Справа № 352/1750/14-ц
Провадження № 2/352/967/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Тисменицької РДА,
Черніївської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до
відповідачів про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом. Свій
позов обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її чоловік ОСОБА_2,
після смерті якого відкрилась спадщина
на все належне йому майно. Вона у
встановленому законом порядку
прийняла спадщину, 24.12.2010 р. отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на належну покійному
чоловікові 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.
Крім того, її чоловік на підставі
рішення Черніївської сільської ради
від 28.12.1993 р. отримав у приватну
власність земельну ділянку площею 0,0483
га для ведення садівництва, яка
розташована в садовому товаристві
«Будівельник» в с. Черніїв
Тисменицького району
Івано-Франківської області; згідно п.2
вказаного рішення сільська рада
вирішила у зв'язку з тим, що немає
можливості видати державний акт на
право приватної власності, видати план
зовнішніх меж земельної ділянки як
тимчасовий документ. Відповідно до
рішення Черніївської сільської ради
від 25.07.2008 р. сільська рада не заперечує
щодо передачі ОСОБА_2 у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,0489 га для ведення садівництва в СТ
«Будівельник» за межами населеного
пункту. Чоловік за життя не встиг
здійснити державну реєстрацію права
власності на спірну земельну ділянку
та виготовити на своє ім'я державний
акт (свідоцтво) на право власності на
земельну ділянку. 12.06.2014 р. вона
звернулась до голови Тисменицької РДА
із заявою про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для ведення садівництва в
СТ «Будівельник» за межами населеного
пункту с. Черніїв, отримала відповідь з
рекомендацією звернутись до Головного
управління Держземагенства в
Івано-Франківській області. Останнє
відмовило їй у затвердженні технічної
документації, посилаючись на те, що у
документації із землеустрою відсутня
підстава оформлення нею права на
земельну ділянку, яка передана у
приватну власність ОСОБА_2 З огляду на
те, що право власності ОСОБА_2 на спірну
земельну ділянку виникло на підставі
рішення Черніївської сільської ради
від 28.12.1993 р., однак, відсутність
державної реєстрації права власності
на земельну ділянку за померлим
позбавляє позивачку можливості
зареєструвати спірну земельну ділянку
на своє ім'я. Інші спадкоємці за законом
першої черги - діти позивачки та
спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від
спадщини відмовились шляхом подання
відповідних заяв у Першу
Івано-Франківську державну
нотаріальну контору. Просила визнати
за нею право власності на земельну
ділянку площею 0,0483 га для ведення
садівництва, яка розташована в
садовому товаристві «Будівельник» в с.
Черніїв Тисменицького району
Івано-Франківської області, у порядку
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_2

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, у поданій суду заяві просила
справу розглянути в її відсутності,
позов підтримала і просила його
задовольнити.

Представник відповідача - Тисменицької
РДА у судове засідання не з'явився, про
час і місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, не
повідомив суду про причини неявки.

Представник відповідача - Черніївської
сільської ради у судове засідання не
з'явився, від відповідача надійшла
заява, у якій він позов визнав, просив
справу розглянути у відсутності свого
представника.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Встановлено, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. свого чоловіка ОСОБА_2
позивачка у встановленому законом
порядку прийняла спадщину та 24.12.2010 р.
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на належну
покійному чоловікові 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 (а.с.8). Інші спадкоємці
за законом першої черги - діти
позивачки та спадкодавця ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 від прийняття спадщини
відмовились шляхом подання
відповідних заяв у Першу
Івано-Франківську державну
нотаріальну контору за місцем
відкриття спадщини.

ОСОБА_2 на підставі рішення
Черніївської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області від 28.12.1993
р., прийнятого відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р.
«Про приватизацію земельних ділянок»
(а.с.7), отримав у приватну власність
земельну ділянку площею 0,0483 га для
ведення садівництва, яка розташована в
садовому товаристві «Будівельник» в с.
Черніїв Тисменицького району
Івано-Франківської області. Згідно п.2
вказаного рішення сільська рада
вирішила у зв'язку з відсутністю
можливості видати державний акт на
право приватної власності як
тимчасовий документ видати план
зовнішніх меж земельної ділянки.

Відповідно до рішення Черніївської
сільської ради від 25.07.2008 р. (а.с.6)
сільська рада не заперечувала щодо
передачі ОСОБА_2 у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,0489 га для
ведення садівництва в СТ «Будівельник»
за межами населеного пункту; ОСОБА_2
рекомендовано звернутися у
Тисменицьку РДА із заявою про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації по земельно-кадастровій
інвентаризації земельної ділянки для
ведення садівництва.

Однак, ОСОБА_2 за життя не виготовив
державний акт на право власності на
вказану земельну ділянку та не
здійснив державну реєстрацію свого
права власності на земельну ділянку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п.3.5 листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 р. №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності: 1)
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю; 2)
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку; 3) визначення меж
земельної ділянки в натурі; 4)
погодження із суміжними
землевласниками та
землекористувачами; 5) одержання у
встановленому порядку державного акту
на землю; 6) реєстрація права власності
на земельну ділянку. Якщо зазначені
вимоги спадкодавцем не дотримано,
право власності на конкретну земельну
ділянку не виникає та відповідно до
ст.1216 ЦК України не переходить до
спадкоємців у порядку спадкування, за
винятком встановлених випадків, на які
поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні
положення» ЗК України.

На підставі абз.2 п.1 розділу X
«Перехідні положення» ЗК рішення про
передачу громадянам України
безоплатно у приватну власність
земельних ділянок, прийняті органами
місцевого самоврядування відповідно
до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. «Про
приватизацію земельних ділянок»
(втратив чинність на підставі ЗУ від
14.09.2006 р. № 139-V), є підставою для
виготовлення та видачі цим громадянам
або їх спадкоємцям державних актів на
право власності на земельну ділянку за
технічною документацією щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку (п.1 розділу X
доповнено абз.2 згідно із ЗУ від 16.09.2008 р.
№ 509-VI).

Отже, якщо видача державного акту про
право власності на землю здійснюється
на підставі рішення про передачу
громадянам України безоплатно у
приватну власність земельних ділянок,
прийнятого органами місцевого
самоврядування відповідно до Декрету
КМУ від 26.12.1992 р. «Про приватизацію
земельних ділянок», до спадкоємців
переходить право отримати державний
акт про право власності на земельну
ділянку. Зазначений порядок
встановлений законодавством у разі
набуття права власності на земельні
ділянки шляхом їх приватизації
громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК).

З огляду на викладене, з урахуванням
встановлених обставин суд дійшов
висновку про часткове задоволення
заявленого позову. За позивачкою слід
визнати право на отримання державного
акту, на даний час свідоцтва про право
власності на земельну ділянку площею
0,0483 га для ведення садівництва, яка
розташована в садовому товаристві
«Будівельник» в с. Черніїв
Тисменицького району
Івано-Франківської області, вартістю
2967,35 грн. у порядку спадкування за
законом після померлого ОСОБА_2

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, абз.2
п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК
України, п.3.5 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на
отримання державного акту, на даний час
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку площею 0,0483 га для
ведення садівництва, що розташована в
садовому товаристві «Будівельник» в с.
Черніїв Тисменицького району
Івано-Франківської області, вартістю
2967,35 грн. у порядку спадкування за
законом після померлого ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча

М.М.Хоминець