АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5596/14 Справа № 208/8794/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Видавничий будинок «Подія» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 березня 2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий будинок «Подія», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

12.11.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Видавничий будинок «Подія», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 березня 2014 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Видавничий будинок «Подія», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано поширену інформацію, яка була опублікована в газеті «Событие» № 45 (897) від 06 листопада 2013 р. в статті «Попытка рейдерского захвата газеты «Событие», зокрема у якій йшлося про те, що: «…Глеб ОСОБА_2 не довольствуется заработками с земельных оформлений», «Сыграв на тяжелом материальном положении газеты «Мой Днепродзержинск» («ДМ»), депутат с помощью своей жены ОСОБА_5 выжил главного редактора «МД» и буквально выгнал ее из редакции» - недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2.

Зобовязано відповідача ТОВ «Видавничий будинок «Подія» як засновника та видавця газети «Событие» спростувати інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена, протягом місяця з дати набрання рішення суду законної сили, публікацією тексту спростування такого змісту: «06 листопада 2013 року у номері 45 (897) газети «Событие» у статті «Попытка рейдерского захвата газеты «Событие» була викладена інформація, що не відповідає дійсності, наступного змісту: «…Глеб ОСОБА_2 не довольствуется заработками с земельных оформлений», «Сыграв на тяжелом материальном положении газеты «Мой Днепродзержинск» («ДМ»), депутат с помощью своей жены ОСОБА_5 выжил главного редактора «МД» и буквально выгнал ее из редакции» Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується. Стягнуто з ТОВ «Видавничий будинок «Подія», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_2 300 (триста) грн. В рахунок відшкодування моральної шкоди.Стягнуто з ТОВ «Видавничий будинок «Подія» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 81 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 81 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 81 грн. 20 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом першої інстанції було встановлено, що в газеті «Событие» № 45 (897) від 06 листопада 2013 р. в статті «Попытка рейдерского захвата газеты «Событие» надрукована на першій шпальті видання, інформація про те, що «…Глеб ОСОБА_2 не довольствуется заработками с земельных оформлений», «хочет стать медийным магнатом», «получив отказ, Глеб решил потренироваться на других изданиях…», «Сыграв на тяжелом материальном положении газеты «Мой Днепродзержинск» («ДМ»), депутат с помощью своей жены ОСОБА_5 выжил главного редактора «МД» и буквально выгнал ее из редакции».

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтєю 34 Конституцією України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно до ч.1 ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Стаття 177 ЦК України визначає що об'єктом цивільних прав можуть бути нематеріальні блага. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Частиною 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. № 1 під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебачення чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережах Інтернет чи з використання інших засобів теле комунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідачем не доведено, що поширена інформація є достовірною, суд прийшов до правильного висновку, що Інформація, яка містилась у спірних фрагментах тексту не є оціночними твердженнями, а аналізована інформація (компоненти змісту) є виключно агресивно-негативною й спрямована на звинувачення позивача у аморальній поведінці. Поширені повідомлення здійснені у формі фактичного твердження.

Крім того, судом правильно встановлено ознаки недостовірності висвітлених спірних фактів, оскільки вони можуть сприйматися громадськістю чи окремими громадянами, з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, як негативними щодо позивача та такими, що порушують немайнові права останнього. Доказів достовірності інформації відповідач суду не надав.

На підставі викладено колегія суддів вважає, що суд зробив обґрунтований висновок про те, що відповідач порушив право позивача на повагу до його честі та гідності в частині опублікування в газеті «Событие» № 45 (897) від 06 листопада 2013 року саме в статті «Попытка рейдерского захвата газеты «Событие», зокрема у якій йшлося про те, що: «…Глеб ОСОБА_5 не довольствуется заработками с земельных оформлений», «Сыграв на тяжелом материальном положении газеты «Мой Днепродзержинск» («ДМ»), депутат с помощью своей жены ОСОБА_5 выжил главного редактора «МД» и буквально выгнал ее из редакции».

Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відшкодування моральної шкоди, яка завдана внаслідок порушення особистих немайнових прав відшкодовується на загальних підставах та в порядку, що передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Враховуючи часткову доведеність вимог позивачем колегія суддів вважає стягнуту суму у розмірі 300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди домірною тим моральним стражданням, які були завдані ОСОБА_2 зі сторони відповідача.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ТОВ «Видавничий будинок «Подія» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 березня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_6