22-ц/772/43/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Іщук Т. П.Категорія: 46
Доповідач: Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,суддів:Колоса
С.С., Іващука В.А., при секретарі:Куленко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 листопада 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розподіл майна
подружжя,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду із вказаним позовом, зазначала, що
з 16 грудня 1995 року вона перебувала у
шлюбі з ОСОБА_6, який розірвано 09
листопада 2010 року.

Під час шлюбу нею з відповідачем було
придбано наступне майно: холодильник LG,
вартістю 2500 грн., пральну машину LG,
вартістю 2700 грн., електроводонагрівач
(бойлер), вартістю 1700 грн., диван з двома
кріслами, вартістю 8000 грн., газову
плиту, вартістю 1500 грн., домофон,
вартістю 250 грн., дві бочки, вартістю 100
грн., електричну праску, вартістю 70 грн.,
два настінні годинники, вартістю 300
грн., стіл та чотири стільці для кухні,
вартістю 200 грн., комп'ютер, вартістю 6000
грн., комп'ютерний стіл, вартістю 1000
грн., комп'ютерне крісло, вартістю 375
грн., телевізор Sansung, серійний номер
ЗНАК8000254, вартістю 1500 грн., плеєр Elenberg DVD
- 2404, вартістю 300 грн., диван, вартістю 1998
грн., музичний центр, LG F 079 AX, вартістю 1420
грн., шафу-купе, вартістю 4000 грн., набір
каструль «Альпарі», вартістю 1500 грн.,
картину, вартістю 300 грн., набір для
ванної кімнати, вартістю 100 грн.,
електричний масляний обігрівач,
вартістю 350 грн., журнальний стіл,
вартістю 300 грн., дачний стіл з двома
стільцями з лози, вартістю 1500 грн.,
кухонний куток, вартістю 2000 грн., а
всього, майна на 39463 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_7 просила поділити між нею та
ОСОБА_6 вказане майно як спільне
сумісне майно подружжя наступним
чином:

Виділити ОСОБА_7 із спільного майна
наступне майно: холодильник LG, вартістю
2500 грн., пральну машину LG, вартістю 2700
грн., електричний масляний обігрівач,
вартістю 350 грн., електричну праску,
вартістю 70 грн., електроводонагрівач
(бойлер), вартістю 1700 грн., один
настінний годинник, вартістю 200 грн.,
диван з двома кріслами, вартістю 8000
грн., журнальний стіл, вартістю 300 грн.,
кухонний куток, вартістю 2000 грн., дачний
стіл з двома стільцями з лози, вартістю
1500 грн., одну бочку, вартістю 50 грн., а
всього майна на суму: 19 370 грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 листопада 2013
року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_7 із спільного сумісного
майна подружжя наступні речі
побутового вжитку: холодильник LG,
вартістю 2500 грн., пральну машину LG,
вартістю 2300 грн., електричний масляний
обігрівач, вартістю 350 грн., електричну
праску, вартістю 60 грн.,
електроводонагрівач (бойлер), вартістю
1700 грн., один настінний годинник,
вартістю 150 грн., диван з двома кріслами,
вартістю 7000 грн., журнальний стіл,
вартістю 300 грн., кухонний куток,
вартістю 2000 грн., дачний стіл з двома
стільцями з лози, вартістю 1500 грн., одну
бочку, вартістю 30 грн., а всього майна на
суму: 17890 грн.

Виділено ОСОБА_6 із спільного сумісного
майна подружжя наступні речі
побутового вжитку: телевізор Sansung,
серійний номер ЗНАК8000254, вартістю 1200
грн., комп'ютер, вартістю 3000 грн., плеєр
Elenberg DVD - 2404, вартістю 300 грн., музичний
центр, LG F 079 AX, вартістю 1420 грн., один
настінний годинник, вартістю 150 грн.,
диван, вартістю 1998 грн., комп'ютерний
стіл, вартістю1000 грн., комп'ютерне
крісло, вартістю 375 грн., шафу-купе,
вартістю 4000 грн., стіл та чотири стільці
для кухні, вартістю 200 грн., одну бочку,
вартістю 30 грн., набір для ванної
кімнати, вартістю 100 грн., газову плиту,
вартістю 1200 грн., омофон, вартістю 250
грн., картину, вартістю 300 грн., набір
каструль «Альпарі», вартістю 1500 грн.,
всього на суму: 17023 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 229
грн.40 коп. у відшкодування понесених
витрат у справі.

На таке рішення ОСОБА_6 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони по справі перебували у шлюбі.
Рішенням Замостянського районного
суду м. Вінниці від 09 листопада 2010 року
шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_10, який проживає з батьком у
квартирі АДРЕСА_1, яка належить всім
трьом на праві спільної часткової
власності по 1/3 частці кожному.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7,
суд першої інстанції виходив з того, що
наявність майна, заявленого до
розподілу, віднесення його до спільної
сумісної власності подружжя
відповідачем ОСОБА_6 не оспорюється, а
заволодіння окремими речами
домашнього вжитку, прикрасами,
побутовою технікою самою позивачкою
жодним чином не знаходить свого
підтвердження в установленому порядку.

Жодна із сторін у справі на пропозицію
суду про здійснення судової
товарознавчої експертизи спірного
майна не погодилася.

Стосовно вартості майна, що підлягає
поділу, суд першої інстанції виходив з
того, що його оцінка здійснена
позивачем, не суперечить вартості,
існуючій в реальних умовах на товари
відповідного призначення. При цьому,
позивач погоджувалась на ціну, яку
зазначав відповідач, про що
наголошувалось у судовому засіданні,
зокрема 01 листопада 2013 року, в тому
числі, щодо вартості пральної машини -
2300 грн., телевізора - 1200 грн.,
електричної праски - 60 грн., дивана з
двома кріслами - 7000 грн., бочок по 30 грн.
кожна, комп'ютера - 3000 грн., газової
плити - 1200 грн.

Колегія суддів частково не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Статтею 60 СК України визначено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Пункт 23, 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснив, що
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно
до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

У разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України визначено,
що за рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення.

Колегією суддів встановлено, що у
період з 16 грудня 1995 року по
09 листопада 2010 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з батьком та
знаходиться на його утриманні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
визначення розміру спільно нажитого
майна подружжя. Також, судом вірно
встановлено, що відповідачем не
доведено належними доказами щодо
самовільного вивезення позивачем
майна на суму 30 250 грн.

За час шлюбу сторони придбали майно,
яке є спільною сумісною власністю
подружжя на підставі ч. 1 ст. 60 СК
України.

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції не встановив
належним чином обставин, що мають
значення для справи, не визначився з
правовою нормою, яка підлягає
застосуванню до правовідносин, що
виникли між сторонами при поділі
спірного майна, не врахував положення
ч.3 ст. 70 СК України. В результаті чого,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції передчасно визнав за
сторонами право власності на майно у
рівних частках, оскільки при
визначенні часток не врахував
наявність визначених законодавством
підстав для збільшення частки майна
чоловіка, з яким проживає дитина, що в
підсумку призвело до несправедливого
врегулювання спору між сторонами.

За змістом ст. ст. 181, 182, 183, 184, 189 СК
України аліменти - кошти на утримання
дитини, розмір яких визначається за
домовленістю між батьками чи за
рішенням суду.

Колегією суддів у судовому засіданні
апеляційної інстанції досліджено та
встановлено, що рішенням
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 06 квітня 2012 року позов
ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7
аліменти на користь ОСОБА_6 на
утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8
частки від усіх видів заробітку
(доходу) відповідача щомісячно,
починаючи з 14 березня 2012 року до
досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист, виданий 27 квітня 2012
року, до виконання пред'являвся та
відкрито виконавче провадження.

Також, колегією суддів з'ясовано, що у
ОСОБА_7 не сплачує аліменти, що
підтверджується довідками
Замостянського ВДВС Вінницького
міського управління юстиції від 03
вересня 2012 року та від 17 червня 2013 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що в силу ч. 3 ст. 70 СК України у
суду є підстави відступити від засади
рівності часток подружжя при поділі
майна та визнати за ОСОБА_7 1/3 частки, а
за ОСОБА_6 2/3 частки майна у спільному
майні подружжя, оскільки позивач
належним чином не виконує свого
обов'язку щодо утримання
неповнолітньої дитини та не несе
додаткових витрат на неї.

Також колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції здійснив розподіл
спільного майна подружжя без
врахування інтересів відповідача та
дитини сторін.

Розподіляючи спільне майно подружжя,
колегія суддів вважає, що відповідачу
слід виділити речі, без яких неможливе
забезпечення нормальних умов
проживання, розумового і фізичного
розвитку неповнолітньої дитини, як то :
холодильник, пральну машину,
електроводонагрівач, газову плиту,
електричну праску, комп'ютер,
комп'ютерний стіл, комп'ютерне крісло,
телевізор, диван тощо.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення суду першої
інстанції є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права, а тому колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає зміні, з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_7

На підставі викладеного,
керуючись ст. 372 ЦК України, ст.ст. 60, 70, 71
СК України, ст.ст.1, 3, 57, 60, 303, 307-309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 листопада 2013
року змінити.

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_7 із спільного сумісного
майна подружжя наступні речі
побутового вжитку: музичний центр, LG F 079
AX, вартістю 1420 грн., шафу-купе, вартістю
4000 грн., набір каструль «Альпарі»,
вартістю 1500 грн., картину, вартістю 300
грн., набір для ванної кімнати, вартістю
100 грн., одну бочку, вартістю 30 грн., один
настінний годинник, вартістю 150 грн.,
електричний масляний обігрівач,
вартістю 350 грн., журнальний стіл,
вартістю 300 грн., дачний стіл з двома
стільцями з лози, вартістю 1500 грн.,
кухонний куток, вартістю 2000 грн., а
всього майна на суму: 11 650 грн.

Виділити ОСОБА_6 із спільного
сумісного майна подружжя наступні речі
побутового вжитку: холодильник LG,
вартістю 2500 грн., пральну машину LG,
вартістю 2300 грн., електроводонагрівач
(бойлер), вартістю 1700 грн., диван з двома
кріслами, вартістю 7000 грн., газову
плиту, вартістю 1200 грн., домофон,
вартістю 250 грн., одну бочку, вартістю 30
грн., електричну праску, вартістю 60 грн.,
один настінний годинник, вартістю 150
грн., стіл та чотири стільці для кухні,
вартістю 200 грн., комп'ютер, вартістю 3000
грн., комп'ютерний сті, вартістю 1000 грн.,
комп'ютерне крісло, вартістю 375 грн.,
телевізор Sansung, серійний номер ЗНАК8000254,
вартістю 1200 грн., плеєр Elenberg DVD - 2404,
вартістю 300 грн., диван, вартістю 1998
грн., а всього майна на суму: 23 263 грн.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий суддя : (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :