№2/263/2919/2014
№263/7575/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:
головуючого судді Ковтуненка В.О.,
при секретарі Дандик С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
виселення без надання іншого житла,
Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою про виселення їх дочки та матері
ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 в Жовтневому
районі міста Маріуполі, у зв'язку з
неможливістю спільного проживання.
В обґрунтування своїх вимог позивачі
зазначили, що спірна квартира є
двокімнатною і знаходиться в
державному житловому фонді. Основним
квартиронаймачем є ОСОБА_1 У вказаній
квартирі вони проживають разом. З 2004
року відповідачка почала вести
аморальний спосіб життя, зловживати
спиртними напоями, вчиняла сварки, у
зв'язку із чим між ними склалися
неприязні стосунки, що є неможливим для
спільного проживання. Неодноразово
вони скаржилися до Жовтневого РВ щодо
дій відповідачки, на що відносно
останньої складалися адміністративні
протоколи. На підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
відповідачка була позбавлена
батьківських прав відносно своїх дітей
- дочки ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4.
Відповідачка постійно вчиняє скандали,
чим порушує їх житлові права. На
підставі викладеного просять виселити
ОСОБА_3 з вказаної квартири без надання
Позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову
заяву про розгляд справи у її
відсутність за станом здоров'я, позовні
вимоги підтримує та просить їх
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та її представник ОСОБА_5 свої позовні
вимоги підтримали. Додатково пояснили,
що на даний час вона із бабусею
проживають в орендованій квартирі,
оскільки наслідок антисанітарного
стану їх квартири, який стався з вини
відповідачки, не можуть знаходитися у
ній. Своїми діями відповідачка чинить
припони у користуванні квартирою,
створює умови, при яких проживати з нею
разом в квартирі є неможливим.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, причини неявки суду не
повідомила, про день та час розгляду
справи повідомлялася у встановленому
Суд вважає, що причини неявки
відповідачки, належним чином
повідомленої про час та місце розгляду
справи, не є поважними, в зв'язку з чим,
зі згоди позивача ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2
знаходиться у державному житловому
фонді. Наймачем квартири є позивачка
Згідно особового рахунку НОМЕР_4 в
спірній квартирі зареєстровані:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 26.12.2006 року ОСОБА_3
була позбавлена батьківських прав
відносно дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до постанов Жовтневого
районного суду міста Маріуполя, ОСОБА_3
неодноразово притягувалася до
адміністративної відповідальності за
ст.173-2 ч.1, ч.2, тобто за вчинення
насильства у сім'ї.

Відповідно до листів Жовтневого РВ
Маріупольського МУ ГУМВС України в
Донецькій області, ОСОБА_3 знаходиться
на профілактичному обліку Жовтневого
РВ ММУ, як особа схильна до скоєння
насильства в сім'ї, протягом тривалого
часу зловживає спиртними напоями, з
останньою постійно проводяться
профілактичні бесіди співробітниками
міліції та представниками Жовтневого
районного центру соціальної служби для
сім'ї, дітей та молоді Маріупольської
міської ради.

Відповідно до постанов Жовтневого РВ
Маріупольського МУ ГУМВС України в
Донецькій області, у порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за
ст.129, 296 КК України відмовлено, та
складено адміністративний протокол за
ст.173-2 КУпАП. У ході проведених
перевірок встановлено, що 08.02.2012 року,
25.02.2013 року, 02.11.2011 року та 04.08.2011 року,
ОСОБА_3, знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння, за місцем свого
мешкання, у квартирі АДРЕСА_3,
влаштувала словесний конфлікт, у ході
якого висловлювалась нецензурною
лайкою на адресу своєї дочки ОСОБА_2,
погрожувала фізичною розправою.

Відповідно до актів №1360, №206, №522
складених Жовтневим районним центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Маріупольської міської ради,
ОСОБА_3 рекомендовано соціальний
супровід з метою надання послуг
соціальної спрямованості, але родина
не підписала згоду на використання та
обробку персональних даних. Відповідно
до акту №522 від 05.08.2014 року,
рекомендовано дочекатися рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
про примусове виселення матері з
квартири.

