АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури
В.А.,

при секретарі Соколюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 10.07.2013 в
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А

У лютому 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь суми заборгованості за
кредитним договором № 8/2007/840-К/1042-Н від
06.06.2007 в розмірі 174476, 91 доларів США,
посилаючись на неналежне виконання
взяти на себе обов'язків.

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 10.07.2013 позов
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3, ОСОБА_1 солідарно на
користі Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№ 8/2007/840-К/1042-Н від 06.06.2007 в розмірі: суми
кредиту 147380,94 доларів США,
заборгованості по процентам в сумі
24053,07 доларів США, пені в розмірі 3042,90
доларів США, а в загальній сумі 174476,91
доларів США. що в еквіваленті по курсу
НІІУ складає 1395640,81 грн.

Справа № 2-7467/11 № апеляційного
провадження 22-ц-796/1388/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Пономаренко
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Стягнуто із
ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» судовий збір в розмірі: по
850 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі по 60 грн. - із
кожного.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням
суду, відповідачем ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу, так як вважає
рішення суду необґрунтованим, суд не в
повної мірі з'ясував обставини справи,
які мають суттєве значення для
правомірного її вирішення; не дослідив
надані докази, дослідження яких має
суттєве значення при вирішенні справи;
мотивувальна частина рішення не
містить належних доводів та доказів,
чітких посилань на норми діючого
законодавства, суд першої інстанції
приймає рішення спираючись на
припущеннях та на норми непрямої дії;
судом не встановлена суть позову. Також
апелянт вказує, на припинення договору
поруки відповідно ч.4 ст. 559 ЦК України,
так як шестимісячний строк, діє через
те, що сторони не встановили строк у
договорі, та те, що на момент укладання
спірного договору, позивач не мав права
надавати кредит в іноземній валюті.
Крім того, в апеляційній скарзі йдеться
про порушення судом норм
процесуального права, зокрема, щодо
підсудності даної справи не
Шевченківському районному суду м.
Києва, про безпідставність суду першої
інстанції у відмові в задоволенні
клопотання про зупинення провадження у
справі. Вважаючи рішення суду першої
інстанції незаконним, ОСОБА_1 просить
його скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову ПАТ«КБ Надра» до
неї відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час слухання
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомили. Тому, керуючись
положеннями ст. ст. 303-1, 305 ч. 2 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
«Надра», суд першої інстанції виходив з
того, що між сторонами виникли
договірні відносини, які регулюються
кредитним договором та договором
поруки. У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов
кредитного договору в частині
своєчасного повернення кредиту та
сплати відсотків за його користування,
у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка підлягає
солідарному стягненню із відповідачів.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
сторонами доказів та в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова,
установа зобов'язується надати грошові
кошти /кредит/ позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 06.06.2007 між ВАТ «КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра», та відповідачем ОСОБА_3
був укладений кредитний договір №
8/2007/840-К/1042-Н, згідно якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 150319,24
доларів США зі сплатою 12,49 % річних
строком до 20.05.2036 (а.с.6-9).

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
А відповідно з п. 3 ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом: сплата
неустойки.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова, установа зобов'язується
надати грошові кошти /кредит/
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Проте, ОСОБА_3 не виконує належним чином
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором по погашенню суми кредиту,
процентів за користування кредитними
коштами, у зв'язку з чим у позичальника
перед позивачем утворилась
заборгованість по кредиту в сумі 174476,91
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ становить 1395640,81 грн. та складається
із борту за кредитом в розмірі 147380,94
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ становить 1178900, 14 грн,
заборгованість по несплаченим
відсоткам в розмірі 24053,07 доларів США,
що в еквіваленті по курсу НБУ становить
192400, 51 грн пеня за порушення строку
виплати ануітетного платежу в розмірі
3042, 90 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ становить 24340,16 грн.
відповідно до розрахунку
заборгованості, перевіреному у
судовому засіданні (а.с, 13).

В забезпечення виконання зобов'язання
по кредитному договору 06.06.2007 між
банком і ОСОБА_1 був укладений договір
поруки № 8/2007/840-К/1042-Н/3, згідно якого,
остання зобов'язалася відповідати
перед позивачем у повному обсязі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором. Зокрема, аналізуючи
зазначене в пунктах 1.1 - 1.5 Договору
поруки, сторони договору визначають, що
у випадку невиконання боржником взятих
на себе зобов'язань за кредитними
договорами, поручитель несе солідарну
відповідальність перед кредитором у
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу за кредитними
договорами, комісійної винагороди,
нарахованих відсотків за користування
кредитом та неустойки.

Згідно вимог ст. 554 Цивільного Кодексу
України, в разі невиконання
зобов'язання боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає в тому ж обсязі, як і
боржник, зокрема відповідає за сплату
основного боргу і процентів, за
відшкодування збитків, за сплату
неустойки, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі, як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Рішення суду в частині розміру
нарахованої заборгованості по сплаті
кредиту та відсотках за його
користування відповідачем не
оскаржується, а тому в порядку ст. 303 ЦПК
України не підлягає перегляду судом
апеляційної інстанції.

Проте доводи апеляційної скарги щодо
незаконності вираження зобов'язання в
іноземній валюті не заслуговують на
увагу колегії суддів враховуючи
наступне.

Згідно з ч.2 ст.198 ЦК України виконання
зобов'язань, виражених у національній
валюті, здійснюється відповідно до
закону.

Пунктом 1 ч.2 ст.92 Конституції України
статус національної валюти та статус
іноземних валют на території України
встановлюється виключно законами
України.

Відповідно до ст. 47, 49 Закону України
«Про банки і банківську діяльність» на
підставі банківської ліцензії банки
мають право здійснення таких
банківських операцій, як розміщення
залучених від свого імені, на власних
умовах та на власний ризик. Коштами,
відповідно до даного закону, є гроші в
національній або іноземній валютах чи
їх еквівалент.

Також, виходячи з вимог ст.ст. 192,533 ЦК
України на момент укладення кредитного
договору Банк мав право здійснювати
операції з іноземною валютою, у тому
числі операції з надання кредитів в
іноземній валюті.

Посилання апелянта на порушення судом
правил підсудності розгляду даної
цивільної справи не приймаються до
уваги колегії суддів, як на підставу
скасування рішення суду, оскільки
відповідно до ст. 293 ЦПК України, ухвала
про відкриття провадження в частині
порушення правил підсудності підлягає
оскарженню окремо від рішення суду,
проте відповідач не скористала наданим
їй правом у встановленому законом
порядку.

Також, є необґрунтованими доводи
апеляційної скарги щодо відмови суду
першої інстанції в зупиненні
провадження у справі оскільки в
апеляційному суді Дніпропетровської
області розглядається справа за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 1.04.2013, по справі за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про визнання
кредитного договору №8/2007/840-К/1042-Н від
06.06.2007, договору іпотеки недійсними так
як не вбачається, що це призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Не ґрунтуються на вимогах закону і
доводи апеляційної скарги про те, що у
відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України
Договір поруки вважається припиненим,
що на думку відповідача є підставою
скасування рішення суду першої
інстанції та відмови в задоволенні
позову банку до неї, так як, в Договорі
поруки передбачений строк його
виконання, а саме в п. 1.1. зазначено, що
ОСОБА_1 зобов'язалася відповідати перед
позивачем у повному обсязі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором, зокрема повернути до 20.05.2036
кредит у сумі 150319,24(сто п'ятдесят тисяч
триста дев'ятнадцять) доларів США 24
центів.

Отже, виходячи з положень чинного
законодавства України, позовні вимоги
про стягнення солідарно з відповідачів
суми заборгованості за кредитним
договором є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки суду першої інстанції,
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону і
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 10.07.2013 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: