Провадження № 2/521/6669/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

при секретарі - Коваленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5
перебувають в шлюбі з 27 січня 2007 року.
Шлюб було зареєстровано Міським
відділом реєстрації цивільного
Одеського обласного управління
юстиції, про що зроблено відповідний
актовий запис № 88 (Серія НОМЕР_1).

Від шлюбу позивачка та відповідач
мають двох неповнолітніх дітей -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мотивуючі свої позовні вимоги
позивачка вказує, на те, що після
реєстрації шлюбу, вона з відповідачем
проживали спільно. Згодом сімейне
життя не склалося, негаразди виникали з
різних причин, між ними почали виникати
непорозуміння через різні погляди на
сімейне життя та життєві цінності.

З квітня 2011 року сторони припинили
фактичні шлюбні відносини. Внаслідок
таких обставин між позивачкою та
відповідачем згасли почуття любові та
потреби одне в одному. Згодом сторони
зрозуміли, що стали чужими, а спільне
проживання для них стало обтяжливим.

Сторони спільного господарства не
ведуть.

На цей час сім'я фактично розпалася,
ніхто із сторін не бажає йти на
примирення, шлюб існує формально. За
таких обставин збереження шлюбу та
подальше спільне життя суперечить
інтересам сім'ї та унеможливлює
примирення з відповідачем.

Діти будуть проживати з позивачкою,
спору з приводу виховання дітей немає.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, про час та місце проведення
судового засідання повідомлялася
належним чином у встановленому законом
порядку, її представник до суду надав
заяву про підтримання позовних вимог
та просив розглядати справу за їх
відсутності. Після розірвання шлюбу
позивачка просила суд залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином у встановленому законом
порядку, до суду надав письмову заяву
про визнання позовних вимог у повному
обсязі, просив розглядати справу за
його відсутності.

З врахуванням викладеного, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27
січня 2007 року позивачка зареєструвала
шлюб з відповідачем. Шлюб було
зареєстровано Міським відділом
реєстрації цивільного Одеського
обласного управління юстиції, про що
зроблено відповідний актовий запис № 88
(Серія НОМЕР_1).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх
дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст. 16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Шлюб може укладатися
тільки при вільній і повній згоді
сторін, що одружуються.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. Тому
суд задовольняє позовні вимоги
позивача про розірвання шлюбу,
оскільки побудова сімейних відносин
повинна здійснюватися на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.
1 СК України).

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам кожного з них та
їх неповнолітнім дітям, шлюб носить
формальний характер. Спору щодо
розподілу майна між сторонами немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст. 3, 15, 24 Сімейного кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб, укладений між позивачкою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідачем ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований, згідно
Свідоцтва про шлюб від 27 січня 2007 року
(серія Серія НОМЕР_1) Міським відділом
реєстрації цивільного Одеського
обласного управління юстиції, про що
зроблено відповідний актовий запис №
88, - розірвати.

Позивачці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, після
розірвання шлюбу залишити прізвище
«ОСОБА_1».

Визначити місце проживання сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_1.

Рішення після набрання ним законної
сили надіслати Органу державної
реєстрації актів цивільного стану для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області, через
Малиновський районний суд м. Одеси,
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя:
Мирончук Н.В.