Справа № 190/2128/13-ц
Провадження 2/190/66/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 січня 2014 року
м. П'ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Резніченка
М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець А.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача
Шамаханської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до державного
підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
визнання незаконним та скасування
наказу,

в с т а н о в и в:

18.12.2013 р. ОСОБА_2 пред'явив до суду позов
до державного підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» (далі
- Підприємство) про визнання незаконним
та скасування наказу від 04.11.2013 р. № 7081-к
про застосування до нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, обґрунтовуючи вимоги тим, що
він працював на Підприємстві з 1985 р.. З
29.03.2011 р. призначений директором
гідрометалургійного заводу ДП
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат» (далі - ГМЗ), а наказом № 1944о/с
від 28.11.2013 р. був звільнений за п. 3 ст. 40
КЗпП України. За період роботи на
Підприємстві йому виплачувались
авторські за раціоналізаторські
пропозиції, у 2011 р. виплачено
заохочення, а у 2012 р. присвоєно звання
«Почесний ветеран праці ДП «СхідГЗК».
04.11.2013 р. був ознайомлений з наказом №
7081-к в.о. генерального директора
Підприємства ОСОБА_5, але копію наказу
не отримав. Не завірену копію наказу
одержав у профспілці ППО Підприємства.
З наказом не погоджується, оскільки
йому ставиться в провину порушення
вимог ч. 1 ст. 71 КЗпПУ через підписання
ним наказів 29.08.2013 р. №№ 5378/к, 5379/к і 5380/к
без попереднього їх погодження з
профкомом ГМЗ, відповідальними
посадовими особами Підприємства, чим
нібито порушив наказ Підприємства від
15.06.2011 р. № 3966-к. Директор ГМЗ цим
наказом наділений повноваженнями, у
тому числі щодо залучення працівників
підрозділу до роботи у вихідні дні.
Наказом передбачено здійснення
візування виконавцями наказу
документів відділами управління
Підприємства: ВОПіЗП, відділом кадрів
та юридичним відділом. У вересні 2013 р.
планувався пуск устаткування СК-46, від
якого залежала подальша нормальна
робота сірчанокислотного цеху ГМЗ,
тому виникла необхідність у залученні
працівників до роботи у вихідні дні
31.08.2013 р. та 01.09.2013 р.. 29.08.2013 р. ним видано
накази №№ 5378/к, 5379/к і 5380/к про
залучення працівників ГМЗ до цієї
роботи, які були погоджені і завізовані
головою профспілки ГМЗ. Юридичний
відділ завізував накази 30.08.2013 р., тому
не вбачає порушень, адже наказом № 3966-к
не передбачено заборону видання наказу
без попереднього візування. Візуючи
накази 30.08.2013 р. начальник юридичного
відділу ОСОБА_6 мала можливість подати
заперечення на накази, але не подала. На
вимогу гендиректора від 02.09.2013 р. надати
пояснення він такі пояснення подав і
претензій не було. Вважає, що у його
діях відсутня вина.

Позивач ОСОБА_2 і його представник
ОСОБА_3 судовому засіданні підтримали
позов, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Шамаханська
Л.С. подала письмове заперечення проти
позову, у судовому засіданні позов не
визнала і пояснила, що ОСОБА_2 дійсно
перебував у трудових відносинах з
Підприємством, у тому числі на посаді
директора ГМЗ з 2011 р., але наказом від
28.11.2013 р. № 1944о/с звільнений за п. 3 ст. 40
КЗпП за систематичне невиконання без
поважних причин покладених на нього
трудовим договором і правилами
внутрішнього трудового розпорядку
обов'язків. Перебуваючи на посаді
директора ГМЗ ОСОБА_2 змінив своє
ставлення до роботи, ділові відносини з
керівництвом і трудовим колективом
стали напруженими, відособленими. З
січня по жовтень 2013 р. двічі
притягувався до дисциплінарної
відповідальності за неналежне
виконання посадових обов'язків, тому у
лютому і липні 2013 р. йому оголошено
догани. Крім того, у липні і серпні 2013 р.
ОСОБА_2 допущено чергові проступки, у
тому числі невиконання посадових
обов'язків, наказу гендиректора № 3966-к
при виданні наказів по ГМЗ 29.08.2013 р.. Так
30.08.2013 р. замість проектів наказів ним
подано до юрвідділу Підприємства
зареєстровані днем раніше і підписані
директором ГМЗ накази №№ 5378/к, 5379/к і
5380/к про залучення працівників до
роботи у вихідні дні без погодження з
профкомом, відділом кадрів та відділом
організації праці та заробітної плати,
юридичним відділом Підприємства.
ОСОБА_2 спочатку подав начальнику
юрвідділу ОСОБА_6 видані ним та
зареєстровані ці накази без жодного
візування посадовими особами та голови
профкому, тому у візуванні наказів
ОСОБА_6 відмовила, у телефонній розмові
з ним висловила зауваження про
перевищення повноважень. Цього ж дня
вдруге були подані на візування
«проекти» цих наказів без підпису
директора ГМЗ, але накази, які пройшли
реєстрацію, мали дату їх видання і
реєстраційні номери. На Підприємстві
реєстрації підлягають підписані
організаційно-розпорядчі документи.
Виключно в інтересах виробництва
ОСОБА_6 завізувала накази з датою
візування 30.08.2013 р.. Усі інші візування
ці документи не містили, у тому числі і
профспілкового органу. Подальше
«попереднє погодження «візування»
проектів наказів від 29.08.2013 р.
посадовими особами Підприємства
відбувалося без вказівки дат візування
після 30.08.2013 р.. Твердження ОСОБА_2 про
те, що проекти наказів були завізовані
головою профспілки є неправдивими, а
начальник юрвідділу зауваження
виказувала йому особисто. При виданні
наказів ОСОБА_2 порушено вимоги ч. 1 ст. 71
КЗпП, адже робота у вихідні дні
забороняється, а залучення працівників
до роботи в ці дні допускається з
дозволу виборного органу
профспілкової організації, і лише у
виняткових випадках. Крім того, ним
порушено вимоги наказу № 3966-к, оскільки
право підпису наказів директор ГМЗ
наділений, але проекти наказів повинні
візуватися у певних відділах
управління Підприємства у визначеній
послідовності, після чого лише
підлягають підписанню та реєстрації.
ОСОБА_2 відкрито і свідомо ігнорував та
не виконував посадову інструкцію
директора ГМЗ, Положення про ГМЗ,
накази та інструкції. З 04.09.2013 р. по
31.10.2013 р. позивач перебував у відпустці,
на лікарняному і приступив до роботи
01.11.2013 р., тому вказані питання
вирішувалися 04.11.2013 р.. Вважає
правомірним притягнення ОСОБА_2 до
дисциплінарної відповідальності і
просить у позові відмовити.

Заслухавши сторони, свідка, вивчивши
наявні у справі матеріали суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах
з державним підприємством «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» з
10.06.1985 р., у тому числі на посаді
директора гідрометалургійного заводу
з 29.03.2011 року, а наказом від 28.11.2013 р. №
1944ос звільнений з роботи за п. 3 ст. 40
КЗпП України, що підтверджується
копією трудової книжки (а.с. 5-7).

З Положення про ГМЗ слідує, що ГМЗ є
структурним підрозділом ДП «СхідГЗК»
та підпорядковується генеральному
директорові підприємства (п. 1.1). ГМЗ
очолює директор, що призначається на
посаду і звільняється з займаної
посади наказом генерального директора
підприємства (п. 1.2). Директор ГМЗ
самостійно вирішує всі питання
діяльності заводу, якщо вони не
суперечать чинному законодавству,
Статуту підприємства і правам, що
надані цим Положенням (п. 1.3 Положення)
(а.с.21-33).

Згідно Посадової інструкції,
затвердженої генеральним директором
ДП «СхідГЗК» 18.03.2009 р., директор ГМЗ є
керівником структурного підрозділу
підприємства ГМЗ і безпосередньо
підпорядковується генеральному
директорові ДП «СхідГЗК»,
призначається на посаду і звільняється
від посади наказом ген директора
підприємства. Директор зобов'язаний
здійснювати керування усіма видами
діяльності заводу й організовувати
виробничо-господарську діяльність
заводу, забезпечувати виконання
наказів генерального директора
підприємства та інших
організаційно-розпорядчих та
нормативних документів по
підприємству. Відповідно до п. 1.7
посадової інструкції директор ГМЗ у
своїй діяльності, серед іншого,
керується законами України,
організаційними, нормативними та
організаційно-розпорядчими
документами підприємства. Пункт 5.8 цієї
інструкції зобов'язує директора знати
чинне законодавство про працю України.
Згідно з п. 4.28, 4.35 інструкції директор
ГМЗ несе відповідальність за
недотримання законодавства про працю,
невиконання наказів генерального
директора підприємства та інших
організаційно-розпорядчих та
нормативних документів по
підприємству (а.с. 79-89).

Відповідно до підпунктів а, и пункту 3.1
розділу 3 Правил внутрішнього
трудового розпорядку для працівників
ДП «СхідГЗК» працівники зобов'язані
працювати добросовісно, дотримуватися
дисципліни праці - основи порядку на
виробництві, своєчасно та точно
виконувати розпорядження Роботодавця
(керівника); виконувати коло обов'язків
за своєю посадою, обумовлених згідно з
Довідником кваліфікаційних
характеристик і професій працівників,
а також технічними правилами,
посадовими інструкціями та
положеннями, затвердженими у
встановленому порядку. Згідно п. 7.1
Правил порушення трудової дисципліни,
тобто невиконання або неналежне
виконання з вини працівника покладених
на нього трудових обов'язків,
передбачених п. 3.1 цих Правил, тягне за
собою застосування заходів,
передбачених чинним законодавством
(а.с. 90-99).

Наказом від 15.06.2011 р. № 3966-к генеральним
директором ДП «СхідГЗК» делеговано
директору ГМЗ право підпису наказів з
особового складу щодо питань,
визначених п.п. 1.1-1.3 наказу. Пунктом 2
наказу визначено: «Виконавцям наказів
здійснювати візування документів
відділами управління комбінату:
ВОПіЗП, відділом кадрів, юридичним
відділом (а.с. 41).

Інструкція з діловодства на ДП
«СхідГЗК» (далі - Інструкція), викладена
в редакції, затвердженій і введеній в
дію на Підприємстві наказом
генерального директора від 21.06.2011 р. №
191 (а.с. 101-105), вказує на те, що нею також
визначений порядок видання
організаційно-розпорядчих актів, тобто
діє локальний нормативний акт, який
визначає вимоги та встановлює загальні
правила документування управлінської
діяльності на підприємстві і
регламентує порядок роботи з
документами з моменту їх надходження
чи створення до відправлення або
передачі в архів. Ця інструкція
поширюється на документацію всіх
підрозділів підприємства. Згідно з п.
1.1.6 Інструкції відповідальність за
організацію діловодства в структурних
підрозділах підприємства, дотримання
вимог цієї Інструкції покладається на
керівників цих підрозділів; п. 1.1.9 -
керівники структурних підрозділів
підприємства зобов'язані вживати
заходів щодо скорочення службового
листування, не допускати листування з
питань, які можна вирішити шляхом
особистих контактів або телефонної
розмови, здійснювати контроль за
суворим дотриманням працівниками
вимог щодо складання й оформлення
документів та організації діловодних
процесів, передбачених Інструкцією; п.
1.1.10 -дотримання вимог Інструкції є
обов'язковим для всіх працівників
підприємства (структурних
підрозділів), які за своїми службовими
обов'язками причетні до підготовки,
оформлення, реєстрації, відправлення і
зберігання документів. Пунктом 1.1.11
Інструкції накази віднесені до
переліку організаційно-розпорядчої
документації, що регламентується цією
Інструкцією. Згідно з вимогами п. 1.3.2
Інструкції - відповідальність за зміст,
правильність складання і оформлення
службових документів покладається на
керівника структурного підрозділу,
який їх підготував; п. 1.4 -
відповідальність за виконання вимог
цієї Інструкції покладається на
керівників структурних підрозділів та
відділів підприємства, Інструкцію
повинні знати всі керівники та фахівці,
відповідальні за ведення діловодства і
вона зберігається у канцелярії, а
оригінал - в канцелярії управління
підприємства, копії у структурних
підрозділах. Наказ та Розпорядження -
це основні нормативні акти, які є
одночасно розпорядчим документом і
видаються суб'єктом нормотворення в
процесі здійснення ним
виконавчо-розпорядчої діяльності з
метою виконання покладених на нього
завдань відповідно до наданої
компетенції (п. 3.2.2 Інструкції).
Розпорядчий документ набуває чинності
з моменту його підписання, якщо в
тексті не вказані інші терміни (п.
3.2.11Інструкції). Згідно п. 3.2.14
Інструкції дія наказів і розпоряджень
визначається з моменту їх видання до
відміни, якщо інше не обумовлено в
самих розпорядчих документах. Перед
поданням організаційно-розпорядчих
документів на підпис генеральному
директорові підприємства, заступникам
генерального директора та іншим
посадовим особам, в межах наданих
повноважень, проект
організаційно-розпорядчого документа,
повинен бути погоджений на звороті
сторінки оригіналу посадовими особами
підприємства (п. 3.3.1 Інструкції). Якщо
організаційно-розпорядчий документ
стосується питань соціального захисту
працівників підприємства, до складу
осіб, які в обов'язковому порядку
погоджують проект документа, входить
представник профкому профспілки
підприємства. Після остаточного
погодження проекту
організаційно-розпорядчого документу
у вищезазначеному порядку, він
надається на підпис керівникові (п. 3.3.5
Інструкції). У разі відсутності в
організаційно-розпорядчому документі
погоджувальних підписів такий
документ не підлягає подальшій
реєстрації та організації виконання
(3.3.6 Інструкції).

Відповідно до наказу в.о. генерального
директора підприємства ОСОБА_5 № 7081-к
від 04.11.2013 р. за невиконання посадових
обов'язків, передбачених вимогами п.п.
1.7 (п/п 1, 4, 5) та 2.42 посадової інструкції,
ч. 1 ст. 71 КЗпП України, наказу по
підприємству від 15.06.2011 р. № 3966-к,
підпунктів а), и) п. 3.1 Правил
внутрішнього трудового розпорядку для
працівників ДП «СхідГЗК» директорові
ГМЗ ОСОБА_2 оголошено догану (а.с. 124).

Судом встановлено, що 30.08.2013 р. на
візування до юридичного відділу
управління підприємства директором
ГМЗ ОСОБА_2 були надані накази «Про
залучення до роботи у вихідні дні
працівників підрозділу», підписані
директором і зареєстровані днем раніше
29.08.2013 р. за реєстраційними №№ 5378/К, 5379/К
і 5380/К без попереднього їх погодження у
встановленому порядку, а саме без
погодження з профспілковим комітетом
ГМЗ, відповідальними посадовими
особами відділів організації праці та
заробітної плати (ВОПіЗП), кадрів,
юридичного відділу управління
підприємства, що підтверджується
свідком ОСОБА_6, копіями цих наказів
(а.с. 110-115) та не спростовано позивачем.

Допитаний свідок ОСОБА_6 у судовому
засіданні показала, що вона працює на
посаді начальника юридичного відділу
управління підприємства. 30.08.2013 р. до
юридичного відділу працівником
відділу кадрів ГМЗ їй були надані на
візування видані директором ГМЗ та
зареєстровані три накази від 29.08.2013 р.
за №№ 5378/к, 5379/к та 5380/к, без жодної візи
як посадових осіб управління
підприємства, так і голови профкому
ГМЗ. Ці накази вона відксерила, бо
раніше неодноразово траплялися
конфліктні ситуації з позивачем (копії
наказів позначені літерою А, а.с. 110-112). У
візуванні цих наказів нею було
відмовлено. Приводом для цього стали її
зауваження про перевищення директором
ГМЗ своїх повноважень при виданні
зазначених наказів по ГМЗ без
попереднього погодження з головою
профкому ГМЗ та відповідних посадових
осіб управління підприємства. Ці
зауваження були висловлені нею під час
особистої телефонної розмови з ОСОБА_2,
який пред'явив претензії. В кінці
робочого дня працівником відділу
кадрів до юрвідділу вдруге були надані
на візування вже нібито проекти цих
наказів по ГМЗ вже без підпису
директора, але знову ж таки вже
зареєстровані за №№ 5378/к, 5379/к та 5380/к
від 29.08.2013 року (копії наказів позначені
літерою Б, а.с. 113-115).Реєстрації
підлягають лише підписані
організаційно-розпорядчі документи.
Саме на цих «нібито проектах» наказів
від 29.08.2013р. нею, виключно в інтересах
виробництва, було проставлено візу
юридичного відділу з датою візування
30.08.2013 р. і з аналогічними зауваженнями
до порядку видання наказів. На час
візування нею зазначених документів
30.08.2013 р. усі інші візи у цих документах,
а саме візи ВОПіЗП ГМЗ, голови профкому
ГМЗ, ВОПіЗП управління підприємства,
відділу кадрів управління
підприємства взагалі були відсутніми.
Так зване попереднє погодження
(візування) проектів наказів по ГМЗ від
29.08.2013 р. зазначеними посадовими
особами підприємства відбувалося без
зазначення дат візування вже після
30.08.2013 р., після його візування у
юридичному відділі.

Таким чином, при виданні наказів по ГМЗ
від 29.08.2013 р. №№ 5378/к, 5379/к та 5380/к
директором ГМЗ ОСОБА_2 порушено вимоги
ч. 1 ст. 71 КЗпП України, згідно з якими
робота у вихідні дні забороняється, а
залучення окремих працівників до
роботи в ці дні допускається тільки з
дозволу виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
підприємства і лише у виняткових
випадках, що визначаються
законодавством і в частині другій цієї
статті. Частиною 3 цієї норми визначено,
що залучення працівників до роботи у
вихідні дні провадиться за письмовим
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу.

Крім того, як встановлено судом,
позивачем порушено і вимоги наказу по
Підприємству від 15.06.2011 р. № 3966-к, яким
генеральний директор підприємства
наділив директора ГМЗ повноваженнями
на право підпису наказів з особового
складу про залучення працівників
підрозділу до роботи у вихідні дні, але
надані повноваження не повинні
виходити за рамки чинного
законодавства та
організаційно-розпорядчих актів
підприємства. Як зазначено вище,
пунктом 2 цього наказу визначені
обов'язки виконавців документів
(проектів наказів) щодо візування
проектів наказів у відповідних
відділах управління підприємства та у
визначеній послідовності, а саме,
ВОПіЗП, відділ кадрів, юридичний
відділ. Таким чином, лише погоджений і
завізований проект наказу усіма
посадовими особами управління
підприємства, коло яких визначено цим
наказом, підлягає підписанню
директором ГМЗ та наступній його
реєстрації.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2
пояснив, що з вимогами посадової
інструкції директора ГМЗ, Положенням
про ГМЗ ДП «СхідГЗК», наказом
генерального директора підприємства
від 15.06.2011 р. № 3966-к, Інструкцією з
діловодства він був ознайомлений, вони
йому зрозумілі, тому посилання
позивача на те, що йому не зрозумілі
вимоги роботодавця про заборону
видання наказів без попереднього
погодження відповідальними посадовими
особами підприємства та профкому
підрозділу, на чому вони ґрунтуються, у
чому полягають перевищення ним
повноважень директора ГМЗ при виданні
наказів по ГМЗ 29.08.2013 р. без
попереднього погодження зазначених
наказів у встановленому порядку (без
погодження з профспілковим комітетом
ГМЗ, іншими відповідальними посадовими
особами) є хибними, оскільки ці вимоги
випливають з вищезазначених
інструкцій, Положення, наказу і не
потребують додаткового тлумачення.

Згідно ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Судом встановлено, що у період з 04.09.2013
р. по 31.10.2013 р. ОСОБА_2 знаходився у
щорічній відпустці і на лікарняних, що
підтверджується відповідними
розпорядженнями та листками
непрацездатності (а.с. 119-122), до роботи
приступив 01.11.2013 р..

Відповідно до ст. 149 цього Кодексу до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

З матеріалів справи вбачається, що
02.09.2013 р. за вих.. № 18/6612 гендиректор
підприємства ОСОБА_5 направив
директору ГМЗ ОСОБА_2 вимогу про
надання пояснень (а.с. 117). У запиті на
пояснення позивачеві ставилося
загальне питання про перевищення ним
повноважень директора ГМЗ при виданні
29.08.2013 р. зазначених наказів та
невиконання вимог наказу гендиректора
підприємства.

За вих.. № 39-01/1272 від 03.09.2013 р. директор
ГМЗ подав ініціатору запиту письмове
пояснення, яким лише дана оцінка наказу
№ 3966/К від 15.06.2011 р. та висловлено
заперечення щодо допущення порушень
(а.с. 118).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
спірним наказом від 04.11.2013 р. №7081-к
ОСОБА_2 правомірно притягнуто до
дисциплінарної відповідальності і
підстав для його скасування суд не
вбачає. При цьому суд зазначає, що
характеристики ділових якостей
позивача, надані сторонами, не
впливають на вирішення спору.

На підставі ст.ст. 71, 147-150, 221, 232 КЗпП
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214,
215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
державного підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
визнання незаконним та скасування
наказу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20 січня
2014 р..

Суддя