АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5250/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1834/К/14 суддя Бондарєва О.І.
Категорія - 27 Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

27 серпня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Остапенко В.О., Ляховська І.Є.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивача ОСОБА_2 та його представник його представник ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про розподіл спільного майна подружжя, протягом розгляду справи неодноразово уточнював позовні вимоги, в останній редакції позовної заяви просив суд виділити йому у власність:

· автомобіль Сузукі Гранд Вітара, державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

· 1/2 частину нежитлової будівлі, магазину з продажу будівельних матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з нежитлової будівлі «А-1», загальною площею 701,1 кв.м., паркану №1, замощення І;

Виділи ОСОБА_3:

· домоволодіння АДРЕСА_2 яке складається з житлового будинку «А-1», бойлерної «Д», гаражу «Ж», бані «З», огорожі №1-2, вимощення;

· 2/3 частин домоволодіння АДРЕСА_3, що складається з глинобитного обкладеного цеглою житлового будинку «А-1», житловою площею 59,6 кв.м., кам'яного житлового будинку «Б-1», житловою площею 31,5 кв.м., сараю «В», гаражу «Г», погрібу «Д», гаражу «Ж», літнього душу «З», гаражу «Л», сараю «Е», огорожі №1;

· 110 000 грн. отриманих ОСОБА_3 від реалізації автомобіля СсангЙонг Актион.

При поділі майна ОСОБА_2 просив врахувати заборгованість за кредитним договором укладеним з АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 79 112,67 доларів США, залишок процентів - 19 740,35 доларів США, та вже сплачені ним за кредитним договором 30 848, 77 доларів США та 29 120, 46 доларів США - процентів, оскільки укладений ним кредитний договір був для потреб сім'ї. Також просив стягнути компенсацію на його користь у розмірі 636 726 грн., 10 000 грн. - витрат на правову допомогу, та 3 441 грн. - судового збору.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, який з урахуванням проведених експертизи уточнила заявою про зменшення позовних вимог в редакції від 14.11.2013 року. Згідно її вимог, слід при ухваленні рішення виходити з середньоарифметичного розміру вартості майна, визначених експертизами. Просила суд придбане у період шлюбу майно визнати спільною сумісною власністю її, ОСОБА_3, та ОСОБА_2; визнати частки у спільній сумісній власності, рівними, по 1/2 частині кожному; визнавши за ОСОБА_2 право власності на:

· 2/5 частини нежитлової будівлі-магазину з продажу будівельних матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;

· 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_3;

· автомобіль Сузукі Гранд Вітара, державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

за нею, ОСОБА_3 право власності на:

· 1/10 частину нежитлової будівлі-магазину з продажу будівельних матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;

· домоволодіння АДРЕСА_2;

Також стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію у вартості присудженого майна у розмірі 50 654,50 грн., та витрат на судовий збір - 3 441 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2014 року позови задоволено частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі 645 130 грн. 70 коп. і просить стягнути з неї компенсацію в розмірі 257 949 грн. 50 коп., оскільки саме ця сума складає різницю вартості присудженого майна кожному з подружжя. Скасувати рішення суду в частині врахування заборгованості за кредитним договором від 06.11.2006 року загальним розміром 1 032 311,90 грн. при поділі спільного майна подружжя, посилаючись на ті обставини, що кредитні кошти були отримані ОСОБА_2 для здійснення підприємницької діяльності, а не на потреби сім'ї. Крім того судом не розподілено судові витрати по справі та не обґрунтовано розмір стягнутих витрат на правову допомогу.

В судову засіданні, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відчуження домоволодіння по АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, посилаючись на те, що ОСОБА_3 25.06.2014 року на підставі рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2014 року зареєструвала за собою право власності на нерухоме майно: домоволодіння АДРЕСА_2, 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_3. Позивач вважає, що існує очевидна небезпека заподіянню шкоди його правам, оскільки відповідач може продати нерухоме майно, що зробить неможливим виконання рішення суду щодо стягнення грошової компенсації.

Заслухавши суддю доповідача, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які кожен окремо підтримали заяву про забезпечення позову і просили її задовольнити, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який заперечував проти заяви про забезпечення позову і просив її відхилити, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3.ст151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту поданої позивачем ОСОБА_2 заяви вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації у різниці вартості присудженого майна та виконання боргових зобов'язань за кредитом.

На думку колегії суддів, накладення заборони на відчуження домоволодіння АДРЕСА_2 не завдасть шкоди правам та інтересам відповідача ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 313 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити відчуження домоволодіння по АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: