РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(додаткове)

20 січня 2014 року
м. Добропілля

Добропільський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Мамалуй
М.В.

при секретарі
Черкасовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовами
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної злочином
внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 листопада 2013 року позови ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної злочином внаслідок
ДТП були задоволені частково.

А саме: з ОСОБА_4 стягнуто:

- на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди:
вартість автомобіля у розмірі 35589,00
гривень, витрати за експертне
дослідження в розмірі 870 грн., витрати
на правову допомогу в розмірі 1500 грн., а
також моральну шкоду в розмірі 5000 грн.;

- на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди:
витрати на лікування суму в розмірі
1882,32грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 3000 грн., а також моральну шкоду
в розмірі 15000 гривень.;

- на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди:
витрати на лікування суму в розмірі
1271,86грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 3000 грн., а також моральну шкоду
в розмірі 10000 гривень.;

- судовий збір в дохід держави в розмірі
771,13 грн.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 20 грудня 2013 року цивільну
справу було повернуто до суду для
ухвалення додаткового рішення
стосовно заявлених позовних вимог щодо
ОСОБА_5.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не
повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК
України присутність сторін при
вирішенні питання про ухвалення
додаткового рішення не є обов'язковою.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувався у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

При вивчені матеріалів справи
встановлено, що в мотивувальній
частині рішення суду від 27 листопада 2013
року вказано:

"Вироком Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 22 квітня 2013 року, який набрав
законної сили 06 серпня 2013 року, ОСОБА_4
визнаний винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
Зазначеним вироком ОСОБА_4 був визнаний
винним у тому, що 01 липня 2008 року
приблизно о 21.00 годині керуючи технічно
справним автомобілем марки
“Рено-Кенго” д/н НОМЕР_4, який належав
ОСОБА_5, не маючи документів на право
користування вказаним автомобілем,
здійснював рух по автодорозі
Олександрівка-Красноармійськ.
Проїжджаючи 40 км+300 м, ОСОБА_4 діючи з
необережності, об'єктивно
спостерігаючи зустрічний автомобіль
ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3,
виявивши злочинну самовпевненість: не
врахував дорожню обстановку, стан
керованого ним транспортного засобу,
змінив напрям руху автомобіля вліво, не
впевнившись, що такий маневр буде
безпечним і не створить перешкод іншим
учасникам руху, виїхав на зустрічну
полосу руху, де скоїв зіткнення з
вищезазначеним автомобілем ВАЗ-2107.
Таким чином, ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.1
"б", п.10.1 і п. 12.1 Правил дорожнього руху
України, та своїми діями спричинив
дорожньо-транспортну подію. В
результаті чого був травмований водій
автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_3, якому були
спричинені тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості, а також
був травмований пасажир цього
автомобіля ОСОБА_2, якому були
спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
Автомобіль ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_3, який
належав на момент події ОСОБА_1, отримав
значні ушкодження.

Положеннями ч. 4 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги та заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
справи.

Свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_5
підтверджено, що автомобіль ВАЗ 21070
належить ОСОБА_1 (а.с.3).

Статтею 1166 ЦК України вказано, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Суду не надано доказів, що ОСОБА_4
неправомірно заволодів транспортним
засобом. Таким чином, ОСОБА_4 є належним
відповідачем по справі".

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджувалися доводи сторін стосовно
вимог позивачів до співвідповідачів по
справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5. Судом було
з'ясовано, що саме діями ОСОБА_4 було
спричинено шкоду позивачам, що
встановлено вироком суду від 22 квітня
2013 року (який набрав законної сили 06
серпня 2013 року). ОСОБА_5 є власником
транспортного засобу, на якому скоєно
ДТП, і ним підтверджено, що управління
автомобілем він добровільно передав
ОСОБА_4 Суду не надано доказів, що
ОСОБА_4 неправомірно заволодів
транспортним засобом. Таким чином,
ОСОБА_4 є належним відповідачем по
справі, а тому у позовних вимогах до
ОСОБА_5, слід відмовити, як до
неналежного відповідача.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Постановити додаткове рішення до
рішення Добропільського
міськрайонного суду від 27 листопада 2013
року, яким вказати:

- в мотивувальній частині: " Судом було
з'ясовано, що саме діями ОСОБА_4 було
спричинено шкоду позивачам, що
встановлено вироком суду від 22 квітня
2013 року (який набрав законної сили 06
серпня 2013 року). ОСОБА_5 є власником
транспортного засобу, на якому скоєно
ДТП, і ним підтверджено, що управління
автомобілем він добровільно передав
ОСОБА_4 Суду не надано доказів, що
ОСОБА_4 неправомірно заволодів
транспортним засобом. Таким чином,
ОСОБА_4 є належним відповідачем по
справі, а тому у позовних вимогах до
ОСОБА_5, слід відмовити, як до
неналежного відповідача."

- в резолютивній частині: В задоволенні
інших позовних вимог до ОСОБА_4 -
відмовити. У позовах ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної злочином внаслідок ДТП -
відмовити.

На додаткове рішення суду може бути
подано апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя
М.В.Мамалуй