Згідно актів ЖКП «Житло «Центр» від
14.10.2014 року та від 22.10.2014 року були
досліджені матеріально-побутові умови
ОСОБА_3, що проживає в АДРЕСА_5. В Акті
зазначено, що квартира складається з
двох кімнат. В залі проживає ОСОБА_1 та
онучка ОСОБА_2, кімната знаходиться у
задовільному стані. У спальні проживає
ОСОБА_3, вказана кімната, а також
коридор, кухня, туалет, ванна кімната
знаходяться у незадовільному стані.
Вхідні двері розбиті, ручки не має,
замок зламаний. У коморі відсутні двері
та розбита каналізаційна труба. На
кухні розбита мийка, газова плита та
всі кімнатні двері. У квартирі повна
антисанітарія, шпалери відсутні у
спальні та коридорі, стіни розбиті та
вимазані брудом і кров'ю. Квартира
захаращена побутовим сміттям та
пустими пластиковими пляшками та
пляшками з-під алкогольним напоїв.

Згідно письмових пояснень мешканців
будинку АДРЕСА_5 у м. Маріуполі,
колишнього дільничного інспектора
вбачається, що ОСОБА_3, яка мешкає у
квартирі НОМЕР_5 вищевказаного будинку
протягом 20 років влаштовує сварки,
зловживає спиртними напоями, грубо
порушує громадський порядок, погрожує
фізичною розправою. Сусіди постійно
скаржаться на її поведінку, на заходи
громадського впливу остання не реагує.
Неодноразово органами виконкому
складалися акти соціального
інспектування та направлялися листи до
прокуратури щодо прийняття заходів.

Згідно ч.3 ст.9 Житлового Кодексу
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо
особа, яка проживає в жилому
приміщенні, систематично руйнує чи
псує це приміщення, або використовує
його не за призначенням, або
систематичним порушенням правил
співжиття робить неможливим для інших
проживання із нею в одній квартирі, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявились безрезультатними, її
виселення на вимогу наймодавця або
інших заінтересованих осіб
проводиться без надання іншого жилого
приміщення.

Згідно роз'яснень викладених в п. 17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12.04.1985 року із наступними
змінами «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» при
вирішенні справ про виселення на
підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично
порушують правила співжиття і роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі або будинку, слід
виходити з того, що при триваючій
антигромадській поведінці виселення
винного може статися і при повторному
порушенні, якщо раніше вжиті заходи
попередження або громадського впливу
не дали позитивних результатів.
Маються на увазі, зокрема, заходи
попередження, що застосовуються
судами, прокурорами, органами
внутрішніх справ, адміністративними
комісіями виконкомів, а також заходи
громадського впливу, вжиті на зборах
жильців будинку чи членів ЖБК, трудових
колективів, товариськими судами й
іншими громадськими організаціями за
місцем роботи або проживання
відповідача (незалежно від прямих
вказівок з приводу можливого
виселення).

Позивачами приведені докази щодо
використання жилого приміщення не за
призначенням та систематичного
порушення правил співжиття з боку
відповідачки.

Так, виселення особи можливе лише за
умови, що до неї попередньо були вжиті
заходи попередження або громадського
впливу.

З огляду на законодавство України суд
вважає, що вжиті до відповідачки заходи
є достатніми для виселення останньої з
квартири.

На підставі ст.116 Житлового кодексу
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України №2 від 12.04.1985р. «Про деякі
питання, що виникають в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» (з змінами та доповненнями),
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218,
224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
виселення без надання іншого житла,
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІПН -
НОМЕР_1) з квартири АДРЕСА_4, без надання
іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2) судовий
збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_3) судовий
збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути переглянуто
Жовтневим районним судом м. Маріуполя
за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана до суду протягом 10
днів з дня отримання копії рішення
суду.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Позивач,
який брав участь у справі, але не був
присутнім у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, може
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.О.Ковтуненко