Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/4550/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта
А.А.,

при секретарі - Чернянчук
К.П.,

розглянувши у судовому засіданні
в залі суду м. Виноградів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
Агрофірма «Прикордонник», третя особа
без самостійних вимог: Виноградівська
державна нотаріальна контора про
визначення додаткового строку на
прийнятя спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ТОВ Агрофірма
«Прикордонник», третя особа без
самостійних вимог: Виноградівська
державна нотаріальна контора про
визначення додаткового строку на
прийнятя спадщини.

Вимоги позову мотивовано тим, що
мати позивача ОСОБА_2 - померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а батько ОСОБА_3
-помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Спадщину, належну позивачу після їх
смерті, - рухоме і нерухоме майно
позивач отримав, але як виявилося
пізніше, не повністю.

У листопаді 2013 року позивач дізнався,
що у ТзОВ Агрофірмі «Прикодонник», яке
є правонаступником колишньої
Агрофірми колгоспу «Прикородонник» є
частка майна - майнового паю, який був
виділений покійному батькові
позивача-ОСОБА_3, як члену колгоспу.
Виявилося, що ще за життя батька
позивача у відповідності з діючим на
той час законодавством України про
реформування сільськогосподарських
підприємств проводилося розпаювання
майна тодішньої Агрофірми-колгоспу
«Прикордонник». І ще за життя батька
позивача, йому було виділено майновий
пай, який по причині хвороби він не
встиг отримати. Коли ж батько позивача
помер, керівництво тогочасної
Агрофірми колгоспу «Прикордонник» не
повідомило позивача ОСОБА_1, як
спадкоємця про наявність спадкового
майнового паю.

Згодом, позивач звернувся у
Виноградівську державну нотаріальну
контору з питанням видачі йому
свідоцтва про спадщину. Але було
повідомлено, що позивачем пропущений
строк на прийняття спадщини і
порекомендували звернутися до суду із
позовом про надання додаткового строку
для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з"явився, однак до суду надійшло
письмове клопотання про розгляд справи
у його відсутності, в якому також
зазначає, що заявлені ним позовні
вимоги підтримує повністю та просить
суд такі задовольнити з підстав,
наведених в позовній заяві.

Відповідач-представник ТОВ Агрофірма
«Прикордонник», про день, час та місце
розгляду справи будучи належним чином
повідомлений належним чином своєчасно,
в судове засідання також не з'явився,
однак до суду подав письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності та
про те, що не заперечує проти
задоволення позову.

Третя особа без самостійних
вимог-нотаріус Виноградівської
державної нотаріальної контори, про
день, час та місце розгляду справи
будучи належним чином повідомлений
належним чином своєчасно, в судове
засідання не з'явився.

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Так, розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено,
що мати позивача ОСОБА_2 - померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а батько ОСОБА_3
-помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Спадщину, належну позивачу після їх
смерті, - рухоме і нерухоме майно
позивач отримав, але як виявилося
пізніше, не повністю.

У листопаді 2013 року позивач дізнався,
що у ТзОВ Агрофірмі «Прикодонник», яке
є правонаступником колишньої
Агрофірми колгоспу «Прикородонник» є
частка майна - майнового паю, який був
виділений покійному батькові
позивача-ОСОБА_3, як члену колгоспу.
Виявилося, що ще за життя батька
позивача у відповідності з діючим на
той час законодавством України про
реформування сільськогосподарських
підприємств проводилося розпаювання
майна тодішньої Агрофірми-колгоспу
«Прикордонник». І ще за життя батька
позивача, йому було виділено майновий
пай, який по причині хвороби він не
встиг отримати. Коли ж батько позивача
помер, керівництво тогочасної
Агрофірми колгоспу «Прикордонник» не
повідомило позивача ОСОБА_1, як
спадкоємця про наявність спадкового
майнового паю.

Позивач дізнавшись про те, що після
смерті його батька залишилося не
успадковане ним нерухоме майно - 32 %
будівлі корівника АДРЕСА_1, позивач
звернувся до відповідача а також до
Виноградівської держнотконтору з
питанням прийняття спадщини.

Згодом, як зазначає позивач, він
звернувся у Виноградівську державну
нотаріальну контору з питанням видачі
йому свідоцтва про спадщину. Але було
повідомлено, що позивачем пропущений
строк на прийняття спадщини і
порекомендували звернутися до суду із
позовом про надання додаткового строку
для прийняття спадщини, однак
позивачем не надано докази звернення
до нотаріуса, не надано відмови у
вчиненні нотаріальної дії, або
роз»ясенні про неможливість вчинити
нотаріальну дію.

За таких обставин позивач вважає, що
ним з поважних причин пропущений
термін на прийняття спадщини, а саме 32 %
будівлі корівника АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК України
передбачає, що якщо спадкоємець
протягом строку, встановленого ст. 1270
не подав заяву про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв її.
Пленум Верховного Суду України у
Постанові № 7 від 30.05.2008 року роз'яснив,
що особа яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до
частини третьої ст. 1272 ЦК. Зазначене
положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом. Суди
відкривають провадження в такій справі
у разі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину, а
також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Верховний Суд України вказав, що
відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину. При
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття - відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування, за місцем відкриття
спадщини. Порядок формування та
повноваження міської, районних у місті
рад визначаються Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні» з
особливостями, передбаченими цим
Законом ( ст. 9 Закону).

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З цього приводу слід зазначити, що
відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 7 від 30 травня
2008 р. "Про судову практику у справах про
спадкування" особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК. Суди відкривають провадження в
такій справі у разі відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину (частина друга
статті 1272 ЦК), а також за відсутності
інших спадкоємців, які могли б дати
письмову згоду на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Відповідачами у такій справі
є спадкоємці, які прийняли спадщину.
При відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що строк на
подачу заяви про прийняття спадщини,
після смерті батька ним пропущено з
поважних причин, оскільки він не знав
про існування вищезазначеного
спадкового майна

У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

В той же час ч.1 ст.1270 ЦК України
визначено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини, а ч.3 ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як зазначено у правовій позиції Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ Лист, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування", при вирішенні
справ про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини слід також враховувати, що
додатковий строк визначається у разі,
якщо суд визнає причини пропуску
строку для прийняття спадщини
поважними. У зазначеній категорії
справ є обов'язковим обґрунтування в
мотивувальній частині судового
рішення поважності причин пропуску
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

Судом не можуть бути визнані
поважними такі причини пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини як юридична необізнаність
позивача щодо строку та порядку
прийняття спадщини, необізнаність
особи про наявність спадкового майна,
похилий вік, непрацездатність,
незнання про існування заповіту,
встановлення судом факту, що має
юридичне значення для прийняття
спадщини, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Крім того, як вбачається із правової
позиції Верховного суду України
викладеної у справі за №6-85цс 12,
правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про
надання додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини можуть
бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця
були перешкоди для подання такої заяви;
2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а
він не скористався правом на прийняття
спадщини через відсутність інформації
про спадкову массу або незнання про
необхідність звернутися до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини, то
положен ня ч. 3 ст. 1272 ЦК України не
застосовуються.

Позивач, просячи суд надати йому
додатковий строк для прийняття
спадщини, стверджує, що пропустив його
внаслідок незнання про існування
спадкової маси.

Разом з тим, зазначені обставини суд не
може розцінити як поважні причини
пропуску встановленого законом строку
для прийняття спадщини.

За приписом ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк в 6 місяців, який починається з
часу відкриття спадщини. Тобто, строк,
встановлений законом, триває декілька
місяців і є достатнім для прийняття
особою рішення щодо спадщини.

Крім того, доказів на підтвердження
своїх позовних вимог, позивач не надав
та про їх наявність суд в порядку, та
строки, що встановлені ЦПК України,
зокрема, ст.60, 131, - не повідомив.

З урахуванням викладеного, суд не
знаходить підстав для задоволення
позову і надання позивачу ОСОБА_1
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Тому, на підставі вище наведеного, суд
приходить до переконання, що позивачу
ОСОБА_1 слід відмовити у наданні
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 61, 169, 174, 209,
114, 212-215, 218 ЦПК України, ст.. 1269, 1270, 1272 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ
Агрофірма «Прикордонник», третя особа
без самостійних вимог: Виноградівська
державна нотаріальна контора про
визначення додаткового строку на
прийнятя спадщини-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта