Провадження № 2/127/694/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.01.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Бойко В.
М.,

при секретарі Музиці А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що позивач по
справі є власником квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом.

Позивач зазначає, що в лютому 2013р.
позивач зареєструвала в своїй
квартирі ОСОБА_2, який на той час був
чоловіком доньки позивача. На даний час
шлюб між донькою позивача та ОСОБА_2
розірвано. За місцем реєстрації
відповідач ніколи не проживав та не
сплачував кошти за комунальні послуги.

Тому позивач вважає, що відповідач
повинен бути знятий реєстрації, та
бути зареєстрований за місцем свого
фактичного проживання.

Вищезазначене і стало підставою для
звернення позивача до суду.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала в повному обсязі.

Відповідач проти визнання позову не
заперечував.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини:

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 15.12.2005р. виданого
виконкомом ВМР квартира, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в частках ?.(
а. с.6)

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 16.02.2007р. ОСОБА_1
успадкувала після смерті ОСОБА_3 ?
квартири, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 ( а. с. 7)

Як вбачається з акту від 08.11.2013р.
складеного комісією в складі
інспектора ТОВ «ЖЕО» Якубівською О.Т.,
юристом ТОВ «ЖЕО» Міщенко А.Т., за
адресою АДРЕСА_1 на момент обстеження
тимчасово не перебуває зареєстрований
ОСОБА_2. Свідчення про тимчасову
відсутність підтверджують сусіди, які
проживають в АДРЕСА_1. ( а. с. 8)

Ст. 29 ЦК України, встановлено, що місцем
проживання фізичної особи є приміщенні
у відповідному населеному пункті, де
фізична особа проживає постійно,
переважно чи тимчасово. За місцем
проживання проводиться реєстрація
громадян, що є підставок для припущення
про проживання особи в зазначеному
будинку, квартирі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що
-власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд . Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії ,
які не суперечать закону.

Ч.2 ст. 405 ЦК України встановлено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла.

ст. 321 ЦК України встановлено, що -
право власності є непорушним , ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

ст. 41 Конституції України встановлено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК
України.

ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, враховуючи
вищезазначене, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що позов
обґрунтований, повністю підтверджений
матеріалами справи, та підлягає
повному задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. При поданні позовної
заяви позивач сплатив судовий збір у
розмірі 229,40 грн., які підлягають
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41
Конституції України, ст. 15, 319, 321, 415, ЦК
України, ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст.15, 81, 88, 209,
215, 222, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 зареєстрованого за
адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: