Справа № 357/8550/13-ц Головуючий у І
інстанції Шовкопляс О.П.Провадження №
22-ц/780/929/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній
Д.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Токар Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 04 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1, третя
особа: приватне підприємство
«Агролайф» про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» звернулося до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
22 лютого 2008 року між Акціонерним банком
«БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі
Білоцерківської філії,
правонаступником якого є ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» та приватним
підприємством «Агролайф» був
укладений кредитний договір № 20,
згідно з яким банк надав позичальнику у
тимчасове користування грошові кошти в
сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн., термін
користування до 21 лютого 2011 року, зі
сплатою за користування кредитом 17 %
річних для придбання зерна пшениці.

Для забезпечення виконання
кредитного договору між банком та
майновим поручителем ОСОБА_1, 29 лютого
2008 року був укладений іпотечний
договір № 1094, відповідно до умов якого
предметом іпотеки є частина нежитлової
будівлі літ «А», а саме: приміщення № 3,
загальною площею 158, 4 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить іпотекодавцю на праві
власності згідно договору
купівлі-продажу від 20 липня 2005 року.

Проте, позичальник не виконував
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором у зв'язку з чим станом на 18
травня 2013 року у ПП «Агролайф» виникла
заборгованість, що становить 411119
(чотириста одинадцять тисяч сто
дев'ятнадцять) грн. 52 коп.

Враховуючи викладене позивач
просив суд звернути стягнення на
предмет іпотеки та визначити спосіб
реалізації - проведення прилюдних
торгів у порядку виконавчого
провадження з визначенням початкової
ціни продажу предмету іпотеки на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій, в рахунок погашення
заборгованості ПП «Агролайф».

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 листопада 2013 року в задоволенні
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» подало апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що твердження суду про неможливість
ідентифікації предмету іпотеки не
відповідають дійсності, так як договір
іпотеки містить опис предмета іпотеки,
достатній для його ідентифікації.
Предметом цього договору є частина
нежитлової будівлі літ. «А», а саме:
приміщення № 3, загальною площею 158, 4
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 із зазначенням реєстраційних
даних.

Право власності ОСОБА_1 на предмет
іпотеки підтверджується договором
купівлі-продажу частини нежитлової
будівлі від 20 липня 2005 року, предметом
якого було нежитлове приміщення № 2,
яке відповідно до приміток Витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно Білоцерківського міжміського
бюро технічної інвентаризації від 28
лютого 2008 року було переведене в
нежитлове приміщення № 3.

Також ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звертає
увагу суду на те, що відповідно до норм
чинного законодавства наявність
судового рішення про стягнення із ПП
«Агролайф» на користь АТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованості за
кредитним договором не звільняє
Іпотекодавця від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання
Позичальником та не позбавляє
Кредитора права на отримання сум
шляхом звернення стягнення на передане
ОСОБА_1 в іпотеку нерухоме майно.

Зазначаючи, що на момент укладення
договору іпотеки була відсутня
нотаріальна згода на його укладення
одного з подружжя, суд першої інстанції
не прийняв до уваги той факт, що
встановлення факту проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю та
встановлення належного їм майна на
праві спільної сумісної власності
пов'язаний з моментом набрання
законної сили судовим рішенням від 03
липня 2013 року і що на момент укладення
договору іпотеки єдиним власником
нерухомого майна, що є предметом цього
договору був ОСОБА_1

На підставі викладеного в апеляційній
скарзі позивач просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку
задовольнити апеляційну скаргу,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між Акціонерним банком
«БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі
Білоцерківської філії,
правонаступником якого є ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» та Приватним
підприємством «Агролайф» був
укладений кредитний договір № 20,
згідно з яким банк надав позичальнику у
тимчасове користування грошові кошти в
сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. з
терміном користування до 21 лютого 2011
року, зі сплатою за користування
кредитом 17 % річних для придбання зерна
пшениці. В забезпечення виконання
кредитного договору між банком та
майновим поручителем ОСОБА_1, 29 лютого
2008 року був укладений іпотечний
договір, зареєстрований в реєстрі за №
1094 та посвідчений приватним нотаріусом
Білоцерківського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
відповідно до умов якого предметом
іпотеки є частина нежитлової будівлі
літ. «А», а саме: приміщення № 3,
загальною площею 158,4 кв.м., що
знаходиться у м. Узин Київської
області, по вул. Поповича, 2/23 та
належить іпотекодавцю на праві
власності згідно договору
купівлі-продажу від 20 липня 2005 року за
реєстровим № 3754, посвідченого
державним нотаріусом Узинської
міської державної нотаріальної
контори Київської обл. Магдич Т.І.

До іпотечного договору сторони уклали
договір про внесення змін і доповнень
№ 1, яким змінили статтю 1 предмету
договору, збільшуючи розмір процентної
ставки до 23 % річних та договір про
внесення змін та доповнень № 2 про
узгодження сторонами оціночної
вартості предмета іпотеки на рівні 811370
(вісімсот одинадцять тисяч триста
сімдесят) грн.

Згідно договору купівлі-продажу
частини нежитлової будівлі від 20 липня
2005 року відповідач придбав приміщення
№ 2, загальною площею 169,6 кв.м. АДРЕСА_1.

Відповідно до Витягу з державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від 10
вересня 2013 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_4
зареєстровано нежитлове приміщення №
5, загальною площею 158,4 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 15 серпня 2013 року
у справі № 911/2271/13 з Приватного
підприємства «Агролайф» стягнуто на
користь Публічного акціонерного
товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 389500
(триста вісімдесят девять тисяч
п'ятсот) грн. заборгованості за
основною сумою кредиту, 19745
(дев'ятнадцять тисяч сімсот сорок п'ять)
грн. 54 коп. неустойки за виконання
основного зобов'язання.

ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 09 січня 2007 року, до
реєстрації шлюбу вони з 18 вересня 1997
року проживали однією сім'єю, що
підтверджується рішенням
міськрайонного суду Київської області
від 03 липня 2013 року.

Встановивши вказані обставини справи
суд першої інстанції дійшов до
наступних висновків.

Наданий договір іпотеки укладений з
порушенням вимог цивільного
законодавства та суперечить вимогам
Закону України «Про іпотеку», яким
передбачені істотні умови договору
іпотеки серед яких зазначено, що опис
предмета іпотеки повинен бути
достатнім для його ідентифікації. Але
наданий позивачем договір іпотеки не
дає можливості ідентифікувати предмет
іпотеки.

Також для укладення договору іпотеки
потрібна була нотаріально завірена
згода ОСОБА_4, оскільки згідно з
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 липня 2013 року вона разом з ОСОБА_1
проживала однією сім'єю, а з 09 січня 2007
року перебували в зареєстрованих
шлюбних відносинах.

Крім того, рішенням Господарського
суду Київської області було стягнуто з
ПП «Агролайф» на користь позивача
заборгованість за кредитним договором,
а тому пред'явлення даного позову є
подвійним грошовим стягненням за
порушення одного й того ж кредитного
зобов'язання.

Але з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про іпотеку» однією з
істотних умов договору іпотеки є опис
предмету іпотеки, достатній для його
ідентифікації, та/або його
реєстраційні дані.

Згідно договору іпотеки, що міститься в
матеріалах справи опис предмета
договору, а саме: частина нежитлової
будівлі літ. «А» - приміщення № 3,
загальною площею 158,4 кв.м., що
знаходиться у АДРЕСА_1 є достатнім для
його ідентифікації.

Щодо висновку суду першої інстанції
про подвійне стягнення за невиконання
одних і тих же зобов'язань, то з ним теж
неможна погодитися, так як відповідно
до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодацю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві.

Згідно цих же роз'яснень задоволення
позову кредитора про звернення
стягнення на предмет іпотеки/застави
не є перешкодою для пред'явлення позову
про стягнення заборгованості з
поручителя за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
справи заборгованість за кредитом не
погашена. Задоволення позову кредитора
про стягнення заборгованості з
поручителя не є перешкодою для
пред'явлення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки/застави з
метою погашення заборгованості за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена.

Стосовно відсутності при укладенні
договору іпотеки згоди дружини ОСОБА_1,
то встановлення факту проживання
ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_4 однією
сім»єю було здійснено ухваленням
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 липня 2013 року, а договір іпотеки
був укладений 28 лютого 2008 року, на
момент укладення якого згідно Витягу
про реєстрацію в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна від 29 лютого 2008 року єдиним
власником є ОСОБА_1, оскільки він набув
це майно до реєстрації шлюбу з ОСОБА_4

Крім того, судова колегія погоджується
із доводами апеляційної скарги і в тій
частині, що предметом даного позову є
не визнання договору іпотеки
недійсним, а звернення стягнення на
предмет іпотеки, а тому є
безпідставним посилання суду на ст. 18
Закону України «Про іпотеку» як одну з
підстав для відмови у задоволенні
позову, а саме невідповідність
договору іпотеки вимогам наведеної
статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню. Рішення суду першої
інстанції слід скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 311, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р
І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» - задовольнити
частково.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 листопада 2013 року - скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1,
третя особа: приватне підприємство
«Агролайф» задовольнити .

Звернути стягнення на заставлене майно
- частину нежитлової будівлі літ «А», а
саме приміщення № 3, загальною площею
158, 4 кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання
(перебування): АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
праві власності.

Визначити спосіб реалізації -
проведення прилюдних торгів у порядку
виконавчого провадження з визначенням
початкової ціни продажу предмету
іпотеки на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій, в рахунок погашення
заборгованості Приватного
підприємства «Агролайф» (08631, Київська
область, Васильківський район, смт.
Глеваха, вул. Київська, буд. 78, 0) за кредитним договором №
20 від 22 лютого 2008 року перед Публічним
акціонерним товариством
«БРОКБІЗНЕСБАНК» (03057, м. Київ, проспект
Перемоги, буд. 41; ), яка
станом на 18 травня 2013 року становить 411
119, 52 грн. (чотириста одинадцять тисяч
сто дев'ятнадцять гривень 52 коп.), що
включає в себе:

- заборгованість за основною сумою
кредиту - 389 500 грн. (триста вісімдесят
дев'ять тисяч п'ятсот гривень);

- неустойка за невиконання основного
зобов'язання - 19 745, 54 грн. (дев'ятнадцять
тисяч сімсот сорок п'ять гривень 54 коп.);

- неустойка за невиконання п. 4.2.
Кредитного договору - 1 873, 98 грн. ( одна
тисяча вісімсот сімдесят три гривні 98
коп.).

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: