: заборгованість за
кредитом в сумі 2177,14 грн.,
заборгованість за відсотками в сумі 1,26
грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом 527,70 грн.,
неустойку в сумі 1500,00 грн. та судові
витрати.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
КБ «Приватбанк» просить змінити
рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 07 листопада
2014 року в частині зменшення розміру
неустойки, стягнувши її в повному
розмірі, в іншій частині рішення
залишити без змін. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.1054,1055,1049,546 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
позичальникові грошові кошти (кредит) у
розмірі і на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит і
сплатити проценти. Кредитний договір
укладається у письмовій формі.
Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст.203,626,629 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його
моральним засадам. Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. (ст.6,627,628 ЦК).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку (ст.509 ЦК
України).

Судом встановлено, що 16.12.2010 року Банк
уклав з відповідачем кредитний
договір, за яким ОСОБА_2 отримала 5276,68
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що умови зазначених договорів, їх
форма та порядок укладення суперечать
положенням ЦК України, або іншим актам
цивільного законодавства, що
волевиявлення позичальника було
обмеженим і не відповідало його
внутрішній волі. Викладені в тексті
договорів їх істотні умови, права і
обов'язки сторін, зокрема, способи та
терміни погашення кредиту погоджені,
про що свідчить їх підписання
сторонами.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Оскільки внаслідок порушення ОСОБА_2
кредитного договору утворилась
заборгованість, суд дійшов
обгрунтованого висновку, що вона
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки (штрафу, пені) може
бути зменшений за рішенням суду за
наявності обставин, які мають істотне
значення.

Суд першої інстанції, встановивши, що
розмір неустойки значно перевищує
розмір заборгованості за тілом
кредиту, зменшив її розмір. Зокрема,
розмір пені (22294,19 грн.) і штрафу (500,00грн.
і 1250,01 грн.) зменшив до 1500,00грн. При цьому
суд не зазначив з яких підстав він
виходив, приймаючи таке рішення, чи
існують інші обставини, які мають
істотне значення для вирішення даного
спору. Суд не врахував співмірність
розміру пені з розміром боргу за
основним зобов'язанням; тривалість
прострочення та ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні тощо.

Враховуючи правові позиції, висловлені
судовою палатою у цивільних справах
Верховного Суду України в постанові
від 03.09.2014 року (справа № 6-100 цс 14) щодо
обов'язку суду сприяти сторонам у
здійсненні їхніх прав, що дає право
суду зменшити розмір неустойки за
умови, що він значно перевищує розмір
збитків, колегія суддів вважає за
можливе зменшити розмір пені,
нарахованої позивачем з 22294,19 грн. до
тіла кредиту, тобто до 2177,00 грн.
Оскільки розміри нарахованих
позивачем штрафів у фіксованій сумі та
процентній складовій не перевищують
розмір заборгованості за кредитним
договором, зменшенню за правилами ч.3
ст.551 ЦК України вони не підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 07 листопада
2014 року скасувати. Ухвалити нове
рішення. Позов ПАТ КБ «Приватбанк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № ZRXRFF57492044 від
16.12.2010 року в розмірі 6633,11грн., яка
складається з: 2177,14 грн. заборгованості
за тілом кредиту, 1,26 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 527,70 грн.
заборгованості по комісії, 2177,00 грн.
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, штрафу
(фіксована складова) в сумі 500,00 грн. та
штрафу (процентна складова) в сумі 1250,01
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 243,60 грн. судового збору та
420,00 грн. витрат, пов'язаних з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та з цього часу
може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: