№ 2/269/72/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 січня 2014 року Совєтський районний суд
м. Макіївки Донецької області

в складі:

головуючого судді:
Апалькової О.М.

при секретарі :
Курепіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності,

за участю сторін:

від позивачів:представник
позивачів,захисник - ОСОБА_4

відповідача - особисто.

ВСТАНОВИВ:

22.10.2013 року позивачі, ОСОБА_1,ОСОБА_2
звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування( з урахуванням уточнень
позовних вимог під час слухання
справи).

В обґрунтування позову позивач, ОСОБА_1
послалась на те,що вона є єдиною
спадкоємицею за законом після смерті
матері, ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Спадщина складається з 1/3 частини
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.Вона разом зі своєю донькою,
ОСОБА_2 проживали з спадкодавцем на
момент її смерті, тим самим фактично
прийняла спадщину, однак юридично не
оформила.

В період сумісного життя з матір'ю,
ОСОБА_5 позивачі своїми силами та за
свої особисті кошти зробили
перепланування квартири, побудували
прибудову літ.»А1» та прибудову літ»а4»,
у зв'язку з чим збільшилась загальна та
житлова площі квартири та складають -82,2
кв. м., жила-41, 8 кв. м. Крім того, на
земельній ділянці,де розташований
будинок, ними були побудований як сарай
? літ.» Б» так і об'єкт незавершеного
будівництва «Е».

Звернувшись до нотаріальної контори з
приводу оформлення спадщини,нотаріус
відмовив, мотивуючи тим, що є
самовільні будівлі, а також протиріччя
в технічній характеристиці квартири і
тому було рекомендовано звернутися з
даним позовом до суду і тому просять
визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 2/3
частини квартири,загальною
площею 82,2 кв. м., житловою 41,8 кв. м., а
також 2/3 частини господарських споруд:
прибудову-«А1», прибудову - « а4 », сарай
« ? Б », об'єкт незавершеного
будівництва «Е», розташованих за
адресою: АДРЕСА_1 та визнати прав о
власності за ОСОБА_2 на 1/3 частини
квартири, загальною площею 82,2 кв. м.,
житловою 41,8 кв. м., а також 1/3 частини
господарських споруд: прибудову-«А1»,
прибудову-«а4», сарай «?Б», об'єкт
незавершеного будівництва «Е»,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі,ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, хоча про місце,
дату та час розгляду справи були
повідомлені належним чином. Надали
заяву, в якій зазначили, що позовні
вимоги просять задовольнити.

Представник позивачів,захисник ОСОБА_4
підтримала позовні вимоги позивачів та
просила їх задовольнити в повному
обсязі і послалася на ті ж підстави,
які були викладені у позовній заяві.

Відповідач,ОСОБА_3 проти позову
позивачів в судовому засіданні не
заперечувала.

Вислухавши в судовому засіданні
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовна заява належить
задоволенню.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_5,померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на
підставі свідоцтва про смерть,
виданого Совєтським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Макіївського міського управління
юстиції,актовий запис № 636 ( а.с.10)
ОСОБА_1 є єдиним спадкодавцем померлої ;

ОСОБА_5,ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 12.08.2002 року,яке видане згідно з
наказом управління, № 1151 та
зареєстрованого в КП БТІ м. Макіївки
14.08.2002 року в реєстрову книгу № 287, за
реєстровим номером № 53568, кожному
належить по 1/3 частині на праві
спільної часткової власності
квартира,яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Згідно технічного паспорту,виданого
ТОВ «Міське БТІ» від 29.08.2013 року на
квартиру АДРЕСА_1, на земельній ділянці
самовільно побудовані позивачами,як
ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 - сарай» 1/4Б» та
об'єкт незавершеного будівництва» Е»,а
також ними зроблено перепланування
квартири, побудовані як прибудова
літ.»А1» та прибудова літ»а4»,у зв'язку з
чим збільшилась загальна та житлова
площі квартири та складають
загальна-82,2 кв. м., жила-41,8 кв. м. (а.с.
16-20).

Згідно повідомлення ТОВ «Міське БТІ»
від 05.09.2013 року,№ 1/35-95 ( а.с.28), самочинно
збудовані:об'єкт незавершеного
будівництва літ. »Е»,сарай1/4»Б»,житлова
прибудова літ.А1,прибудова літ а4, у
зв'язку з перепланованням квартири
АДРЕСА_1 квартира з 2-кімнатної стала
3-кімнатною при цьому збільшена
загальна площа квартири № 2 на 31,8 кв. м.
та складає-82,2кв.м.,житлова площа
збільшена на 17,10 кв. м. та складає 41,8 кв.
м.,дозвіл на
будівництво,перепланування та проект
не поданий.

Згідно повідомлення державного
нотаріусу про надання інформації щодо
спадкової справи від 11.12.2013 року за №
2585/01-16 ( а. с. )у Другій макіївській
державній нотаріальній1 конторі
заведена спадкова справа № 184/2013
відносно майна ОСОБА_5,померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,свідоцтво про право
на спадщину ще не видане;

Відповідно до п. 17. постанови Пленуму
Верховного Суду України № від 31.03.1995
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» заяви про встановлення
факту володіння будинком на праві
власності не підлягають розгляду в
порядку окремого провадження, якщо
будівництво не було закінчено і
будинок не був прийнятий в
експлуатацію або його було збудовано
самовільно чи зареєстровано за іншою
особою.

Як встановлено судом, позивачі
збудували забудови на земельній
ділянці, яка була надана померлій,
ОСОБА_5 в користування у зв'язку з
приватизацією квартири у
встановленому законом порядку. Разом з
тим, дозвіл на будівництво відсутній.

Нормами ст. 1216 ЦК України встановлено,
що спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

Разом із тим, позивачі не можуть
отримати свідоцтво про право на
спадщину у зв'язку із тим, що квартира в
експлуатацію не введена, що свідчить
про відсутність умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину, що зумовило їх
звернення до суду.

Дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на спадщину не
претендує.

За таких обставин позивач є
спадкоємцем першої черги, який прийняв
спадщину, оскільки не заявив про
відмову від неї.

На підставі ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном за власним розсудом.
Власник має право здійснювати відносно
свого майна будь які дії, що не
суперечать закону.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації (ч. 2, 3 ст.
331 ЦК України).

Відповідно до ст. 19 Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07
2004р. № 1952-IV підставою для державної
реєстрації прав, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно,
обмежень цих прав, є рішення суду
стосовно речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав, що набрали
законної сили.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 цієї статті на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.
377 ЦК України до особи, яка набула право
власності на житловий будинок,квартиру
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до наказу та інструкції
Держбуд України від 24.01.2001 року № 127 про
затвердження Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого
майна,зареєстрований Мін'юстом України
10.07.2001 року за № 582/5773, редакція з 23.07.2010
року не належать до самочинного
будівництва згідно з наказом
міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
№ 42 від 08.02.2006 для будинків садибного
типу-зведення на земельній ділянці
тимчасових будівель (споруд),
збільшення або зменшення житлової
площі за рахунок перепланування,або
демонтування, які не пов'язані зі
змінами призначення приміщень та без
порушення несучих конструкцій. При
забудові дотримані норми, що
пред'являюся до даного виду будівель.

Крім того, відповідач визнав позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Згідно із ч.ч. 4, 5 даної статті у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суд приймає визнання
позову, оскільки ці дії відповідача не
суперечать закону та не порушують
права, свободи чи інтереси інших осіб
та приймає рішення про задоволення
позову.

За таких обставин, позовні вимоги
позивачів є такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 209, 213-218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування
за законом на 2/3 частини квартири,
загальною площею 82,2 кв. м., житловою 41,8
кв. м.,а також 2/3 частини господарських
споруд: прибудову-«А1»,прибудову-«а4»,
сарай «?Б», об'єкт незавершеного
будівництва «Е»,розташованих за
адресою:Донецька область, АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/3
частини квартири,загальною площею 82,2
кв. м., житловою 41,8 кв. м., а також 1/3
частини господарських споруд:
прибудову-«А1», прибудову-«а4», сарай
«?Б»,об'єкт незавершеного будівництва
«Е», розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Совєтський районний суд м.
Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. М. Апалькова