Справа № 344/4386/13-ц
Провадження № 22-ц/779/249/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Горблянського
Я.Д.

суддів: Горейко М.Д.,
Ковалюка Я.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_2 та
його представника-ОСОБА_1

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей, - за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Івано-Франківського міського
суду від 21 травня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом, який уточнила під час
розгляду справи, до ОСОБА_2 про
стягнення на її користь аліментів на
утримання дочок ОСОБА_4 1998 р.н. та ОСОБА_5
2002 р.н. в розмірі по 1000 грн. на кожну
дитину, до досягнення старшою дочкою 18
років.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 21.05.2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 у
твердій грошовій сумі по 1000 грн. на
кожну дитину щомісячно, починаючи з
25.03.2013 року до досягнення дітьми
повноліття.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
при його ухваленні.

Так, суд в порушення норм
процесуального права, ухвалюючи заочне
рішення, прийшов до помилкового
висновку, що відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
спору.

Зазначає, що ОСОБА_3 звернулась до суду
про стягнення на її користь аліментів
на утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
відповідача, з якими він погоджується.
Свої позовні вимоги позивач відповідно
до вимог процесуального кодексу шляхом
подання письмового клопотання не
змінювала, а тому необґрунтованим є
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на
кожну дитину.

На час прийняття рішення у суду не було
відомостей щодо постійного місця
роботи відповідача, наявності на
утриманні інших членів сім'ї та розміру
його доходів, що потягнуло за собою
призначення аліментів у розмірі
більшому за реальні доходи апелянта.
Крім того, на утриманні останнього
знаходиться інша неповнолітня дитина,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження, доданої до апеляційної
скарги.

За наведених доводів, просить рішення
Івано-Франківського міського суду
скасувати та ухвалити нове про
стягнення на користь позивача на
утримання неповнолітніх дітей
аліментів в розмірі 1/3 частки всіх
видів доходів.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються.

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам законодавства відповідає не
повністю.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі, однак проживають окремо. Вони є
батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з мамою
ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні.

Суд першої інстанції обґрунтовано
керувався положеннями Конвенції ООН
про права дитини, частиною другою ст. 51
Конституції України, ст. 180 СК України,
згідно яких батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття,

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Суд належним чином врахував положення
ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі, як у разі наявності мінливого
доходу платника, проте не врахував, що
визначений розмір аліментів в сумі 1000
грн. щомісячно на кожну дитину не
відповідає розміру доходів
відповідача.

Так, як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 працює в Державному
підприємстві «Івано-Франківський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» на посаді
завідуючого господарством з
суміщенням посади водія першого класу
відділу господарського та
матеріально-технічного забезпечення. З
довідки про доходи від 18.10.2013 року його
середньомісячний дохід за основним
місцем роботи становить 2095,35 грн. (а.с.36).

Крім цього, ОСОБА_2 зареєстрований
приватним підприємцем та здійснює
господарську діяльність з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом. Даних про доходи з
господарської діяльності матеріали
справи не містять, а позивачка до суду з
клопотанням в порядку ст.137 ЦПК України
про витребування таких доказів не
зверталась.

За наведених обставин, виходячи з
підтвердженого доходу відповідача за
основним місцем роботи та те, що доходи
з здійснення ним підприємницької
діяльності не встановлені, суд
приходить до висновку, що стягнення
аліментів в розмірі по 1000 грн. на кожну
дитину є завищеним.

Зважаючи на матеріальне становище
відповідача, величину прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
встановлену законодавством, те, що
обов'язок по утриманню дитини лежить на
обох батьках, колегія суддів приходить
до висновку, що розмір щомісячних
аліментів повинен становити по 750 грн.
на кожну дитину.

Посилання апелянта на порушення норм
процесуального права не знайшли свого
підтвердження в суді апеляційної
інстанції. Так, проведення заочного
розгляду справи відбувалось
відповідно до встановлених в ст.ст. 224-226
ЦПК України норм, оскільки
повідомлення про розгляд справи
відповідачу надсилались за місцем його
проживання, здобутого судом відповідно
до ст.122 ЦПК України, а уточнення
позовних вимог позивача в судовому
засіданні щодо способу стягнення
аліментів в твердій грошовій сумі не
суперечить ст. 31 ЦПК України.

За таких обставин, рішення суду
підлягає зміні в частині розміру
стягуваних аліментів, а саме зменшенню
з 1000 грн. до 750 грн. щомісячно на кожну
дитину.

Питання судових витрат судом першої
інстанції вирішено правильно
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України, а тому в решті рішення слід
залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Івано-Франківського
міського суду від 21 травня 2013 року в
частині розміру стягуваних з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4
змінити, зменшивши суму стягуваних
аліментів з 1000 грн. до 750 грн. на кожну
дитину щомісячно до досягнення дітьми
повноліття.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді
Я.Д. Горблянський

М.Д. Горейко

Я.Ю. Ковалюк