Справа № 434/7490/13-ц
Провадження № 2/434/335/14
У Х В А Л А

21 січня 2014 року
Артемівський районний суд м.
Луганська

в складі : головуючого - судді
Головіної Т.М.

при секретарі- Височиній А.С.,

розглянувши у судовому
засіданні у залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У своєму позові позивач ставить
питання про визнання недійсним
правочину - довіреності від 22.11.2010 року
на ім.»я ОСОБА_3, якою ОСОБА_2
уповноважив останню на відчуження
квартири АДРЕСА_1, з мотивів того, що
останній на той час не розумів своїх
дій та не міг керувати ними, внаслідок
страждання психічним захворюванням,
тобто на укладання оспорюваного
правочину не мав свого дійсного
волевиявлення.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем наданий висновок
стаціонарної комісійної
судово-психіатричної експертизи від
23.04.2013 року.

В судовому засіданні
представником відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 заявлено клопотання про
призначення по справі повторної
комісійної судово-психіатричної
експертизи на предмет встановлення
психічного стану ОСОБА_2, проведення
якої представник просить доручити
експертам Київського міського центру
судово-психіатричної експертизи,
посилаючись на те, що представлений
позивачем висновок експертизи не
відповідає принципам
судово-експертної діяльності, зокрема
об»єктивності та повноти досліджень,
ґрунтується на припущеннях, суперечить
іншим матеріалам справи, чим викликає
сумніви щодо обґрунтованості,
вмотивованості та правильності, а саме
- експертами не була проаналізована
оскаржувана довіреність, відповідно до
якої дієздатність сторін нотаріусом
була перевірена; з акту експертизи
вбачається, що, 29.07.2009 року лікарем був
проведений огляд ОСОБА_2 та
встановлено, що скарг у нього не було,
стан - ремісія, ліків не приймає, що
означає, за думкою представника
відповідача, значне ослабленням або
зникнення ознак захворювання; експерти
не надали відповіді на інші питання,
поставлені на їх розгляд; при наданні
свого висновку не дослідили матеріали
особистої справи МСЕК.

Заслухавши думку учасників
процесу - представника позивача, який
заперечував проти призначення судом
повторної експертизи, суд вважає
заявлене клопотання таким, що не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного:

відповідно до висновку
стаціонарної комісійної
судово-психіатричної експертизи від
23.04.2013 року, представленої позивачем, у
ОСОБА_2 на час складання довіреності
від 22.11.2010 року на ім.»я ОСОБА_3, якою
ОСОБА_2 уповноважив останню на
відчуження квартири АДРЕСА_1, мали
місце ознаки хронічного психічного
розладу у вигляді шизофренії,
параноїдної форми, епізодичної течії з
наростаючим дефектом, ступень
вираженості маючих у ОСОБА_2 психічних
захворювань була така, що позбавляла
його на вказаний період часу здатності
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. Відповіді на інші
питання, поставлені судом, як-то
викладено у акті, можуть бути отримані
після надання додаткових матеріалів
(особової справи МСЕК) в межах допиту
експерта у судовому засіданні чи
призначенні додаткової експертизи. При
цьому, судом на розгляд експертів також
ставилися питання щодо дієздатності
ОСОБА_2 починаючи з останнього
висновку МСЕК - з 18.04.2005 року та часу
встановлення його дієздатності.

Допитаний у судовому
засіданні судовий психіатр - експерт
Зібров М.О. суду показав, що висновок
судово-психіатричної експертизи,
складений експертною комісією у
відношенні ОСОБА_2 (акт№181) підтримує у
повному обсязі; суду пояснив, що
захворювання у ОСОБА_2 у вигляді
шизофренії, згідно медичної
документації, мало місце з 1984 року, що
дає підстави передбачати, що вже з тогу
часу ОСОБА_2 не був здатен
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними; для надання висновку
щодо недієздатності ОСОБА_2 у
розпорядження експертів було надано
достатньо медичної документації; не
надання відповіді на інші питання,
поставлені експертам, було пов»язане
із значним проміжком часу від
розглядаємих подій та недостатністю
задля цього медичної документації, що
не ставить під сумнів відповідь
експертів на поставлене питання;
зазначення у догляді ОСОБА_2 лікарем
при огляді від 29.07.2009 року про
відсутність у останнього скарг та
стану ремісії, не свідче про
відсутність у нього ознак психічних
розладів; посилання нотаріуса у
оспорюваній довіреності, на перевірку
дієздатності ОСОБА_2, свідче лише про
особисті висновки нотаріуса, надані
при співбесіді зі сторонами та ніяк не
стосується його психічного стану,
встановленого відповідно до медичної
документації.

Відповідно до ст.. 150 ЦПК
України, якщо висновок експерта буде
визнано необґрунтованим або таким,
що суперечить іншим матеріалам справи
або викликає сумніви в його
правильності, судом може бути
призначена повторна експертиза, яка
доручається іншому експертові
(експертам).

Приймаючи до уваги, що
висновок стаціонарної комісійної
судово-психіатричної експертизи від
23.04.2013 року наданий кваліфікованими
експертами державної установи -
Міністерства охорони здоров»я України
Луганської обласної клінічної
психоневрологічної лікарні у складі
трьох осіб - судовими
психіатрами-експертами зі значним
стажем роботи, які були належним чином
попереджені судом про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивого висновку, за відмову від
дачі висновку у відповідності зі ст.384,
ст.385 КК України, а доводи, зазначені
представником відповідача не дають
підстави суду вважати, що висновок
експертів є необґрунтованим, викликає
сумнів у його правильності чи
суперечить іншим матеріалам справи,
оскільки як було встановлено у
судовому засіданні, комісії судових
експертів було достатньо представлено
медичної документації для надання
висновку; ненадання відповіді на інші
поставлені судом питання не
виключають правильність відповіді на
питання щодо недієздатності ОСОБА_2,
які, доречі, виходять поза межі
розгляду справи та не стосуються
предмету доказування - оскарження
довіреності; посилання нотаріуса у
оспорюваній довіреності на
встановлення дієздатності ОСОБА_2, не
може ставити під сумнів висновок
експерта; оцінка зазначеної
довіреності та фактів, викладених у
ній, буде надана судом при прийнятті
рішення по даній справі . Інших даних,
які б свідчили про суперечення
зазначеної експертизи іншим
матеріалам справи судом не
встановлено, а посилання представника
відповідача, що даний висновок
проведений за іншою цивільною справою
суд також не приймає до уваги, оскільки
тягар доказування покладається саме на
сторону позивача, яка має право
обирати коло доказів для обгрунтавання
своїх доводів, які, доречі, як і
висновок експерта, не мають для суду
наперед встановленого значення .

На підставі викладеного,
керуючись ст.143, 144ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні
клопотання представника відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про призначення
повторної комісійної
судово-психіатричної експертизи - за
необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: