Справа № 185/7389/14-ц
Провадження № 2/185/3023/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складіголовуючого судді Головіна В.О., при секретарі Михайловій Н.І., з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому просить розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.12.2009р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідченим нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Позовна заява мотивована тим, що при укладанні договору сторони обумовились про його розірвання у разі повернення продавцем отриманих за договором коштів від покупця до серпня 2010р. У разі неповернення коштів до даної дати, позивачка повинна звільнити квартиру, що вказана в договорі. Позивачка отримала від відповідача 60000 грн. після укладання договору. З січня 2010р. по березень 2010р. позивачка повернула відповідачу 14500 грн., при цьому відповідач не надав їй розписку про отримання коштів. З березня 2010р. по квітень 2011р. позивачка перерахувала на картку відповідача 45800 грн. В квитанціях про перерахування на карту відповідача вказано, що призначення платежу - повернення коштів по договору від 07.12.2009р. Після перерахування коштів в умовленій сумі, позивачка звернулася до відповідача з проханням розірвати договір за згодою сторін. Відповідач не погодився на її пропозицію, кошти, які вона йому сплатила, не повернув, а навпаки, отримавши кошти став вимагати виселення з квартири. Вважає, що згідно із ч.2 ст.214 та ч.2 ст.651 ЦК України має право вимагати розірвання договору та повернення у свою власність квартиру АДРЕСА_1, оскільки вона виконала вимоги відповідача щодо повернення коштів, а відповідач прийняв дані кошти, не відмовився від них.

В судовому засіданні представник позивачки просила позов задовольнити в повному обсязі на підставі доводів, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача подав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачкою не надано доказів згоди сторін договору на його розірвання або істотного порушення договору з боку ОСОБА_4, а свої зобов'язання за договором ОСОБА_4 виконав на момент укладання договору, про що свідчить п.3 договору.

В письмових запереченнях на позов представник відповідача просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про виклик в судове засідання відповідача для надання особистих пояснень. Враховуючи, що брати участь у судових засіданнях особисто є правом відповідача, кожна сторона розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд, а також зважаючи на присутність в судовому засіданні представника відповідача, суд відмовив у задоволені клопотання та продовжив розгляд справи без особистої участі відповідача по справі.

Заслухавши представників сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 купив трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 100000 гривень 00 копійок, які ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_4 у повному розмірі готівкою на момент укладання, підписання, нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору (а.с.4). За умовами п.11 договору сторони підтверджують, що вільно володіють українською мовою, не обмежені в праві укладати правочини, не визнані у встановленому порядку недієздатними, не перешкоджають усвідомленню ними суті цього договору, їх волевиявлення є вільним і відповідає їх внутрішній волі, ціна продажу, зазначена в п.3 цього договору, відповідає їх дійсним намірам, а також підтверджують, що цей договір не носить характеру мнимої та удаваної угоди та не є наслідком зловмисної домовленості продавця і покупця. Договір посвідчено ОСОБА_5, нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №963.

Відповідно до приписів частин 1,2ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Згідно позовної заяви та пояснень представника позивачки, наданих в судовому засіданні, договір купівлі-продажу, вчинений 07.12.2009р. позивачкою і відповідачем по справі, передбачав умову його розірвання, у разі повернення продавцем отриманих за договором коштів від покупця до серпня 2010 року. Проте судом не встановлена наявність таких умов у спірному договорі купівлі-продажу квартири.

Квитанції про перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, на які позивачка та її представник посилаються як на докази по справі, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування (а.с.5-22).

Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на пояснення представників сторін, докази, надані у справі, суд приходить до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу, на підставі ст.ст.214, 651 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі присуджуються позивачці, в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суду Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін