Головуючий суду 1 інстанції - Рудська
Доповідач - Фарятьєв С.О.
Справа № 435/8704/13-ц
Провадження № 22ц/782/4983/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого - Фарятьєва С.О.

суддів - Іванової І.П.,
Назарової М.В.

при секретарі - Ковальчук
С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську цивільну
справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду
м.Луганська від 28 жовтня 2013 року за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів та звільнення від
сплати заборгованості по аліментам та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,-

В С Т А
Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
вказував, що раніше він знаходився у
фактичних шлюбних відносинах з
відповідачкою, від чого ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народився син, ОСОБА_4.

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Луганська від 4 червня 2004 року з
нього на користь відповідачки було
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини його доходу
щомісяця до досягнення ним повноліття.
На час стягнення аліментів він був
інвалідом 2-ої групи за загальним
захворюванням і на протязі з 4 червня 2004
року по 30 квітня 2007 року аліменти
стягувалися з його пенсії за
інвалідністю. По закінченню строку
інвалідності він прийняв рішення не
продовжувати інвалідність та почав
індивідуальну трудову діяльність,
зареєструвавшись в якості приватного
підприємця, але в зв`язку зі станом
здоров`я та хворобами на протязі
декількох років, прибуток від такої
діяльності він не отримував, а тому
припинив підприємницьку діяльність.
Починаючи з 2009 року по теперішній час
він ніде не працює і знаходиться на
утриманні матері, яка є пенсіонеркою, а
з 01.08.2010 року і інвалідом 3-ої групи.

За період з 1 квітня 2007 року по 1
червня 2013 року у нього утворилась
заборгованість по аліментам в сумі 53.502
грн. 78 коп.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив суд змінити
розмір та спосіб стягнення аліментів,
стягнувши з нього аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця
до повноліття сина, а також звільнити
його від сплати заборгованості по
аліментам в сумі 53.502 грн. 78 коп. на
утримання дитини.

У зустрічному позові відповідачка
просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її
користь суму неустойки за прострочення
сплати аліментів з 2007 року по
теперішній час в розмірі 16.825,42 грн.,
посилаючись на те, що починаючи з
вказаного часу аліменти на дитину він
сплачує нерегулярно, внаслідок чого у
період з 1 квітня 2007 року по 1 липня 2013
року утворилась заборгованість у сумі
54.570 грн. Крім того, просила також
стягнути на її користь витрати на
правову допомогу в сумі 300 грн. та
судовий збір - 168,25 грн.

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Луганська від 28 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено
частково.

Суд зменшив розмір аліментів,
визначений за рішенням Жовтневого
районного суду м.Луганська від 4 червня
2004 року та стягнув з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки
всіх видів його заробітку (доходу), але
не менш 30% прожиткового мінімуму,
встановленого на дитину відповідного
віку, щомісячно, починаючи з моменту
набрання рішенням законної сили і до
його повноліття.

Звільнив ОСОБА_3 від сплати
заборгованості по аліментам на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка утворилась за період з
01.04.2007 року по 01.06.2013 року на суму 26.751,39
грн.

В іншій частині у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовив за
необґрунтованістю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 неустойку за прострочення
сплати аліментів у сумі 4200 грн., а також
понесені нею витрати по сплаті
судового збору в розмірі 168,25 грн. і
судовий збір на користь держави - 61,15
грн.

В апеляційній скарзі
відповідачка просить рішення суду
першої інстанції, в частині
задоволення позовних вимог позивача
скасувати, а її зустрічний позов
задовольнити у повному обсязі, в
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу
до матеріалів справи не надійшло.

Про місце, день та час слухання
справи в суді апеляційної інстанції
позивач був повідомлений своєчасно та
належним чином, але до судового
засідання не з`явився і про причини
своєї неявки суд не повідомив.

Вислухавши доповідача, пояснення
осіб, які з`явились до апеляційного
суду, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до
наступного.

В силу ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Вимогами ст.4 ЦПК України
передбачено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Згідно ст.11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних та юридичних осіб. поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

У відповідності із ст.ст.213,214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання:

Чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин, яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин та
інше.

З матеріалів справи вбачається, що
вказані вимоги закону судом першої
інстанції виконано було не в повному
обсязі.

Положеннями ст.180 Сімейного
Кодексу передбачено, що батьки
зобов`язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В силу ч.1 ст.192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Жовтневого районного суду
м.Луганська від 04.06.2004 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти
на утримання їх спільного сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його
доходу щомісячно, починаючи з 09.03.2004
року до його повноліття, або до зміни
обставин, які впливають на визначення
розміру платежів, їх тривалість або
зупинення.

Відмовляючи позивачці у
задоволенні позову в частині стягнення
з відповідача на її користь
заборгованості по сплаті аліментів в
сумі 54.750,04 грн., яка утворилась за
період з 01.04.2004 року по 01.06.2013 року, і
зменшуючи її до 26.751,39 грн., суд першої
інстанції послався на те, що з моменту
ухвалення рішення суду від 04.06.2004 року
майновий стан платника аліментів
погіршився та заборгованість по
аліментах виникла внаслідок його
важкої хвороби та матеріального і
сімейного стану

Втім такий висновок суду першої
інстанції є поспішним.

З вищевказаного рішення суду від
04.06.2004 року вбачається, що ОСОБА_3 з
аліментами у розмірі ? частини,
стягнутих з нього погоджувався, а з
його заяви до Жовтневого відділу ДВС
Луганського МУЮ вбачається, що він
ознайомлений з рішенням суду і
зобов`язується сплачувати аліменти
щомісячно.

З матеріалів справи вбачається
також, що ряд захворювань позивач має
починаючи з 2000 року, в період з 2004 по
року по 30.04.2007 року він мав
інвалідність, у 2007 році інвалідність у
нього було знято і він займався
підприємницькою діяльністю, а з 2009 року
він не працює і знаходиться на повному
забезпеченні своєї матері ОСОБА_7, яка з
01.08.2010 року є інвалідом 3-ої групи по
загальному захворюванню. Доказів які б
підтверджували його непрацездатність
на час виникнення заборгованості по
сплаті аліментів у сумі 54.750,04 грн.,
тобто на 01.06.2013 року, він не надав. Крім
того, не надав він і доказів на
підтвердження того, чому він не
перебуває на обліку у Луганському
регіональному центрі зайнятості, як
особа, якій необхідне надання
матеріального забезпечення в зв`язку з
тим, що він безробітний.

Однак, суд першої інстанції на
вищезазначене певної уваги не звернув.

За таких обставин судова колегія
вважає, що у суду першої інстанції не
було підстав для зменшення
заборгованості по виплаті аліментів,
які стягнуто з нього, до суми у розмірі
26.751,39 грн.

Разом з тим, висновки суду про
зменшення розміру аліментів, які
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини до ? частини
щомісячно до його повноліття, є
обґрунтованими, оскільки як було
встановлено судом на теперішній час
стан його здоров`я ще погіршився,
внаслідок чого він став страждати ще
рядом захворювань, в зв`язку з чим
потребує лікування, що підтверджується
відповідними медичними документами.

Обгрунтованими є також і висновки
суду про часткове задоволення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2
стосовно стягнення на її користь з
ОСОБА_3 неустойки у розмірі 4200 грн.,
оскільки стягуючи неустойку у такому
розмірі, суд врахував його
матеріальний та сімейний стан, стан
здоров'я та вимоги ч.2 ст.196 СК України.

Згідно зі ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

З огляду на вищенаведене колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду 1-ої інстанції підлягає
зміні, із скасуванням його в частині
звільнення ОСОБА_3 від сплати
заборгованості по аліментам на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка утворилась за період з
01.04.2007 року по 01.06.2013 року на суму 26.571
грн. 39 коп. та ухвалення в цій частині
нового рішення про стягнення з нього
на її користь заборгованості по сплаті
аліментів в сумі 54.750 грн. 04 коп.

Керуючись ст.ст.303, 304, 309, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного
суду м.Луганська від 28 жовтня 2013 року
змінити, скасувати його в частині
звільнення ОСОБА_3 від сплати
заборгованості по аліментам на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка утворилась за період з
01.04.2007 року по 01.06.2013 року на суму 26.571
грн. 39 коп. та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3
заборгованість по сплаті аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка утворилась за
період з 01.04.2007 року по 01.06.3013 року в сумі
54.750 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот
п`ятдесят) грн. 04 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів
після його проголошення.

Головуючий:

Судді: