Справа №256735613ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.01.2014 року Калінінський районний суд
міста Донецька Донецької області у
складі:

Головуючий -
суддя Сватіков А.В.,

при секретарі
- Клименко Д.В.,

за участю
адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
про розподіл майна подружжя,

В с т а н о в и в:

Позивачка - ОСОБА_2 звернулась до
Калінінського районного суду м.
Донецька із позовом до ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про розподіл
майна подружжя.

В позовній заяві вона зазначила, що
вона - ОСОБА_2 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року із
ОСОБА_3, цей шлюб був розірваний
рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька 19.07.2006 року. Від
сумісного проживання у позивачки та
відповідача мається дві неповнолітні
дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копіями свідоцтв про їх народження. Під
час шлюбу відповідачем ОСОБА_3 було
придбано разом з його батьками
квартиру АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3
купив 1/3 частину вищевказаної квартири
за сумісні кошти сімейного бюджету. 1/3
частина квартири була куплена
відповідачем на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 07.02.2002
року, посвідченого державним
нотаріусом Першої донецької державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 Позивачка
не знала, що відповідач брав участь у
купівлі квартири, і дізналася про це
наприкінці серпня 2013 року від батьків
Відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому не
зверталася раніше до суду із позовом
про розподіл майна. Згідно до ст. 60
Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. У разі
поділу майна, згідно ст. 70 ч. 1 СК
України, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. Ніяких
інших домовленостей, а також шлюбного
договору між сторонами не було. З цих
підстав позивачка просила суд визнати
право спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 42,30
кв.м., у тому числі житловою 27,60 кв.м, та в
порядку розподілу майна подружжя
визнати право власності ОСОБА_2 на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 42,30 кв. м., у тому числі житловою
27,60 кв.м.

В судовому засіданні позивачка по
справі ОСОБА_2 та її адвокат ОСОБА_1, яка
діє на підставі угоди про надання
адвокатських послуг, позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, про розподіл майна подружжя,
підтримали у повному обсязі, і надали
пояснення, аналогічні тим, що викладені
у позовній заяві і просили суд
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Відповідач по справі - ОСОБА_3 в судове
засідання не прибув, але надав до суду
письмову заяву в якій просив суд
розглянути справу у його відсутність,
позовні вимити ОСОБА_2 він визнає, тому
суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність відповідача по справі на
підставі наявних у справі доказів,
відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2, 169 ЦПК
України.

Треті особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не прибули, але надали до
суду письмові заяви в яких просили суд
розглянути справу у їх відсутність,
позовні вимити ОСОБА_2 вони визнають,
тому суд вважає можливим розглянути
справу у відсутність третіх осіб по
справі на підставі наявних у справі
доказів, відповідно до вимог ст. ст. 158
ч.2, 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачки, її
представника та дослідивши матеріали
справи, суд дістається висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про розподіл
майна подружжя, знайшли своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
тому підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 09.09.1995 року із ОСОБА_3, і цей шлюб
був розірваний рішенням
Будьоннівського районного суду м.
Донецька 19.07.2006 року, що підтверджено
копією рішення суду та свідоцтвом про
розірвання шлюбу.

Від сумісного проживання у ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є дві неповнолітні дитини -
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копіями свідоцтв про їх народження.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦК України
фізичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати.

В судовому засіданні встановлено, що
під час шлюбу відповідачем - ОСОБА_3
було придбано разом з його батьками
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. А
саме Відповідач ОСОБА_3 купив 1/3 частину
вищевказаної квартири за сумісні кошти
сімейного бюджету. Зазначений факт
підтверджено договором
купівлі-продажу квартири від 07.02.2002
року, посвідченого державним
нотаріусом Першої донецької державної
нотаріальної контори Сусліною Н.В. за
реєстровим №3-379. Зазначений договір
купівлі-продажу квартири, оформлений
належним чином та зареєстрований в КП
«БТІ м. Донецька», що підтверджено
копією договору та реєстраційним
надписом.

Позивачка не знала, що відповідач брав
участь у купівлі квартири, і дізналася
про це наприкінці серпня 2013 року від
батьків відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
тому не зверталась раніше до суду із
позовом про розподіл майна.

Виходячи з вимог ст. 60 Сімейного
Кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважних причин
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 63 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст. 368 ЦК України,
майно набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньої спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином судом встановлено, що 1/3
частина квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 42,30 кв.м., у тому числі житловою
27,60 кв.м. є спільною сумісною власністю
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Вимогами ст. 69 СК України передбачено,
що дружина та чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором - ст. 70 ч.1 СК України.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України,
майно що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі, якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір вирішується судом.

Вимогами ст. 372 ЦК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом, у разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншої особою.

Враховуючи викладене, суд задовольняє
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про розподіл
майна подружжя, у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 31, 57, 60, 88, 130, 158, 169, 209, 212, 214-215,
216, 218 ЦПК України, ст. ст. 60-71 СК України,
ст. ст. 368, 372 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про
розподіл майна подружжя - задовольнити.

Визнати право спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 42,30 кв.м., у тому числі житловою
27,60 кв.м.

В порядку розподілу майна подружжя
визнати право власності ОСОБА_2 на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 42,30 кв. м., у тому числі житловою
27,60 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене в
Апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

СУДДЯ
СВАТІКОВ А.В.

23.01.2014