Справа № 372/4668/13-ц Головуючий у І
інстанції Мора О.М.Провадження №
22-ц/780/191/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 20
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Обухівського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Обухівського районного
відділу управління Державної
міграційної служби, третя особа орган
Опіки та піклування Обухівської
районної державної адміністрації, про
визнання договору дарування квартири
недійсним та зобов'язання вчинити дії ,-

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Позов мотивував тим, що він проживав у
АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3
та малолітньою дитиною ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Квартира належала його
дружині.

Після розірвання у грудні 2011 року шлюбу
між позивачем та ОСОБА_3 остання чинила
позивачеві перешкоди користуванні
вказаною квартирою, тому рішенням
Обухівського районного суду Київської
області від 05.11.2012 року позов ОСОБА_1 про
його вселення та усунення перешкод в
користуванні квартирою задоволено.

На думку позивача, ОСОБА_3 вступила у
зловмисну домовленість зі своєю
матір'ю ОСОБА_2 і 22 червня 2013 року
подарувала останній квартиру АДРЕСА_1.

На підставі ст. 232 ЦК України позивач
просив цей договір визнати недійсним
та визнати його таким, що має статус
члена сім'ї ОСОБА_2

Також перед укладенням договору
дарування квартири ОСОБА_3 отримала
дозвіл у відділі у справах дітей на
виселення малолітнього сина ОСОБА_4 з
вказаної квартири, що було зроблено без
згоди позивача, тому позивач просив суд
зобов'язати Обухівський районний
відділ управління державної
міграційної служби України в Київській
області скасувати зняття з реєстрації
ОСОБА_4 та зареєструвати його разом з
батьком.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов з
підстав неповного з'ясування судом
обставин справи та порушення норм
матеріального права, а саме ст. 232 ЦК
України, 176 СК України.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач та відповідач ОСОБА_3
перебували у шлюбі з 2002 по 2011 роки, від
якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

22.01.2010 ОСОБА_3 стала співвласником
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 24.01.2012 року
припинено право власності ОСОБА_1 на
частку у вказаній квартирі, стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 82 598, 76 грн.
компенсацію вартості його частки в
квартирі та 63 162, 16 грн. компенсацію ?
частини автомобіля (а.с.77-79).

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 05.11.2012 року, що
набрало законної сили, позов ОСОБА_1 про
вселення його до квартири та усунення
перешкод у користуванні квартирою
задоволено.

22 червня 2013 року ОСОБА_3 подарувала
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2, що
підтверджується договором дарування
квартири серії ВТІ №750638 від 22.06.2013 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі за № 3685 (а.с. 8-9).

Ці обставини справи підтверджені
письмовими матеріалами справи та
сторонами не оспорюються.

Згідно ст. 232 ЦК України, правочин, який
вчинено внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною визнається
судом недійсним.

Як вбачається з оспорюваного дарування
від 22 червня 2013 року, він укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, особисто ними
підписаний, без участі представників
сторін.

Отже, матеріали справи не містять
даних про наявність зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною з метою
заподіяти шкоду тому, чиї інтереси мав
захищати представник, тому суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог про
визнання договору дарування недійсним.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення позовної вимоги про те, що
він є членом сім'ї ОСОБА_2, оскільки
ОСОБА_2 є матір»ю колишньої дружини
позивача, сторони разом не проживають
та не ведуть спільного господарства.

Як свідчать матеріали справи, за
заявами ОСОБА_3 малолітнього
малолітнього сина ОСОБА_4 знято є
реєстрації з квартири АДРЕСА_1 і м.
Україна та зареєстровано за місцем
проживання матері за адресою: АДРЕСА_2

Із позовної заяви вбачається, що
позивач ОСОБА_1 подавав позов на захист
своїх прав та інтересів, а не в
інтересах свого малолітнього сина
ОСОБА_4 як його законний представник.

За таких обставин, обґрунтованою є
відмова і у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про зобов'язання Обухівського
районного відділу управління
державної міграційної служби України в
Київській області скасувати зняття з
реєстрації малолітнього ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_1 та зареєструвати його
за місцем проживання позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
щодо невідповідності висновків суду
обставинам справи безпідставні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
то вони теж не спростовують висновків
суду, суперечать матеріалам справи та
висновкам суду першої інстанції,
викладеним у рішенні.

Суд першої інстанції встановив всі
обставини справи, надав їм належну
правову оцінку та ухвалив правильне
рішення.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді