Справа № 316/3073/13-ц
Провадження № 2/316/65/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.
Енергодарський міський суд
Запорізької області у складі судді
Дзямко О.П., при секретарі Журавльовій
Ю.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Енергодар цивільну
справу за позовом Енергодарської
міської ради Запорізької області в
особі Комунального підприємства
"Підприємства комунальної власності"
до ОСОБА_1, яка діє за себе та в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Енергодарська міська рада в особі КП
«ПКВ» звернулася до суду з даною
позовною заявою, в якій просить визнати
ОСОБА_1, та її малолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням у
кімнаті АДРЕСА_1, а також стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на користь КП
"Підприємство комунальної власності"
сплачену суму судових витрат у вигляді
судового збору в розмірі 229,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що гуртожиток по АДРЕСА_1
перебуває на балансі КП "Підприємства
комунальної власності". 03.02.2007 року
відповідачу ОСОБА_1 було надано
койко-місце у кімнаті АДРЕСА_1. В
подальшому на зазначене жиле
приміщення було зареєстровано і сина
відповідача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. При
перевірці паспортного режиму
встановлено, що ОСОБА_1 та її малолітній
син ОСОБА_2 в зазначеному житловому
приміщенні не мешкають з 2011 року, про що
були складені відповідні акти.

Представник позивача Кондратенко В.О. у
судовому засіданні позов підтримав,
пояснив, що 01.04.2011р. гуртожиток по
АДРЕСА_1 був переданий на баланс КП
«ПКВ». З моменту передачі гуртожитку,
відповідач ОСОБА_1 та її малолітній син
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у наданому їм
жилому приміщенні не проживають, речей
у кімнаті не має, нарахування за
комунальні послуги не проводились і
місце їх знаходження не відомо.
Вважає, що відповідач разом з
малолітнім сином не проживає у спірній
квартирі більше шести місяців без
поважних причин, а тому можуть бути
визнані такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.
Просить позов задовольнити, розглянути
справу за останнім відомим місцем
проживання відповідача в порядку
заочного провадження.

В подальші судові засідання
представник позивача Кондратенко В.О.
не з`явився, просить продовжити розгляд
справи у його відсутність, позов
задовольнити, про що повідомив
письмово ( а.с. 32).

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, заперечень позову не надала,
про день та час розгляду справи була
повідомлена належним чином через
оголошення у пресі, тому у
відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України
суд розглядає справу на підставі
наявних матеріалів та доказів в
порядку заочного провадження, оскільки
проти цього не заперечує позивач (23).

Представник третьої особи за
довіреністю Феськова Н.О. у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову, оскільки це буде
суперечить інтересам малолітнього
ОСОБА_2, порушить житлові права дитини .

В подальші судові засідання
представник третьої особи Феськова Н.О.
не з`явився, просить продовжити розгляд
справи у її відсутність, в задоволенні
позову відмовити, про що повідомила
письмово ( а.с.33).

Вислухавши пояснення, допитавши
свідків та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_2
зареєстровані у кімнаті АДРЕСА_1, з
03.07.2007 року (а.с. 3, 4). При перевірці
паспортного режиму встановлено, що
зазначені особи у вказаному житловому
приміщенні не мешкають з 2011 року, про що
19.06.2013 року та 17.10.2013 року були складені
відповідні акти (а.с. 5, 6).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які працюють в
гуртожитку, підтвердили обставини,
викладені представником позивача в
судовому засіданні.

Однак, незважаючи на встановлення
факту не проживання відповідача разом
з малолітньою дитиною в наданому
жилому приміщенні більше шести
місяців, суд враховує наступне.

Згідно ст. 64 ЖК України та ст. 18 Закону
України «Про охорону дитинства» члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов`язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Таким чином, малолітній ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, набув право користування
вищезазначеною кімнатою у гуртожитку з
часу свого народження.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове
приміщення зберігається за тимчасово
відсутніми членами сім'ї наймача
протягом шести місяців.

Згідно зі статтею 47 Конституції
України кожен має право на житло.
Відповідно до статті 18 Закону України
«Про охорону дитинства» діти, члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем. Ст. 177 СК
України та ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»
визначає, що для здійснення будь-яких
правочинів стосовно нерухомого майна,
право користування яким мають діти,
потрібна попередня згода органів опіки
та піклування. Неприпустимо зменшення
або обмеження прав і охоронюваних
законом інтересів дітей при вчиненні
будь-яких правочинів стосовно жилих
приміщень.

Відповідно до ст. 32 ЦК України фізична
особа віком від чотирнадцяти до
вісімнадцяти років має неповну
цивільну дієздатність. Частиною першою
цієї статті наведений вичерпний
перелік правочинів, які має право
самостійно вчиняти неповнолітня особа,
а також в частині другій статті
зазначено, що неповнолітня особа
вчиняє інші правочини за згодою
батьків, зокрема правочини щодо
нерухомого майна. Ст. 160 СК України
передбачено, що місце проживання
дитини, яка досягла десяти років,
визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції Про права дитини,
схваленої резолюцією 44-сесії
Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20
листопада 1989 року, ратифікованої
Постановою ВР України від 27 лютого 1991
року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає,
що визнання ОСОБА_1 та малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1,
порушить житлові права дитини,
оскільки, позбавить малолітнього
ОСОБА_2 права користування
вищезазначеним житловим приміщенням
та надасть змогу, відповідно до пункту
3.1. Порядку реєстрації місця проживання
та місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 22.11.2012 №1077, зняти дитину з
реєстрації місця проживання, що
суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, не підлягає задоволенню
вимога про стягнення з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача понесених
витрат по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 64, 71 ЖК України, ст. ст. 8, 18 Закону
України «Про охорону дитинства», ст. ст.
10, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального
підприємства «Підприємство
комунальної власності» до ОСОБА_1, яка
діє за себе та в інтересах малолітнього
ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням,- відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: О. П.
Дзямко