АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5589/14 Справа № 203/1979/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Пантелеєвій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Бюро швидкого кредитування» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 р. по цивільній справі за позовом ТОВ «Бюро швидкого кредитування» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

25 березня 2014 р. ТОВ «Бюро швидкого кредитування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 р. позовну заяву ТОВ «Бюро швидкого кредитування» повернуто як неподану.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду на тій підставі, що постановлена вона з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, за винятком випадків виключної підсудності та підсудності за вибором позивача, визначених нормами ст.ст.110, 114 ЦПК України.

Згідно ст.110 ч.8 ЦПК УКраїни позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме ксерокопії паспорту відповідачки, зареєстрована ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

Згідно п.3.4 договору позики №1/2013/004/76 від 05 липня 2013 р., заборгованість за яким позивач просить стягнути з відповідача, позичальник проводить погашення позики та процентів за користування позикою через касу позикодавця за її місцезнаходженням у відповідні робочі дні та години.

Посиланням саме на вказаний пункт договору позивач обґрунтовує подання даної позовної заяви до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відповідно до ст.110 ч.8 ЦПК України, зазначаючи, що місцезнаходження каси позивача, який є юридичною особою, є місцезнаходженням самого позивача та знаходиться на території Кіровського району м. Дніпропетровська.

Повертаючи позовну заяву суд обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до ст.532 ЦК України зобов'язання може бути виконане в іншому від вказаною в договорі місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.80 ЦК України, ст.ст.З, 55, 62 ГК України юридична особа, яка є суб'єктом господарювання, окрім іншого, обов'язково повинна мати печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційними кодом, а також рахунки в установах банків.

Положеннями п.1.8, 5.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 р. № 492, визначено, що банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

За змістом ст.ст.1, 4, 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Для проведення переказу можуть використовуватися кошти як у готівковій, так і в безготівковій формі.

Згідно ст.5 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" суб'єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем.

За змістом ст.ст.1066, 1068 ЦК України, ст.ст.9, 21, 24, 27, 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", а також положень Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, в тому числі п.1.8, 2.32, розрахунки /перекази грошових коштів у національній валюті на рахунки кредитора у банківських установах, зокрема задля погашення заборгованості перед таким кредитором юридичною особою за грошовим зобов'язанням, може здійснюватись позичальником: через будь-який банк, який має кореспондентський рахунок у банку кредитора, за умови внесення позичальником коштів в готівковій формі; через банк, який обслуговує позичальника, - при списанні позичальником грошових коштів зі свого рахунку (безготівкова форма розрахунку) також за умови наявності кореспондентського рахунку у банку кредитора. При цьому, в обох випадках фізичне розташування банківських установ, послугами яких бажає скористатись позичальник, не має жодного значення для здійснення переказ) грошових коштів і, тим самим, для виконання грошового зобов'язання.

Враховуючи зазначене суд прийшов до обґрунтованого висновку, що виконання відповідачем за договором позики №1/2013/004/76 від 05 липня 2013 р. свого грошового зобов'язання із повернення суми позики не прив'язується законодавством до фактичного місця розташування каси позивача - юридичної особи та суб'єкта господарювання, оскільки погашення заборгованості фактично можливе через уповноважений банк, його філію /представництво/ відділення, що знаходяться на будь-якій території України. А тому не має підстав вважати, що договір позики №1/2013/004/76 від 05 липня 2013 р. має таку особливість, в силу якої підлягає виконанню тільки в певному місці - за місцем розташування каси позивача і лише шляхом внесення коштів в цю касу безпосередньо. За таких обставин прив'язка місця виконання грошового зобов'язання лише до місцезнаходження каси кредитора - юридичної особи фактично є порушенням положень ст.ст.6, 203, 532 ч.2 ЦК України, а отже розташування каси позивача не може сприйматись як єдине місце виконання зобов'язання, що, свою чергу, виключає можливість застосування до позову положень ст.110 ч.8 ЦПК України та його розгляду на підставі цього Кіровським районним судом м. Дніпропетровська.

Статтею 115 ЦПК України передбачено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання належному суду, про що постановляється ухвала. Дана норма закону дублюється положенням ст.121 ч.3 ЦПК України, яка також передбачає обов'язкове повернення суддею позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, якщо справа не підсудна цьому суду.

На підставу зазначеного суд обґрунтовано прийшов до висновку про неможливість розгляду даної позовної заяви Кіровським районним судом м. Дніпропетровська внаслідок її непідсудності цьому суду.

Крім того, позивач має право звернутися з даним позовом до суду за правилами загальної підсудності, тобто до суду за місцезнаходженням відповідача.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 312 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ТОВ «Бюро швидкого кредитування» відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді