Справа № 482/1618/14-ц
З А О Ч Н Е
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
28 жовтня 2014 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гажі О.П.,
при секретарі судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач 11.09.2014 року звернувся в суд з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3
В своєму позові позивач зазначив, що 06.07.2013 року він позичив відповідачці грошові кошти в розмірі 4000 грн., а та, відповідно до досягнутої домовленості, видала йому позикову розписку, в якій зобовязалася повернути зазначену суму в строк до 30.10.2013 року. Посилаючись на порушення відповідачем домовленості по борговому зобов'язанню, на не виконання нею своїх зобовязань щодо повернення боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, що складає суму в загальному розмірі 4648 гривень.
Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду у випадку неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач не з`явилася в судові засідання за судовими викликами, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила.
Відповідно до ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи.
Справа у відповідності з вимогами ст. 169 ч.4, 226 ЦПК України розглянута у відсутність відповідача на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного порядку розгляду, так як позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, 06 липня 2013 року відповідач позичила у позивача 4000 грн., що підтверджується розпискою, яку відповідач написала власноруч, оригінал якої подана позивачем разом з позовом як доказ по справі.
Згідно цієї розписки, відповідач зобов'язалася повернути позивачеві взяті грошові кошти до 30.10.2013 року. На момент звернення позивача до суду, тобто, станом на 11.09.2014 року, відповідач не виконала перед позивачем свого боргового грошового зобов'язання, що підтверджується фактом наявності на руках у позивача оригіналу боргової розписки відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Статтею 1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником, зокрема в ній зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України.
Крім того, згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Як вбачається з обставин справи, сума боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, становила 4000 грн.
Згідно даним Держкомстату України, індекс інфляції в листопаді 2013 року становив 100,2, в грудні 2013 року 100,5, в січні 2014 року 100,2, в лютому 2014 року 100,6, в березні 2014 року 102,2, в квітні 2014 року 103,3, в травні 2014 року 103,8, в червні 2014 року 101,0, в липні 2014 року 100,4, в серпні 2014 року 100,8.
З моменту, коли відповідач мала повернути позивачеві борг, пройшло 10 місяців.
За прострочення зобовязання 3 % річних за 1 рік розраховується за формулою 4000х3/100=120,00 грн.
За кожен місяць прострочення 3 % річних становить 120/12 = 10,00 грн.
Таким чином, 3 % річних з листопада 2013 року по вересень 2014 року складає 100,00 грн. ( 10,00 грн. х 10 міс. = 100 грн.).
Розрахунок боргу з урахуванням індексу інфляції в період з 01 листопада 2013 року по 31 серпня 2014 року розраховується за наступною формулою: ІІ с = (ІІ 1:100) х (ІІ 2:100) х (ІІ 3:100) х (ІІ 4:100)х (ІІ 5:100) х (ІІ 6:100) х (ІІ 7:100) х (ІІ 8:100) х (ІІ 9:100) х (ІІ 10:100), де ІІ 1, це індекс інфляції за перший місяць, а далі за інші місяці відповідно до нумерації.
Відповідно до вищезазначених даних, сукупній індекс інфляції становить ІІ с = 100,2 х 100,5 х 100,2 х 100,6 х 102,2 х 103,3 х 103,8 х 100,4 х 100,8 /100 = 1,137.
Сума заборгованості із урахуванням індексу інфляції, складає 4548 грн. ( сума боргу 4000 грн. х сукупний індекс інфляції 1,137 = 4548 грн.).
Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних становить 4648 грн. (4548 грн. + 100 грн. = 4648 грн.).
Тому, за вищевикладених обставин, коли факт заборгованості відповідачем грошових коштів доведений в суді, то позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 243,60 гривень судових витрат по оплаті судового збору та 350 грн. витрат на правову допомогу, а всього 593,60 грн.
Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 06.07.2013 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 4648 (чотирі тисячі шістсот сорок вісім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в сумі 593,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з моменту отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області

через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається

протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: