АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6670/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2520/14 Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О.
Доповідач Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Пікуля В.П.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 3 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Петро-Давидівської сільської ради Диканського району, треті особи: Полтавська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Святецька Ірина Вікторівна про визнання заповіту та дублікату заповіту нікчемними та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Полтавська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Святецька Ірина Вікторівна про встановлення належності заповіту, усунення від права на спадкування майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 3 липня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Петро-Давидівської сільської ради Диканського району про визнання заповіту та дублікату заповіту нікчемними задовольнити.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення належності заповіту, усунення від права на спадкування майна відмовлено.

Заповіт від 7 вересня 2004 року складений померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, посвідчений 7 вересня 2004 року Кабак Тетяною Федорівною, секретарем Петро-Давидівської сільської ради Диканського району Полтавської області визнано нікчемним.

Дублікат заповіту від 15 травня 2012 року, посвідчений 15 травня 2012 року Микитенко Оленою Юріївною, секретарем Петро-Давидівської сільської ради Диканського району Полтавської області визнано нікчемним.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 110 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 7 вересня 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно ОСОБА_1 Вказаний заповіт було зареєстровано за №150 та посвідчено секретарем Петро-Давидівської сільської ради Диканського району Кабак Т.Ф.

В зв'язку з втратою ОСОБА_1 оригіналу заповіту, 15 травня 2012 року секретарем Петро-Давидівськорї сільської ради Диканського району їй було видано його дублікат.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 травня 2012 року встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з ОСОБА_4 понад 5 років, до часу відкриття спадщини, а саме з жовтня 1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 квітня 2012 року з заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1264 ЦК України до приватного нотаріуса звернулася ОСОБА_2, а 20 червня 2012 року з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 звернулась ОСОБА_1

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час посвідчення заповіту Петро-Давидівська сільська рада відповідного рішення сесії про покладення на секретаря Петро-Давидівської сільської ради Кабак Т.Ф. делегованих повноважень з вчинення нотаріальних дій з 2000 року по 2006 рік не приймала та обов'язків на службових осіб сільської ради не покладала. Встановивши такі обставини згідно до архівної довідки від 24 вересня 2012 року та вирішуючи спір на підставі вимог ч.1 ст.1257 ЦК України, суд дійшов висновку про визнання оспорюваного заповіту нікчемним, а відтак і виданий на його підставі дублікат також визнав нікчемним.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що не допускається визнання заповіту дійсним, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, про що роз'яснено в п.14 Постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

З висновками місцевого суду не може в повній мірі погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Згідно п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів України нотаріальні дії у виконавчих комітетів сільських,селищних міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій.

Статтею 38 Закону України «Про місцеве самоврядування» (як в редакції станом на 1997 рік, так і станом на час посвідчення заповіту) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження по вчиненню нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання.

На підставі вказаного Закону, наказом №18 від 27 січня 1997 року по Петро-Давидівській сільській раді «Про розподіл обов'язків між працівниками апарату виконкому», секретарю виконавчого комітету покладено в обов'язок вчиняти нотаріальні дії.

Рішенням виконавчого комітету Петро-Давидівської сільської №10 від 28 січня 1997 року секретаря виконкому затверджено відповідальним за ведення нотаріальних дій при сільській раді.

Вказане свідчить, що в даній сільській раді уповноваженою посадовою особою по здійсненню нотаріальних дій була посада секретаря виконавчого комітету. Вказане рішення в подальшому не скасовувалась, не змінювалось і продовжувало залишатись чинним.

Станом на вересень 2004 року посаду секретаря виконавчого комітету Петро-Давмидівської сільської ради, рівно як і посаду секретаря сільської ради, обіймала Кабак Т.Ф.

Із змісту заповіту, оригінал якого оглядався судом першої інстанції, а до матеріалів справи приєднано його копію, вбачається, що о 13 год. 20 хв. 7 вересня 2004 року в с. Петро-Давидівка ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчила секретар Петро-Давидівської сільської ради Кабак Т.Ф.

Сам бланк заповіту виготовлений друкарським способом, його зміст виготовлено в рукописному вигляді секретарем сільської ради Кабак Т.Ф. та підписано нею як секретарем виконавчого комітету.

Оскільки виконавчими органами сільських рад є їх виконавчі комітети, а посаду як секретаря сільської ради, так і секретаря виконавчого комітету обіймала саме Кабак Т.Ф. і саме нею посвідчувався оспорюваний заповіт, підстав вважати, що останній складений особою, яка не мала на це право - не має, позаяк не має по справі інших обставин, які б свідчили, що даний заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Врахувавши встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання заповіту нікчемним з підстав, встановлених ч.1 ст. 1257 ЦК України.

При цьому, колегія суддів не може прийняти до відома як безумовні докази відсутності повноважень у секретаря виконавчого комітету та одночасно у секретаря сільської ради Кабак Т.Ф. повноважень на вчинення нотаріальних дій - архівні довідки № 01-11/147 від 24 вересня 2013 року та №01-11/150 від 28 вересня 2012 року, згідно яких рішення про делегування секретарю Петро-Давидівської сільської ради по здійсненню нотаріальних дій за 2004 рік відсутні.

Із змісту останніх вбачається, що такого висновку начальник архівного відділу дійшов опрацювавши протоколи засідань виконавчого комітету Петро-Давидівської сільської ради та протоколи сесій за 2004 рік.

Між тим, обґрунтовуючи вказаними довідками вимоги про нікчемність заповіту, позивачем не були спростовані докази у вигляді наказу №18 від 27 січня 1997 року по Петро-Давидівській сільській раді про покладення на секретаря виконавчого комітету обов'язку вчиняти нотаріальні дії та відповідне рішення виконавчого комітету Петро-Давидівської сільської №10 від 28 січня 1997 року.

При цьому колегією суддів відхиляється твердження позивача та його представника щодо втрати чинності зазначених рішень внаслідок закінчення строку повноважень того чи іншого депутатського корпусу, оскільки таке твердження не ґрунтується на законі, зокрема на положеннях Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», регламенті роботи Петро-Давидівської сільської ради Диканського району.

При цьому необхідно зауважити, що розподіл обов'язків між працівниками апарату виконкому, в тому числі і визначення відповідальної особи за вчинення нотаріальних дій, покладається на посадову особу, незалежно від того, хто саме з працівників в той чи інший час обіймає цю посаду.

На вказані обставин суд першої інстанції належної увагу не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову у зв'язку з чим рішення в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову про визнання заповіту нікчемним.

Разом з цим, при задоволенні позову про визнання заповіту та його дублікату нікчемними, суд першої інстанції вірно вирішив зустрічний позов, зауваживши, що останній не може бути задоволений, оскільки не допускається визнання заповіту, який є нікчемним, дійсним.

Про те, внаслідок скасування рішення суду в частині визнання оспорюваного заповіту та його дублікату нікчемним, визначені судом першої інстанції підстави відмови в задоволенні зустрічних вимог вже відпали, позаяк і необхідності в здійсненні спадкоємцем ОСОБА_1 судового захисту в обраний нею спосіб - встановлення факту належності їй заповіту, складеного ОСОБА_4 7 вересня 2004 року та про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування на даний час не має, оскільки вказаний заповіт залишається чинним, а відтак і спадкоємцем згідно ст. 1223 ЦК України після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1, як особа визначена спадкодавцем в заповіті.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 3 липня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Петро-Давидівської сільської ради Диканського району про визнання заповіту та дублікату заповіту нікчемними скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно.