Справа № 185/808/14-ц
Провадження № 2/185/865/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 березня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Михайловій Н.І, розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів
Крім того, йому виплачувалась заробітна плата, а лікування проводилося за рахунок коштів ФССНВУ.
Про ці дії відповідачки він дізнався лише через місяць. Вони разом з відповідачкою звернулиcя в ВАТ КБ «Надра», але у банка почалися фінансові труднощі і гроші не видали.
Відповідачка обіцяла повернути йому кошти про що написала розписку від 10.05.2010 року, надала довіреність від 05.03.2010 року на розпорядження грошима.
08.06.2010 року шлюб між ним і відповідачкою був розірваний. Після цього відповідачка уклала інший шлюб.
Між відповідачкою і банком депозитний договір переукладався декілька разів так, як кошти по депозитам не видавалися.
Коли працівники банку повідомили про можливість отримання коштів, він домовився з відповідачкою 12.03.2012 року отримати кошти разом, але остання зняла всі кошти в іншому відділенні банку та забрала їх собі.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, написала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка повідомлена про розгляд справи через газету «Вісті Придніпров'я» ( а. с. 42).
Судом було ухвалено слухати справу в заочному судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Так, судом встановлено, що з 22 вересня 2001 року по 08.06.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
06 березня 2008 року позивач отримав виробничу травму, в наслідок якої став інвалідом першої групи ( а.с.17).
Відповідно до ч. 5 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням.
Таким чином, страхові виплати в сумі 51 196, 22 грн., одержані позивачем за обов'язковим державним соціальним страхуванням, є його особистою приватною власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Статтею 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Станом на 24.03.2014 року Національним банком України встановлений курс української гривні до 100 євро - 1405,0777 гривень ( а. с. 49).
Отже, з отриманих відповідачкою по депозиту коштів в сумі 12 000 євро ( в гривневому еквіваленті - 168 609,32 гривень, розрахунок:12 000 євро х 14,050777 гривень = 168 609,32 грн.) особисті кошти позивача становлять 7272,19 євро (в гривневому еквіваленті 102 179,91 гривень, розрахунок : 7 272,19 євро х 14,050777 гривень = 102 179,91 грн.), спільні сумісні кошти - 4727,81 євро ( в гривневому еквіваленті становлять 66 429,4 гривень, розрахунок: 4 727,81 євро х 14,050777 гривень = 66 429,4 гривень).
З отриманих процентів по депозиту в сумі 839,56 євро особисті кошти позивача становлять 60,6 %, що дорівнює 508,77 євро (в гривневому еквіваленті 7 148,61 гривень, розрахунок: 508,77 євро х 14,050777 гривень = 7 148,61 гривень); спільні сумісні кошти становлять 39,4 %, що дорівнює 330,78 євро ( в гривневому еквіваленті 4647,71 гривень, розрахунок: 330,78 євро х 14,050777 гривень = 4 647,71 гривень).
Згідно абзацу 2 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Також відповідачка отримала належні позивачу на праві особистої приватної власності грошові кошти: по депозиту 7272,19 євро, процентів по депозиту 508,77 євро, а всього 7780,96 євро, що дорівнює 109328,53 гривень (7780,96 євро х 14,050777 грн. = 109328,53 грн.),
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України якщо особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.
Тому необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача отримані без достатньої правової підстави належні позивачу на праві особистої приватної власності грошові кошти в сумі 109328,53 гривень.
Статтею 72 СК України встановлено, що до вимог про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.
Суд, вважає, що строк позовної давності на право звернення позивачу з даним позовом підлягає поновленню, оскільки відповідачка обіцяла повернути кошти позивачу коли банк буде видавати кошти по депозитних вкладах, надала довіреність від 05.03.2010 року на розпорядження грошима ( а. с.6), а також відповідну розписку від 10.05.2010 року (а. с.7). Позивач дізнався про отримання грошей відповідачкою самостійно 12.03.2012 року, тому суд вважає, що строк позовної давності пропущений з поважної причини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1448 гривень 67 копійок.
На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 отримані без достатньої правової підстави належні на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 109328 (сто дев'ять тисяч триста двадцять вісім) гривень 53 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1448 гривень 67 копійок.
Копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення направляється відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Суддя: В. О. Головін