АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Панченка М.М.,
Вербової І.М.

при секретарі Рямзіній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» про
визнання недійсною односторонню
зміну кредитного договору та
зобов'язання вчинити дії, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 13 листопада 2013 року,-

встановила:

23.09.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» (надалі -
ПАТ « Універсал Банк»), в якому просив
визнати недійсною односторонню зміну
кредитного договору №053-2008-452 від 27
лютого 2008 року, укладеного між ним та
ВАТ «Універсал Банк», яка полягала у
збільшенні з 15.07.2008 року відсоткової
ставки з 12,45% до 13,45% річних. Також
просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок заборгованості
за відсотками ОСОБА_1 та зарахувати
оплачену ним з 15.07.2008 р. суму різниці
по відсотках, яка виникла внаслідок
збільшення відсоткової ставки за
користування кредитом, в рахунок
сплати основної суми кредиту за цим
договором.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 27 лютого 2008 року між
ним та ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є відповідач,
укладено кредитний договір №053-2008-452,
відповідно до умов якого банком було
надано кредит в сумі 100 000 доларів США
строком до 10 лютого 2038 року зі сплатою
12,45% річних. В подальшому відповідачем
незаконно, без достатніх на те
правових підстав, в односторонньому
порядку, без будь-якого попередження
та отримання згоди позивача було
внесено зміни до кредитного договору,
внаслідок яких відбулось збільшення
процентної ставки до 13,45% річних.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 13 листопада 2013 року в
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на вказане
рішення суду представник позивача
ОСОБА_2, з посиланнями на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав та просить її задовольнити.

Представник ПАТ «Універсал Банк»
Зеленчук М.О. просить апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого по справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
умови укладеного між сторонами
кредитного договору передбачали
можливість зміни кредитором в
односторонньому порядку процентної
ставки. Відповідачем були дотримані
вимоги договору щодо письмового
повідомлення позичальника про
підвищення відсоткової ставки з 15
липня 2008 року до 13,5% річних. При цьому
судом будо враховано ту обставину, що
позивачем вносились щомісячні
платежі у необхідному розмірі,
спрямовані на погашення кредиту та
сплату нарахованих процентів до
жовтня 2009 року.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки останній
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно з п. 3.5 Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168 та
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 25 травня 2007 року за №541/13808,
банки мають право змінювати проценту
ставку за кредитом лише в разі настання
події, незалежної від волі сторін
договору, яка має безпосередній вплив
на вартість ресурсів банку.

Однією з таких підстав є підвищення
облікової ставки Національного банку
України та нестабільність курсової
політики.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 27 лютого 2008 року
між ВАТ «Універсал Банк», назву якого
змінено на ПАТ «Універсал Банк», та
ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № 053-2008-452 (на придбання майна),
відповідно до умов якого банк
зобов'язався надати останньому кредит
в сумі 100000 доларів США, а позичальник
зобов'язувався прийняти, належним
чином використати та повернути
кредит, а також сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 12,45%
річних в порядку, на умовах та в строки,
визначені цим Договором. Сторони
погодили, що розмір базової
процентної ставки може змінюватися
згідно умов цього договору.

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Пунктом 2.12 кредитного договору
встановлено, що кредитор може
збільшити процентну ставку, зазначену
у пункті 1.1 договору, у разі зміни
Національним банком України розміру
чинної облікової ставки та/або у разі
запровадження адміністративних та/або
інших заходів, які збільшують
вартість коштів на українському
ринку, та/або у випадку зміни ставок
LIBOR, EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо
кредитор обґрунтовано вважає, що така
зміна відповідає ринковим умовам або
має безпосередній вплив на вартість
кредитних ресурсів кредитора. Про
зміну процентної ставки кредитор має
повідомити позичальника письмово за
15 календарних днів до дати зміни
процентної ставки.

Підвищення відсоткової ставки за
договором відбулось з 15 липня 2008
року, до набрання чинності Законом
України « Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
заборони банкам змінювати умови
договору банківського вкладу та
кредитного договору в
односторонньому порядку» від 12.12.2008 р.
№661-VІ, про що позичальнику було
повідомлено шляхом надіслання
рекомендованого листа 01.07.2008 р. за
адресою, зазначеною в кредитному
договорі, як адреса для листування (а.с.
10, 31, 32, 34).

Про обставини, що змусили
відповідача підвищити відсоткову
ставку, було зазначено в листі
відповідача, а також надано
пояснення його представником в
судовому засіданні (а.с. 34).

Доказів зміни відповідачем процентної
ставки у зв'язку зі зміною кредитної
політики банку суду не надано.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» в
редакції від 01.12.2005 р., у договорі про
надання споживчого кредиту може
зазначатися, що відсоткова ставка за
кредитом може змінюватися залежно від
зміни облікової ставки Національного
банку України або в інших випадках. Про
зміну відсоткової ставки за споживчим
кредитом споживач повідомляється
кредитодавцем письмово протягом семи
календарних днів з дати її зміни. Без
такого повідомлення будь-яка зміна
відсоткової ставки є недійсною.

Про згоду позивача на збільшення
відсоткової ставки свідчать подальші
дії останнього, спрямовані на
погашення кредитної заборгованості,
що виникла з вересня 2009 року, виходячи
з мінімальної суми щомісячного
платежу 1134 доларів США (а.с. 35, 71).

Відсутність доказів отримання
боржником повідомлення про таке
підвищення у встановлені строки не є
достатньою підставою для
задоволення позову, а може слугувати
підставою лише для перерахунку
підвищення процентної ставки з дня
фактичного повідомлення, оскільки
визначальним при вирішенні питання
щодо правомірності такого збільшення
у контексті Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо заборони банком
змінювати умови договору
банківського вкладу та кредитного
договору в односторонньому порядку»
від 12.12.2008 року є саме дата рішення про
зміну ставки банком, а саме до 10 січня
2009 року.

З урахуванням викладеного, доводи
апеляційної скарги про те, що позивачу
до 2013 року не було відмово про
підвищення процентної ставки, а також
в тій частині, що банком не було
надано жодного обґрунтування підстав
підвищення відсоткової ставки, є
необґрунтованими та підлягають
відхиленню.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у
разі зміни договору зобов'язання
змінюються з моменту досягнення
домовленостей про таку зміну, якщо
інше не встановлено договором чи не
обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ч. 1 ст.654 ЦК України
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір , що змінюється або
розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Враховуючи досягнення згоди про зміну
умов договору щодо підвищення
відсоткової ставки, а також умови
п.2.12. укладеного кредитного договору,
відповідно до яких за наявності
згоди позичальника з новим
розрахунком процентної ставки
додаткова угода до договору щодо
внесення змін не укладається, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 13 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа № 22-ц/796/826/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Маринченко  М.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.