Провадження № 2/750/3345/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі : головуючого судді - Логвіної
Т.В.,

при секретарі - Вигівській Т.А.,

за участю представника позивача,
відповідача ОСОБА_1, представників
відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
виробничо-торгова фірма «Сіверянка» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в
и в :

31.10.2013 року Публічне акціонерне
товариство виробничо-торгова фірма
«Сіверянка» звернулось до суду з
позовом до відповідачів про стягнення
заборгованості за проживання в
гуртожитку в сумі 12 893 грн. 98 коп. та
судового збору. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що відповідачі
проживають в гуртожитку, що належить
ПАТ ВТФ «Сіверянка» на праві приватної
власності, при цьому не мають і не мали
із підприємством ні трудових, ні
договірних відносин і були поселені на
підставі Договору про надання місць
працівникам ПАТ ЧШФ «Елегант» у
гуртожитку ПАТ ВТФ «Сіверянка» від
25.04.1994 року. З 01.11.2010 року Договір від
25.04.1994р. про надання місць працівникам
ПАТ «Елегант» у гуртожитку ПАТ ВТФ
«Сіверянка» було розірвано за
ініціативою ПАТ ЧШФ «Елегант», у
зв'язку з чим ПАТ ЧШФ «Елегант» з цього
часу не здійснювало оплату за
проживання свої працівників в
гуртожитку. У зв'язку із розірванням
Договору від 25.04.1994р. та припиненням
таким чином будь-яких правовідносин
між ПАТ ВТФ «Сіверянка» та ПАТ ЧШФ
«Елегант», а також у зв'язку з відмовою
відповідачів виселятись чи укласти
договір найму безпосередньо із
підприємством, адміністрацією ПАТ ВТФ
«Сіверянка» здійснювалось нарахування
за проживання в гуртожитку на підставі
Розпорядження Чернігівської обласної
державної адміністрації від 22 жовтня
2008 року № 363, яким встановлений
граничний розмір плати за проживання в
гуртожитках на рівні 120 грн. за одне
ліжко-місце на місяць протягом року. З
01.11.2010 року (тобто з моменту розірвання
Договору від 25.04.1994р. про надання місць
працівникам ПАТ «Елегант» у гуртожитку
ПАТ ВТФ «Сіверянка») по серпень 2013 року
за відповідачами утворилась
заборгованість за проживання в
гуртожитку в розмірі 12 893 грн. 98 коп.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити.

Відповідачі та їх представники в
судовому засіданні позов не визнали.

Заслухавши пояснення та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
проживають та зареєстровані в
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, який
належить Публічному акціонерному
товариству виробничо-торгова фірма
«Сіверянка» на праві приватної
власності, при цьому не мають і не мали
із підприємством ні трудових, ні
договірних відносин і були поселені на
підставі Договору про надання місць
працівникам ПАТ ЧШФ «Елегант» у
гуртожитку ПАТ ВТФ «Сіверянка» від
25.04.1994 року.

З 01.11.2010 року Договір від 25.04.1994 року
про надання місць працівникам ПАТ
«Елегант» у гуртожитку ПАТ ВТФ
«Сіверянка» було розірвано за
ініціативою ПАТ ЧШФ «Елегант», тому ПАТ
ЧШФ «Елегант» з цього часу не
здійснювало оплату за проживання своїх
працівників в гуртожитку.

Відповідно до п. 2 Примірного
положення про гуртожитки, гуртожитки
призначаються для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

Розпорядженням Чернігівської обласної
державної адміністрації від 22 жовтня
2008 року № 363 встановлений граничний
розмір плати за проживання в
гуртожитках на рівні 120 грн. за одне
ліжко-місце на місяць протягом року.

Пунктом 3 вказаного Розпорядження
визначено, що вартість електроенергії
у плату за проживання у гуртожитку не
включена і сплачується мешканцями
додатково.

ПАТ ВФТ «Сіверянка» за період з 01.11.2010
року по серпень 2013 року нараховувало
відповідачам оплату за проживання
відповідно до розпорядження
Чернігівської обласної державної
адміністрації № 363 від 22.10.2008 року 120
грн. за п'ять ліжко-місць, а також плату
за додаткові послуги, а саме: за
електроенергію та послуги вахтера.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивачем не надано
суду доказів того, що відповідачами
зайнято саме п'ять ліжко-місць та вони
перешкоджають поселенню на вільні
ліжко-місця інших осіб на вимогу
позивача, суд приходить до висновку
про те, що нарахування оплати для
відповідачів необхідно розраховувати
на два ліжко-місць відповідно до
кількості зареєстрованих та
проживаючих осіб, що становитиме 240 грн.
(120 грн. х 2), а всього за вказаний період
8160 грн. Тому, при нарахуванні наданих
позивачем послуг з урахуванням
електроенергії та послуг вахтера,
холодної води, загальна сума до сплати
становить 11 083 грн. 98 коп.

В судовому засіданні встановлено, що за
означений період відповідачами
сплачено позивачу 11 290 грн., що свідчить
про відсутність на даний час
заборгованості відповідачів перед
позивачем, у зв'язку з чим позов
необґрунтований за задоволенню не
підлягає.

керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК
України.

Суддя