Справа № 362/937/13-ц Головуючий у І
інстанції Медведєва К.В.Провадження №
22-ц/780/352/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Білоконь
О.В., Коцюрби О.П., із участю секретаря
Власенко О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 23 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Васильківської міської ради Київської
області, Управління Державного
земельного агентства у
Васильківському районі Київської
області, третя особа - ОСОБА_2 про
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 жовтня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 про скасування рішення
Васильківської міської ради Київської
області №07.55-56-V від 22.10.2010 року,
визнання недійсним державного акту
серії ЯМ №138763 на право власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0040 га для
будівництва індивідуального гаражу,
виданого на ім'я ОСОБА_2, відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
зазначено, що у позивача відсутнє право
володіння або користування спірною
земельною ділянкою, а тому спірне
рішення Васильківської міської ради
№07.55-56-V від 22.10.2010 року її прав не
порушує.

При цьому, вказано, що посилання ОСОБА_1
на ті факти, що встановлено паркан
навколо спірної земельної ділянки, на
генеральний план забудови спірної
земельної ділянки, як на підставу права
володіння та користування судом
відхиляється, оскільки вказані
обставини не впливають на виникнення
таких прав.

Щодо позовної вимоги про визнання
недійсним державного акту, зазначено,
що вказана вимога заявлена до осіб,
яким спірна земельна ділянка не
належить.

Більш того, судом враховано, що в
матеріалах справи міститься, надані
позивачем, дві копії державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №138763, які містять певні
відмінності, так один зазначає, що
спірна земельна ділянка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, а другий - за адресою:
АДРЕСА_2. Оцінюючи вказані державні
акти в їх сукупності з іншими
матеріалами справи та враховуючи те, що
копії державних актів надано суду саме
стороною позивача, суд зазначив, що
правильною адресою спірної земельної
ділянки є АДРЕСА_2.

Крім того, судом відхилено посилання
позивача на незаконність спірних
рішення та державного акту у зв'язку з
наявністю газопроводу середнього
тиску тому, що наявність вказаного
газопроводу впливає на використання
земельної ділянки, а не на виникнення
прав на неї у третьої особи, а також
тому, що позивачем не доведено факту
перебування саме спірної земельної
ділянки в межах 4 метрової зони біля
газопроводу.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального і
процесуального права при його
ухваленні.

Просить рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 жовтня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 90 Земельного кодексу
Української РСР, 1970 року, на землях міст
при переході права власності на
будівлю переходить також і право
користування земельною ділянкою або її
частиною.

При переході будівлі у власність
кількох осіб земельна ділянка
переходить в користування всіх
співвласників будівлі.

Якщо попередній власник будівлі
одержав земельну ділянку на пільгових
умовах за нормами, що перевищують
діючі, за новим власником будинку може
бути закріплена в користування
земельна ділянка, виходячи з норм,
встановлених статтею 88 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що
підтверджується матеріалами справи,
18.08.1990 року на ім'я ОСОБА_1 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на спадкове майно - жилий
будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1,
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яке
зареєстроване 27 серпня 1990 року ( а.с. 10 ).

Розмір земельної ділянки, на якій
розташований спадковий будинок, як
зазначено у свідоцтві, становить 834
кв.м. ( там же ).

У відповідності до положень ст. 90
Земельного кодексу Української РСР, 1970
року, норми якої діяли на той час, до неї
перейшло також і право користування
зазначеною земельною ділянкою

Рішенням №369 виконавчого комітету
Васильківської міської ради народних
депутатів від 23.12.1997 року передано
безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_1 земельну ділянку по АДРЕСА_1,
загальною площею 0,083 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку із зазначенням того,
що остаточні площі земельних ділянок
необхідно встановити при розробці
технічної документації для видачі
державних актів, що засвідчують право
на землю ( а.с. 8, 9 ).

08 грудня 2009 року вона звернулася до
відділу Держкомзему із заявою про
оформлення та видачу державного акта
на право власності на земельну ділянку
( а.с. 14 ).

На підставі рішення №09.90-52-V
Васильківської міської ради від 07
квітня 2010 року ( а.с. 97 ) Приватним
підприємством «Євроземсервіс» був
виготовлений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_2 для ведення гаражного
будівництва за адресою: АДРЕСА_1, який
був погоджений у встановленому законом
порядку відповідними посадовими
особами ( а.с. 74, 91-96, 98-110, 112 ).

Рішенням №07.55-56-V Васильківської
міської ради від 22.10.2010 року зазначений
проект із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
для будівництва індивідуального
гаражу по АДРЕСА_2, затверджено,
передано безоплатно у його приватну
власність земельну ділянку (
кадастровий номер :13:007:0008 ),
загальною площею 0,0040 га для
будівництва індивідуального гаражу за
вказаною адресою та надано дозвіл на
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку ( а.с. 111 ).

На підставі зазначеного рішення 23.10.2012
року на ім'я ОСОБА_2, у встановленому
законом порядку, був виданий державний
акт на право власності на земельну
ділянку, серія ЯМ №, кадастровий
номер :13:007:0008, який зареєстровано
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за відповідним
номером ( а.с. 16, 51 ).

ОСОБА_1, після цього, в свою чергу,
звернулась із заявою до комунального
підприємства «Центр розвитку та
інвестицій Васильківського району», з
яким 14 лютого 2013 року уклала угоду, на
виконання якої був виготовлений
«Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_1
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, на території
АДРЕСА_1» ( а.с. 164-183 ).

Однак, зазначена документація не була
погоджена в силу виявлених у ній
недоліків, зокрема, через відсутність
частини необхідних документів ( а.с. 186
).

Обов'язок погодження зазначеного
проекту, на переконання посадових осіб
«Центру розвитку та інвестицій
Васильківського району», за
правочином, лежить на ОСОБА_1 ( а.с. 184 ).

Відтак, будь-які права останньої, у т.ч.
право користування земельною ділянкою,
на якій знаходиться житловий будинок,
належний їй на праві власності, на
переконання і апеляційного суду,
відповідачами не порушені, зокрема, і
оспорюваним рішенням та державним
актом на право власності на земельну
ділянку.

Будь-яких доказів на підтвердження
факту накладення земельної ділянки,
належної на праві власності ОСОБА_2 на
іншу земельну ділянку, якою
користується позивач, у ході судового
розгляду справи не встановлено, а
надані позивачем - до таких не
відносяться.

Неможливість отримання ОСОБА_1
державного акту на право власності на
земельну ділянку, якою вона
користується, обумовлено лише
відсутністю належної документації,
доданої до проекту землеустрою, а не
обставинами, зазначеними нею у
позовній заяві.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог і, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст. 90 Земельного кодексу
Української РСР, 1970 року, ст.ст. 81, 116, 118,
121, 125, 126, 152, 153 Земельного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-213 ЦПК
України, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення.

При цьому, судом дана належна
оцінка належних та допустимих доказів
по справі у відповідності до вимог ст.
212 ЦПК України.

Окрім цього, на переконання
апеляційного суду, не може бути
задоволена позовна заява в силу, того
що вимога про скасування рішення не
ґрунтується на положеннях ст. 152 ЗК
України, яка не передбачає названий
спосіб захисту порушеного права, і
відповідачем по справі не є ОСОБА_2,
прав та охоронюваних законом інтересів
якого стосуються заявлені позовні
вимоги.

Не оскаржувалась позивачем і
ухвала суду першої інстанції від 20
серпня 2013 року про залишення без
розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до
Васильківської міської ради Київської
області, Управління Державного
земельного агентства у
Васильківському районі Київської
області, ОСОБА_2 в частині вимог до
останнього і залучення його до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ( а.с. 76 ).

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність
та необґрунтованість рішення,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального і процесуального
права при його ухваленні, на думку
апеляційного суду, не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи,
оскільки вони повністю спростовуються
належними та допустимими доказами по
справі.

Інші обставини, зазначені в апеляції,
зокрема, про те, що спірна земельна
ділянка відводилася позивачу в натурі
відповідно до діючого на той час
земельного законодавства і у
встановленому законом порядку не
вилучалася, спірне рішення прийнято
набагато пізніше, ніж позивач
звернувся до відділу Держкомзему із
заявою про оформлення та видачу
державного акту, не було проведено
жодних робіт по відношенню до спірної
земельної ділянки, направлених на
виготовлення технічної документації, в
тому числі по встановленню меж
земельної ділянки в натурі та
отримання погодження суміжних
землевласників меж земельної ділянки,
на переконання апеляційного суду, не
спростовують висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених позовних вимог та не є
підставою для задоволення як позовних
так і апеляційних вимог.

Таким чином, викладені у апеляції
доводи суд другої інстанції відносить
до числа формальних, а тому оскаржуване
рішення, ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК
України, порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо
порушення призвело до неправильного
вирішення справи, чого судом не
виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Васильківської міської ради
Київської області, Управління
Державного земельного агентства у
Васильківському районі Київської
області, третя особа - ОСОБА_2 про
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
О.В. Білоконь

О.П. Коцюрба