рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі - головуючого судді Матяш Т.Л.

при секретарі - Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білгород -
Дністровський Одеської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна
спільною власністю подружжя та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна
спільною власністю подружжя,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.06.1978
року між ними був укладений шлюб, а в 1997
року її чоловік ОСОБА_2 став власником
3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1,
який подружжя вже понад 10 років разом
добудовують, реконструюють, тому
ОСОБА_1 вважає, що, вона як дружина, на
підставі ст..22 КпШСУ, має повне право
вимагати визнання зазначеного
нерухомого майна спільно нажитим
майном подружжя.

Натомість, в своїй зустрічній позовній
заяві, ОСОБА_2 просить визнати за ним
право власності на прибудову літ. «а4»,
«а5», надбудови літ. «а6», сараю літ. «О»,
гаражу літ. «П», сараю літ. «Р»,
вбиральні-душ літ. «С», літньої кухні
літ. «Т» по АДРЕСА_1, при цьому зазначив,
що 3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1
він успадкував від ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та заповіла нерухомість
відповідачу - ОСОБА_2 Таким чином,
відповідач за первісним позовом
вказує, що за законодавством КпШСУ
успадковане майно одного з подружжя є
його особистою власністю, тому
намагання ОСОБА_1 отримати ? частку
будинку є неправомірними, незважаючи
навіть на той факт, що вони разом
реконструювали та добудовували
будинок.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася,
надала до суду заяву з проханням
розглянути справу без її присутності в
судових засіданнях.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі та
задовольнити зустрічну позовну заяву,
а у задоволенні первісного позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням
зустрічного позову. Судом встановлені
наступні фактичні обставини на
підставі представлених письмових
доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 03
червня 1978 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
укладений шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1, актовий запис № 45.

30 жовтня 1997 року ОСОБА_2 отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, реєстровий № 287/97, згідно з
яким ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_3
успадкував 3/10 частин житлового будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦК України, акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Отже, суд, розглядаючи
спірні відносини, що виникли між
сторонами, керується нормами Кодексу
про шлюб та сім'ю України, що набрав
законну силу в 1969 році та втратив
чинність в 2004 році.

Згідно з ст.. 24 КпШСУ, майно, яке
належало кожному з подружжя до
одруження, а також одержане ним під час
шлюбу в дар або в порядку успадкування,
є власністю кожного з них.

Таким чином, законодавець встановив
імперативне правило регулювання
шлюбних відносин, щодо спадкового
майна, відповідно з якими успадковане
майно одного з подружжя не є спільною
власністю подружжя. З огляду на
сказане, суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що
не можуть бути судом задоволені.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2
суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Ст. 321 ЦК України закріплює, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не впливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

Керуючись ст.. 24 КпШСУ та ст..ст. 321, 328 ЦК
України, ст..ст. 60, 61, 70, 71 СК
України,ст.ст. 3, 8, 10, 60, 143, 174, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
прибудову літ. «а4», «а5», надбудови літ.
«а6», сараю літ. «О», гаражу літ. «П»,
сараю літ. «Р», вбиральні-душ літ. «С»,
літньої кухні літ. «Т» по АДРЕСА_1
Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя