Справа № 2-5079/11
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 січня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді
Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, треті особи без самостійних
вимог на стороні позивача ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради, треті особи ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 про визнання права власності на
земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 31 жовтня 2011 року звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4, третя
особа Затоківська селищна рада
м.Білгород-Дністровський Одеської
області про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком, про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, про стягнення
матеріальної і моральної шкоди.
Протягом розгляду справи у судді
позивачем неодноразово уточнювалися
та змінювалися предмет та підстави
позову. В судовому засіданні 18 грудня
2013 року позивач остаточно підтримала
позов, ОСОБА_1, треті особи без
самостійних вимог на стороні позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 до
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради,
треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про
визнання права власності на земельну
ділянку. (Т.-1, а .с.230-237) Позивач свої
вимоги обґрунтовує тим, що рішенням
Затоківської селищної ради №183 від
28.02.2011р. закріплена та затвердженні
розміри прибудинкових територій за
жилими багатоквартирними будинками за
адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_1 посилаючись на
те, що вона є власницею квартири
АДРЕСА_1, просить суд визнати за нею на
підставі ст.88, 120 ЗК України, ст. 377 ЦК
України право власності на земельну
ділянку НОМЕР_1 загальною площею 732 м2,
від загальної фактичної площі 1077м2,
розташованої по АДРЕСА_2, зобов'язати
Затоківську селищну раду видати їй
свідоцтво про право власності на
зазначену земельну ділянку.

14 січня 2014 року під час проведення
судових дебатів позивач звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради, треті особи на стороні
позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у к користуванні житловим
будинком, про встановлення порядку
користування земельною ділянкою, про
стягнення матеріальної і моральної
шкоди. Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 14 січня 2014 року зазначена позовна
заява на підставі ст.ст. 121,193 ЦПК
України повернута позивачу.

В судовому засіданні ОСОБА_1, а також її
представник, адвокат ОСОБА_15 позовні
вимоги підтримали у повному обсязі
просили суд задовольнити їх з підстав
наведених в позовах.

Третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, просили суд задовольнити
їх з підстав наведених в позові.

Представник відповідача Затоківська
селищна рада Білгород-Дністровської
міської ради з позовними вимогами
погодилася, думку щодо його
задоволення залишила на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_8, а також її
представник адвокат ОСОБА_16 в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечували.

ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судове засідання не
з'явилися про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до ст.169 ЦПК України
підстав для відкладення розгляду
справи не встановлено, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність не з'явившехся осіб за
наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
учасників процесу, ретельно,
дослідивши матеріали справи вважає, що
в позові слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності від
01.09.2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 є
власниками в рівних частках по ?
частини квартири АДРЕСА_1.(Т.1 а.с.124)

На підставі свідоцтва про право
власності від 15.09.2010 року ОСОБА_7 ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_13 є
власниками в рівних частках квартири
АДРЕСА_3.(Т.1 а.с.118)

На підставі свідоцтва про право
власності від 01.09.2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
є власниками в рівних частках квартири
АДРЕСА_4.(Т.1 а.с.96)

Рішенням Затоківської селищної ради
№183 від 28.02.2011р. закріплена та
затвердженні розміри прибудинкових
територій за жилими багатоквартирними
будинками за адресою : АДРЕСА_2 у
розмірі загальною площею 0,1093 га. (Т.1
а.с.17)

Таким чином, житловий будинок,
господарські будівлі та споруди по
АДРЕСА_2 на даний час є спільним
нерухомим майном.

Здійснюючи право спільної часткової
власності співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен
має право на надання йому у володіння
та користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності ( ст. 358 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що у
володінні та користуванні
співвласників фактично перебуває та
частина спільного майна в натурі, яка
відповідає їх часткам у праві спільної
часткової власності, однак зазначені
обставини не припиняють право спільної
часткової власності на нерухоме майно.

Майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється. Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
частковій власності, укладається у
письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню ( ст. 367 ЦК
України).

З огляду на діючі норми цивільного
права щодо спільної часткової
власності, така власність може бути
припинена лише у визначеному законом
порядку, а саме в результаті поділу
майна, що є у спільній частковій
власності ( ст. 367 ЦК України), виділу
частки із майна, що є у спільній
частковій власності ( ст. 364 ЦК України),
припинення права на частку у спільному
майні за вимогою інших співвласників
(ст. 365 ЦК України).

Передбачені законодавством дії щодо
припинення права спільної часткової
власності на нерухоме майно не вчинено.
За таких обставин, житловий будинок,
господарські будівлі та споруди на
даний час є їх спільною частковою
власністю. Ця власність знаходиться на
земельній ділянці площею загальною
площею 0,1093 га.

Право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону ( ст. 373 ЦК України).
Суб'єктами права власності на землю
(земельну ділянку) є фізичні особи,
юридичні особи, держава, територіальні
громади ( ст. 374 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка, на якій знаходиться
належне ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_13,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 нерухоме майно, є
комунальною власністю Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради з відома власника землі
фактично користуються земельною
ділянкою площею 1077 м2 для
обслуговування належного їм на праві
спільної власності житлового будинку,
господарських будівель і споруд, однак
у відповідності до діючого земельного
законодавства це право користування не
оформлено.

Громадяни є суб'єктами права власності
на землю приватної власності ( ст. 80 ЗК
України).

Громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі, зокрема, безоплатної
передачі із земель комунальної
власності (п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України).

З огляду на визначене п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК
України право, позивач вправі
звернутися до Затоківської селищної
ради Білгород-Дністровської міської
ради для набуття права приватної
власності на землю шляхом безоплатної
передачі такої у приватну власність із
комунальної власності. Зазначене право
не є спірним, оскільки визнається
відповідачами, однак для реалізації
цього права слід дотриматися
встановленого законом порядку.

Земельне законодавство передбачає
знаходження земельної ділянки у
спільній приватній власності громадян
з визначенням частки кожного з
учасників спільної власності (спільна
часткова власність) або без визначення
часток учасників спільної власності
(спільна сумісна власність). Право
спільної власності на землю
посвідчується державним актом на право
власності на землю ( ст. 86 ЗК України).

Оскільки ОСОБА_1, не є єдиним власником
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, розташованих по
адресу АДРЕСА_2, то з огляду на
положення п. «в» ч.2 ст. 89 ЗК України
земельну ділянку, на якій знаходиться
нерухоме майно, належне співвласникам,
за згоди власника земельної ділянки, як
то Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради,
вправі отримати у приватну спільну
сумісну власність. Зазначене право на
спільну сумісну власність на землю
підлягає підтвердженню
правовстановлюючим документом
(державним актом), де вказується
прізвище, ім'я та по-батькові всіх
співвласників, незалежно від їх віку, і
прізвище та ініціали уповноваженого
власника земельної ділянки.

З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1,
щодо зобов'язання Затоківську селищну
раду видати свідоцтво про право
власності на земельну ділянку площею 732
м2 є необґрунтованими, оскільки спірна
земельна ділянка є частиною земельної
ділянки, на якій в цілому знаходиться
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди, що перебувають у спільній
власності, тому на даний час правові
підстави для передачі у приватну
власність лише частини цієї ділянки
відсутні.

Підстави набуття права власності на
землю та порядок безоплатної передачі
земельних ділянок у власність
визначено ст. ст. 116, 118 ЗК України та
прийнятими у відповідності з діючим
Цивільним кодексом України та
Земельним кодексом України нормами та
правилами. Встановлений на
законодавчому рівні порядок набуття
права власності на землю має
дотримуватись не лише органами, а й
громадянами, які виявили намір набути
право власності на землю.

До того ж визнання представником
відповідача позову свідчить про
відсутність спору між сторонами, тому
не має підстав для задоволення позову,
оскільки згідно зі ст. 3 ЦК України
захисту в судовому порядку підлягають
права, свободи чи інтереси особи в тому
разі, якщо вони порушуються, не
визнаються або оспорюються.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищезазначене, сукупність
зібраних та досліджених судом доказів,
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання
право власності на земельну ділянку
НОМЕР_1 загальною площею 732 м2, від
загальної фактичної площі 1077м2,
розташованої по АДРЕСА_2, про
зобов'язання Затоківську селищну раду
видати ОСОБА_1 свідоцтво про право
власності на зазначену земельну
ділянку.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, треті
особи без самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради,
треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про
визнання права власності на земельну
ділянку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:

Н.В.Чебан