У Х В А Л А

16.01.2014 р. Дзержинський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді
Шестака О.І.

при секретарі
Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова вiд 18.05.2011 р. по цивільній справі
за позовом публiчного акцiонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про тимчасову
відмову у виїзді за кордон, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 18.05.2011 р.
задоволено позовнi вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про тимчасову
вiдмову в виїздi за кордон. Обмежено
ОСОБА_1 в правi виїзду за межi України до
виконання ним своїх зобов'язань за
кредитними договорами № НАЕЕGK01270013 вiд
26.02.2008 р., № 222987-CRED від 18.04.2008 р., №
НАН2GA00000052 вiд 19.09.2008 р., № SAMDN2627 вiд
25.01.2008 р. i договiр б/н від 05.09.2007 р.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовi витрати по
сплатi судового збору в сумi 17,00 грн. i
витрати на iнформацiйно-технiчне
забезпечення в розмiрi 37,00 грн.

06.11.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про перегляд заочного рішення
суду, в якiй просив переглянути заочне
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 18.05.2011 р. винесене за
позовом ПАТ КБ «Приватбанк» про
обмеження відповідача в правi виїзду за
межi України до виконання ним
зобов'язань за кредитними договорами.

В обгрунтування своїх вимог заявник
посилається на те, що він не був
присутнiй в судовому засiданнi при
розглядi вказаного позову з поважних
причин; ОСОБА_1 зазначає, що йому взагалi
не було відомо про звернення ПАТ КБ
«Приватбанк» до суду з позовом про
обмеження його в правi виїзду за межi
України; копiю позовної заяви i повiстки
про виклик в судове засiдання він не
отримував.

Заявник зазначає, що на момент розгляду
позову він мешкав за межами м. Харкова в
зв'язку з чим 22.12.2010 р. був знятий з
реєстрацiйного облiку за адресою: м.
Харкiв, АДРЕСА_1, i мешкав без реєстрації
в м. Києвi, в Харкiв повернувся в березнi
2013 р. i 13.03.2013 р. був зареєстрований за
адресою: м. Харкiв, АДРЕСА_2, що
пiдтверджується проставленими в його
паспортi штампами постановки на
реєстрацiйний облiк i зняття з
реєстрацiйного облiку.

ОСОБА_1 зазначає, що не зважаючи на
наявнiсть вищеназваного рiшення, вiн
безперешкодно офiцiйно виїжджав за
кордон, про що свiдчать копiя його
паспорту для тимчасового виїзду за
кордон зi штампами про перетин кордону.
При цьому жодних питань нi в
прикордонникiв, нi в iнших службових осiб
до нього не виникало.

Заявник зазначає, що копiю заочного
рiшення суду вiн отримав в архiвi
Дзержинського районного суду м.
Харкова 26.09.2013 р. 04.10.2013 р. заочне рiшення
було оскаржено в загальному порядку до
апеляцiйного суду Харкiвської областi з
проханням скасувати вказане рiшення i
вiдмовити в задоволеннi позову. 30.10.2013 р.
колегiєю судової палати по цивiльним
справам Апеляцiйного суду Харкiвської
областi винесено ухвалу про повернення
апеляцiйної скарги. В зв'язку з
оскарженням вказаного рiшення до
Апеляцiйного суду Харкiвської областi
заявником було пропущено строк для
подачi заяви про перегляд заочного
рiшення судом першої інстанції.

Також ОСОБА_1 зазначає, що заперечує
проти позову ПАТ КБ «Приватбанк»
грунтуючись на ст. 33 Конституцiї
України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенцiї
про захист прав людини i основоположних
свобод, ст. 12 Мiжнародного пакту про
громадськi i полiтичнi права, ст. 313 ЦК
України, а також положеннях,
закрiплених в «Судовiй практицi щодо
вирiшення питання про тимчасове
обмеження в правi виїзду за межi
України» вiд 01.02.2013 р., вiдповiдно до яких
неприпустимо обмеження виїзду з
України в спосiб, не передбачений ЦПК
України. Вирiшення судами питання про
обмеження в виїздi за межi України
можливе тiльки в порядку, встановленому
ст. 377-1 ЦПК України i за поданням
державного виконавця на пiдставi п. 18 ст.
11 Закону № 606-ХIV в зв'язку з ухиленням
боржника вiд виконання судового рiшення
чи рiшення iншого органу, що перебуває
на виконаннi.

Заявник посилається на те, що в промiжок
часу з 01.01.2011 р. по теперiшнiй час
включно, органи виконавчої служби в
порядку ст. 377-1 ЦПК України з поданням
про обмеження ОСОБА_1 в виїздi за межi
України не звертались.

ОСОБА_1 також зазначає, що вiн вiд
виконання рiшень суду не ухиляється;
зараз вiн, як фізична особа підприємець,
об'явлений банкрутом, в зв'язку з чим
триває лiквiдацiйна процедура.

В судовому засiданнi представник ОСОБА_1
заяву про перегляд заочного рiшення
пiдтримав, просив її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в
судовому засiданнi заперечував протии
вимог заявника щодо перегляду зочного
рiшення, просив вiдмовити в їх
задоволеннi.

Суд вважає заяву про перегляд заочного
рішення такою, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом вживались заходи по повідомленню
ОСОБА_1 про час та місце слухання
справи, проте матеріали справи не
містять даних про отримання ним
вказаних повідомлень, крім того доводи,
на які посилається заявник, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
232 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення - задовольнити.

Скасувати заочне рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 18.05.2011 р. по цивільній
справі за позовом публiчного
акцiонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
тимчасову відмову у виїзді за кордон.

Справу призначити до розгляду в
судовому засіданні на 11:30 год. 28.01.2014
року.

Головуючий