Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/762/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С.,
Якухно О.М.

секретаря Черниша М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЕкономКомфорт» (далі ТОВ
«ЕкономКомфорт») про повернення майна
набутого без достатньої правової
підстави

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 06 листопада 2013 року

встановила:

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 06 листопада 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального права.

В судове засідання апелянт не з'явився.

Представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
вважав їх необгрунтованими.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за
недійсним правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, 03.12.2012 року між ТОВ
«ЕкономКомфорт» та ОСОБА_1 укладено
договір № 00780/12 про надання послуг, за
умовами якого, товариство
зобов'язалося забезпечити дбайливе
оформлення договору про участь у
програмі для ОСОБА_1 з дотриманням
вимог чинного законодавства та
надавати інформаційні, консультаційні,
роз'яснювальні та довідкові послуги з
питань діяльності та подальшої участі
замовника у програмі, а ОСОБА_1
зобов'язався в строк 1-го банківського
дня з моменту підписання цього
договору через банківські установи
здійснити оплату наданих послуг у
розмірі 9,9 % від вартості товару,
визначеного в додатку №1 до договору
про участь у програмі і становить 14850
грн. (а.с.25).

Згідно з п.5.2. вказаний договір
набуває чинності з дня його підписання
та діє до моменту активації договору
про участь у програмі. У разі
невиконання замовником п.2 цього
договору у визначений строк
(зобов'язання щодо оплати послуг)
останній позбавляється права на участь
у програмі, крім того даний договір та
договір про участь у програмі
вважаються неукладеними.

За положеннями п.5.3., п.5.4. договір
може бути розірвано в односторонньому
порядку зі сторони замовника протягом
п'яти календарних днів з дня його
укладання без сплати будь-яких
штрафних санкцій. В такому випадку
замовник надсилає на адресу виконавця
відповідну заяву про розірвання
договору. Разом із заявою замовник
надсилає оригінал даного договору та
копію особистих банківських
реквізитів. Виконавець, у свою чергу,
зобов'язаний здійснити повернення
сплачених коштів замовнику протягом 60
(шістдесяти) банківських днів з дня
реєстрації такої заяви в центральному
офісі виконавця.

Сторони дійшли згоди, що якщо
сторони не розірвали договір протягом
встановленого п.5.3. цього договору
терміну, то відповідно взяті на себе
зобов'язання виконані в повному обсязі,
про що сторони складають відповідний
акт.

З матеріалів справи видно, що на
виконання умов договору про надання
послуг 03.12.2012 року, тобто протягом 1-го
банківського дня з моменту підписання
цього договору, позивачем ОСОБА_1
проведено оплату наданих послуг, про що
свідчить квитанція №71 від 03.12.2012 року.
Свої зобов'язання за договором про
надання послуг товариство також
виконало, про що свідчить відсутність
заяви ОСОБА_1 про розірвання договору
та акт приймання - передачі виконаних
робіт, наданих послуг від 08.12.2012 року
(а.с.21).

Доводи позивача про те, що кошти в
розмірі 14850 грн. за квитанцією №71 від
03.12.2012 року сплачені ним на виконання
умов договору про участь у програмі, а
не договору про надання послуг, не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, згідно з договором № 00780/12 від
03.12.2012 року про участь у програмі,
укладеним між сторонами, оплата товару
на користь учасника здійснюється
товариством (п.1.1.).

ОСОБА_1 за цим договором зобов'язався не
пізніше 15-го числа кожного місяця
сплачувати товариству основний платіж,
який включає чистий платіж, за рахунок
якого адміністратор (товариство)
здійснює плату вартості товару чи
надає відповідні суми у позику, та
адміністративні витрати, що є платою за
послуги адміністратора, пов'язані з
діяльністю програми та протягом п'яти
днів з дня отримання свідоцтва на
товар, сплатити товарний платіж у
розмірі, передбаченому додатком №1 до
договору (п.п. 2.1.1., 2.1.2.). За додатком №1
до цього договору розмір основного
платежу становить 833,33 грн., товарного
платежу - 14850 грн. (а.с.23-24).

Оскільки оплата товару за умовами
договору здійснюється товариством, а
не учасником, доводи позивача, що кошти
за квитанцією №71 від 03.12.2012 року
сплачені ним на виконання умов
договору про участь у програмі є
безпідставними.

Не можна також вважати, що вказані
кошти є товарним платежем, з огляду на
те, що свідоцтво на товар позивач не
отримував.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив
позивачу у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
договір укладений з використанням
нечесної підприємницької практики, а
тому є нікчемним, колегія суддів до
уваги не бере, оскільки позовних вимог
з цих підстав ОСОБА_1 до суду не заявляв.

Рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: