Справа № 168/922/14
Пр.№2/168/261/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2014року Старовижівський районний
суд Волинської області

В складі : головуючого судді - Кошелюк
Л. О ,

при секретарі Сулеві
Н.С.,

за участю: позивача
ОСОБА_1,

пр-ка
відповідача Кримненської сільської
ради - Суляви Г.В.

пр-ка
співвідповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Стара Вижівка справу за
позовом ОСОБА_1 до Кримненської
сільської ради і ОСОБА_4 про про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 покликається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати , ОСОБА_6.
24.02.1998 року вона заповіла йому та
братові, ОСОБА_7, усе своє майно.
Спадщина знаходиться у АДРЕСА_1. З
квітня 2005 року проживав разом із
спадкодавцем, якого доглядав. А
ІНФОРМАЦІЯ_2 за сім днів до смерті
матері отримав інсульт. І стаціонарно
лікувався у Старовижівській, а згодом
у Нововолинській лікарнях. Тривалий
період відновлював стан здоров"я.

24.06.2014 року отримав повторний інсульт.
Є інвалідом 1-ї групи з 19.09.2005 року.
Із-за хвороби пропустив строк вступу
у спадщину. А брат, ОСОБА_7, помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Останній звертався з
відповідним позовом про визнання
права власності у порядку спадкування
за заповітом.Ухвалою суду
провадження зупинено до залучення у
справі правонаступників.

Просить визнати пропущений строк для
прийняття спадщини з поважних причин
і визначити йому додатковий строк ,
достаттній для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом.

Ухвалами Старовижівського райсуду від
20.11.2014, 01.12.2014 року правонаступників
покійного ОСОБА_7 залучено до участі у
справі попередньо, як третіх осіб без
самостійних вимог на стороні
відповідача, а надалі - у якості
співвідповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав з наведених підстав.

Пояснив, що протягом останнього року
постійно жив разом з матір"ю, а додому
навідувався. Вона могла рухатися лише
на візку, будучи напівпаралізованою, і
потребувала стороннього догляду.
Після перенесеного інсульту сам
тривалий час відновлював свої
фізичні можливості бо мав
лівосторонній параліч. Як стаціонарно
так і амбулаторно лікувався.
Покійний брат пиячив та бив його і
матір.

У послідуючі судові засідання
позивач не з"являвся, а направив
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутності і що позов підтримує.

Представник відповідача
Кримненської сільської ради - Сулява
Г.В. з позовом погодилася. Ствердила,
що з 2002 року працює секретарем. Сім"ю
ОСОБА_1 добре знає бо проживає на одній
вулиці. Пояснила, що ОСОБА_1 більше
доглядав матір ніж ОСОБА_7. Останній з
весни цього року до дня смерті жив у
спадковій садибі. Зазначила, що
приблизно через 3 роки після смерті
матері бачила ОСОБА_1 біля
спадкового будинку. Від сусідів знала,
що брати між собою дружно не жили. А
чи бив ОСОБА_7 свою матір їй не відомо.

Пр-к співвідповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5
проти позову заперечив і пояснив, що
ОСОБА_7 оформляв позов 18.09.2014 р. на
спірну садибу і був представником у
судовому засіданні. Відповідачем
зазначав позивача. І той подав
заперечення на позов.

Вважає , що позивач пропустив строк
без поважної причини бо протягом 6 -
місячного строку для звернення за
спадщиною хворів 41 день. У послідуючих
роках навідувався до спадкової
садиби і був у нотаріуса, яка
роз"яснювала порядок отримання
спадщини. Протягом 9 років ніяких дій
до цього не вживав. А лише після
звернення брата порушив питання
прийняття спадщини. Хоч і зазначив, що
у червні цього року переніс другий
інсульт.

Заслухавши пояснення сторін ,
показання свідків, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1270 ч.1 , 1272 ч.3 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у 6 місяців, який
починається з часу відкриття
спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З пояснень сторін, показань свідків і
письмових доказів ( копій паспорта
позивача, свідоцтв про його
народження та смерть спадкодавця
;витягу з погосподарської книги;
заповіту від 24.02.1998 року та
посвідчення про інвалідність і
епікризів про хворобу ) судом з"ясовано
таке.

У покійних ОСОБА_7 було 2 сини : ОСОБА_1 і
ОСОБА_7. Батько помер у 1980 році. А мати -
ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті проживала
сама. Про що ствердили свідки
позивача ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Та зазначили,
що сини обидва доглядали матір. Але
більше це робив позивач. Брати жили
між собою недружно. І що ОСОБА_1
працював на заводі то доглядав матір
по вихідних. Аналогічно це було і до
дня її смерті. У 2014 році позивач
переніс другий інсульт.

З пред"явлених письмових доказів про
хворобу слідує, що стаціонарно
лікувався : з 26.05.2005 р. по 21.06.2005 року; з
26.07.2005 року до 08.08.2005 року; з 24.07.2006 року
до 03.08.2006; з 08.08.2006 р. до 18.08.2006 р .; з 24.06.2014
р. по 08.07.2014 р. Є інвалідом 1-ї групи з
19.09.2005 року (група надавалася на 2 роки.
А з 28.09.2007 року - довічно).

Спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наведене свідчить, що протягом 6 -
місячного строку для прийняття
спадщини стаціонарно лікувався 42 дні.
Інших доказів, які за станом здоров"я
перешкоджали б звернутися до
нотаріуса з відповідною заявою за
прийняттям спадщини суду не
пред"явлено.

Як і того , що протягом року постійно
проживав зі спадкодавцем до дня
смерті останнього. Що спростували його
свідки та позовна заява. Тоді як
зазначав суду, що після реабілітації
навідувався до спадкової садиби; і
був у нотаріуса початково після
покращення здоров"я.

А тому позивачем не доведено, як це
вимагає ст. 60 ЦПК, обставин, які
позбавляли б його можливості ( після 42
днів хвороби) своєчасно звернутися за
прийняттям спадщини. І порушив таке
питання лише через 9 років після
отримання позовної заяви брата
ОСОБА_7, який розпочав процес
оформлення спадщини у судовому
порядку 18.09.2014 року. Хоча в червні 2014
року позивач переніс другий інсульт.

З оглянутої справи № 168/768/14 слідує, що
ОСОБА_7 звернувся за прийняттям
спадщини 28.11.2005 року у нотаріальну
контору. А 10.04.2006 року отримав там
свідоцтво на спадщину за заповітом
на грошові заощадження. Оскільки
помер до судового вирішення позову,
то його спадкоємці - правонаступники,
які також розпочали процес прийняття
спадщини, заперечують позов ОСОБА_1

І надали суду докази ( довідки
Кримненської сільської ради) про
неприйняття ОСОБА_1 спадщини.

З врахуванням викладеного, суд вважає,
що позивач хворів лише певний період
протягом визначеного законом строку
для прийняття спадщини і мав
можливість ( при бажанні отримати її) ,
своєчасно звернутися з цим питанням.

Отже, позов безпідставний.

Керуючись ст.ст. 10,60, 212-213 ЦПК України,
ст.1272 ч.3 ЦК України,

суд,

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Кримненської
сільської ради і ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10
днів з дня проголошення, якщо протягом
цього часу не поступить апеляційна
скарга до апеляційного суду
Волинської області через
Старовижівський райсуд.

Суддя: Л. О. Кошелюк