Кам"янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області
Справа № 318/1491/14-ц
Номер провадження №2/318/360/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р. м. Кам"янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Капустинського М.В.

при секретарі Бекетовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ Приватбанк 21.05.2014 року звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 19.02.2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № ZPXRRX06030186 на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 268,40 гривень з умовою сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік від залишку заборгованості. Договір укладено у формі заяви відповідача в адресу банку та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Станом на 18.04.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 13 623,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 868,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5 343,36 грн., заборгованості по комісії в сумі 205,44 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7 205,89 грн., штрафів на суму 500 грн. та 532,67 грн. Просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за кредитним договором не погашає. Станом на 18.04.2014 року має заборгованість на суму 13 623,09 грн. Однак від цієї заборгованості віднімається сума у розмірі 2 969,69 грн., яка була задоволена судовим наказом Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.04.2009 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» різниця становить 11 686,07 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитом.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечував, просить застосувати позовну давність до вимог позивача та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 51).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає в задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитним договором № ZPXRRX06030186 від 19.02.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 споживчий кредит в сумі 1 268,40 гривень грн. зі сплатою 12.00 % річних за користування коштами терміном до 19.02.2008 року, тобто строк дії договору закінчився 19.02.2008 року (а.с. 6).

Згідно судового наказу від 15.04.2009 року виданого Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області по справі № 2-н-318/2009 2009 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПраватБанк» стягнуто суму 2 969, 69 грн. заборгованості по кредитному договору № ZPXRRX06030186 від 19.02.2007 року (а.с. 4).

Згідно п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» враховуючи положення пункту 7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо), положення пункту 7 частини 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» застосовується й до додаткових вимог банку.

Відповідач ОСОБА_1, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, подав до суду заяву про застосування позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Згідно ст. 257 ЦК України , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До договорів позики застосовується загальна позовна давність у три роки. Вимоги про стягнення пені згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України застосовується позовна давність в один рік.

Частиною першою статті 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Письмовою заявою про отримання кредиту відповідач погодився з умовами надання кредиту, визначеними Умовам надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка».

Згідно пункту 5.5 цих Умов сторони договору погодили, що термін позовної давності по вимогам стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється 5 років.

Початок перебігу позовної давності в даному випадку повинен визначатись відповідно до вимог частини першої статті 261 Цивільного кодексу України, а саме від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Із наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем взагалі не виконувались умови кредитного договору, тому, в цьому випадку, початком перебігу позовної давності слід вважати наступний день кінцевої дати повернення кредиту за договором, а саме 20.02.2008 року.

Суд також враховує, те що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу 15.04.2009 року, тобто на той момент він знав про порушення свого права, але не скористався ним, коли відповідач і надалі не сплатив заборгованість за кредитом. Наведене свідчить, що зі вказаним позовом позивач повинен був звернутись до суду не пізніше 15.04.2012 року, однак він звернувся з ним до суду лише 21.05.2014 року, тобто після спливу загальної позовної давності.

За таких обставин, суд вважає в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту відмовити, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приват Банк" у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11 686,07 грн. за кредитним договором № ZPXRRX06030186 від 19.02.2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В. Капустинський