Справа №519/1490/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04.12.2014 року

Южний міський суд Одеської області у
складі:

головуючого судді - Асанової З.І.,
секретаря - Гнатюк Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
встановлення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який уточнив, до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та встановлення місця проживання
дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що
сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Від шлюбу у
сторін народились дитина: донька -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає з
позивачем та знаходяться на його
утриманні. Оскільки відповідач має
намір виїхати на інше постійне місце
проживання за межі України та
відмовляється брати з собою та
утримувати дитину, то вона згодна, щоб
дитина проживала разом з позивачем.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, згідно якої
уточнені позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить розглядати
справу у його відсутність за участю
його представника.

Представник позивача в судовому
засіданні уточненні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
уточненні позовні вимоги визнала в
повному обсязі.

Вислухавши представника позивача та
відповідача, вивчивши матеріали
справи, вислухавши сторони, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2001 року
сторони уклали шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу (а.с.13).

В шлюбі у них народилась дитина: донька
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтво про
народження (а.с. 7).

Сторони спільне господарство не
ведуть, шлюбні відносини припинені.
Майнові суперечки між сторонами -
відсутні, спору про місце проживання
дитини не має.

Батьки дійшли добровільно згоди щодо
місця проживання та виховання дитини.

Згідно ч.3 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи у віці від
десяти до чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я тощо, в якому вона проживає,
якщо інше місце проживання не
встановлено за згодою між дитиною та
батьками (усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна.

Крім того ст. ст. 160 ч. 2, 161 ч. 1 СК України
визначено, що місце проживання дитини,
яка досягла десяти років, визначається
за спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

В порядку ст. 112 СК України суд з'ясував
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що шлюб зберегти неможливо,
сторони миритися не бажають, створити
здорову та міцну родину не змогли, шлюб
існує лише формально та підлягає
розірванню. Вимоги щодо визначення
місця проживання дитини підлягають
задоволенню, так як батьки дійшли
згоди.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 160, 161
Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований ВРАГС Южненського
міського управління юстиції Одеської
області 12.06.2001 року, актовий запис №85 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
дружини залишити «ОСОБА_2».

Визначити місце проживання
неповнолітньої дитини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем його
проживання.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Южного міського суду

Одеської області
З.І.Асанова