Справа № 433/1712/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко Л.І.,

при секретарі - Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н ОВ И В :

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 30.11.2014 року між нею та відповідачем було укладено правочин щодо купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Луганської області. На даний момент оформити нотаріально укладений між ними правочин не представляється можливим, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від цього, мотивуючи свою відмову браком коштів та часу. Згідно технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 складається: А1 - житловий будинок; Б - сараї; 1-3 - огорожа. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти її задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно копії технічного паспорту, виданого КП БТІ, власником житлового будинку АДРЕСА_1, в смт. Троїцьке, зареєстровано ОСОБА_2 (а.с.14-18).

Вказаний житловий будинок складається з: А1 - житловий будинок; Б - Сарай; 1-3 - огорожа (а.с.15).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 03.11.2014 року, між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З огляду на вищезазначене, позивач та відповідач домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, що підтверджується відповідними доказами і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція встановлена в аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком якого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

В даному випадку, між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі ст.ст.328, 334, 638, 655 ЦК України, ст. 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, АДРЕСА_1, який складається: А1 - житловий будинок; Б - сарай; 1-3 - огорожа.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І.Бондаренко