Справа № 351/1921/13-ц
Провадження № 22-ц/779/159/2014
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді: Вакарук В.М.

суддів: Меленко О.Є.,
Проскурніцького П.І.,

секретаря: Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення позики, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Снятинського районного суду від 19
вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Снятинського районного суду
від 19 вересня 2013 року задоволено позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення позики.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10580
грн. боргу згідно договору позики.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, зазначає, що судом
не було належно оцінено той факт, що
позивач звернувся про захистом свого
порушеного права поза межами строку
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у справі,
оскільки розписка про отримання
грошових коштів 03.02.2006 року надана
строком на один рік, тому, перебіг
терміну позовної давності починався
04.02.2007 року і закінчувався 04.02.2010 року.
Безпідставним є висновок суду про те,
що позивач дізнався про порушене своє
право у вересні 2012 року, оскільки запис
на розписці про повернення 20 000 євро
позичальником не здійснювалось, а тому
не може вважатися належним доказом
повернення вказаної суми та
переривання строку позовної давності.
Просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В засіданні апеляційної інстанції
представник апелянта ОСОБА_4 вимоги
скарги підтримав, позивач ОСОБА_2
доводи апеляційної скарги заперечив.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін та їх представників,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст.1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Встановлено, що 03.02.2006 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було укладено договір позики
у формі розписки, згідно яким останній
одержав кошти в розмірі 21 000 (двадцять
одну тисячу) євро, які зобов'язався
повернути в строк до 03 лютого 2007 року
/а.с.4/.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Встановлено, що відповідач згідно
договору позики повернув 20 000 Євро, 1000
євро залишилась неповернутою, а тому
суд у відповідності до вимог ст.ст. 610,
625,1046-1050 ЦК України прийшов до
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для стягнення боргу з
ОСОБА_3 у розмірі 1000 євро-10580 грн., що
відповідно до даних НБУ офіційного
курсу гривні до 100 Євро станом на 25.07.2013
року становить 1058 грн.

Відповідно до ч.1, ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Частиною 3 ст.264 ЦК
України визначено що після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується. Оскільки
ОСОБА_3 у вересні 2012 року повернув
ОСОБА_2 кошти в розмірі 20 000 євро, тим
самим вчинив дії, якими підтвердив свій
обов'язок повернути решту частини
боргу за договором позики, то суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
позивачем не пропущено строк позовної
давності

Посилання апелянта на те, що позивачем
самостійно зроблено запис у вересні 2012
року про повернення позики в розмірі 20
000 євро не заслуговує уваги, оскільки
жодних доказів з цього приводу
відповідачем не представлено, а сам
факт передачі даних коштів позивач
визнав в судовому засіданні, що
відповідно до ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню. Крім того,
наявність оригіналу розписки у
позивача із проведеними записами щодо
повернення йому 20000 євро та залишком
неповернених йому 1000 євро дає підстави
вважати достовірно встановленим даний
факт.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового або зміни
рішення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апеляційний
суд приходить до висновку, що судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Снятинського районного суду
від 19 вересня 2013 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
В.М. Вакарук

Судді:
О.Є.
Меленко

П.І. Проскурніцький