Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/156/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Кореняк В.К.
Спори, що виникають із земельних
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

22.01.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В.В., Франко В.А.
секретар - Кечкін
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
заступника прокурора Кіровоградської
області на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 05.11.
2013 року по справі за позовом прокурора
м. Кіровограда в інтересах держави в
особі Кіровоградської міської ради до
ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача - ОСОБА_3, про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
нерухомого майна , її повернення та
відновлення стану , який існував до
порушення прав власника , -

ВСТАНОВИЛА:

24.04.2013 року прокурор м. Кіровограда в
інтересах держави в особі
Кіровоградської міської ради
звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 ,
третя особа , яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача - ОСОБА_3 та
просив зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту ним земельну
ділянку , площею 20 кв.м. АДРЕСА_1 , яку він
самовільно займає на землях житлової
та громадської забудови під
розміщенням індивідуального гаражу,
шляхом знесення за свій рахунок гаражу,
розташованого на вказаній земельній
ділянці з відновленням стану земельної
ділянки, який існував до початку
проведення будівельних робіт та
повернути дану земельну ділянку
Кіровоградській міській раді.
Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05.11. 2013 року у
задоволенні позову - відмовлено.

У апеляційній скарзі заступник
прокурора Кіровоградської області
просить скасувати рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 05.11.
2013 року та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників
судового розгляду, обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог , заявлених
у суді першої інстанції.
Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, з підстав передбачених ст. 308
ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено , що
на земельній ділянці площею 20 кв. м. ,
біля житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належить до земель комунальної
власності і про звільнення якої
заявлено позов прокурором , у 1970 - х
роках було побудовано гараж батьком
відповідача ОСОБА_2, після смерті якого
в 2000 році , останніх кілька років гараж
фактично займає та використовує для
власних потреб третя особа по справі
ОСОБА_3, який є інвалідом війни. При
цьому , рішенням Кіровоградської
міської ради від 29.01.2013 року № 2233 було
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення даної
земельної ділянки безоплатно у
власність.

ОСОБА_2 в зв'язку з наданням
працівникам Держсільгоспінспекції в
Кіровоградській області пояснень про
належність йому відповідного гаража ,
два рази , а саме 31.10.2012р. та 04.01.2013 р.
притягувався до адміністративної
відповідальності за самовільне
зайняття земельної ділянки ( ст. 53-1
КУпАП) та за невиконання припису щодо
усунення порушень вимог земельного
законодавства ( ст. 188-5 КУпАП). На
сьогоднішній день відповідна земельна
ділянка не звільнена , а розташований
на ній гараж займає і використовує для
власних потреб ОСОБА_3
Відмовляючи у
задоволенні позову , суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
земельну ділянку, відносно якої
заявлено позов, займає і використовує
не ОСОБА_2, а ОСОБА_3 , який не визнає
належність розташованого на земельній
ділянці гаражу ОСОБА_2 і клопотання про
залучення якого до участі у справі в
якості відповідача прокурором і
позивачем не заявлялось, остільки
відсутні передбачені законом підстави
для зобов'язання саме ОСОБА_2 до
вчинення вказаних у позові дій.
Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції , а апеляційну скаргу вважає
необгрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків , встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із змісту позову ,
він пред'явлений прокурором м.
Кіровограда до ОСОБА_2 , як особи , яка
самовільно використовує земельну
ділянку для розміщення гаражу ( ас. 1-3)

02.10.2013 року з
заявою про залучення у якості третьої
особи по справі у суд звернувся ОСОБА_3
У обгрунтування заяви послався на те,
що з 1995 року має у власності гараж літ.
«Ж» у дворі АДРЕСА_1. Підтвердженням
даної обставини зазначив довідку ЖЕК №
4 та постанову адміністративної
комісії № 421/11 -ак від 20.11.2012 року.( ас.
97-101)
Ухвалою Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 04.10.2013 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору , на стороні відповідача
за залучено ОСОБА_3.( ас. 88) Копія ухвали
отримана сторонами та прокурором.( ас 91)

Протягом розгляду справи
клопотання про залучення ОСОБА_3 до
участі у справі у якості
співвідповідача ні прокурором , ні
позивачем - Кіровоградською міською
радою не заявлялось.

Доводи апеляційної скарги щодо
неналежного дослідження судом першої
інстанції доказів того, що земельну
ділянку займає саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3
колегія суддів вважає
необгрунтованими враховуючи наступне.
Дійсно
матеріали справи містять докази того,
що ОСОБА_2 два рази , а саме 31.10.2012р. та
04.01.2013 р. притягувався до
адміністративної відповідальності за
самовільне зайняття
земельної ділянки ( ст. 53-1 КУпАП) та за
невиконання припису щодо усунення
порушень вимог земельного
законодавства ( ст. 188-5 КУпАП). ( ас. 4-18)
Разом із тим, матеріали справи
містять і докази використання гаража
ОСОБА_3 ( ас. 100-101)

Суд першої інстанції дійшов
висновку , що саме докази , надані
ОСОБА_3 є належними у даному спорі.

Так , відповідно до ст. 42
ЗК України земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки , а також належні до них
будівлі, споруди та прибудинкові
території державної або комунальної
власності , надаються в постійне
користування підприємствам, установам
і організаціям, які здійснюють
управління цими будинками. З
довідки , виданої ЖЕК № 4 від 01.10.2013 року
вбачається, що гараж АДРЕСА_1
експлуатується ОСОБА_3 з травня 1995 року.
( ас. 100) Наявна на довідці схема
розташування використовуваного гаражу
ОСОБА_3 повністю співпадає з місцем
розташуванням гаражу , про знесення
якого пред'явлено позов до ОСОБА_2 ( ас. 7,
100)

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному , об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Таким
чином , суд першої інстанції належним
чином оцінив надані учасниками
судового розгляду докази та дійшов
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову до ОСОБА_2, поклавши у основу
рішення дані , що містяться у довідці
ЖЕК № 4 від 01.10.2013 року.
Оскільки ЖЕК № 4 ,
відповідно до ст. 42 ЗК України, надано в
постійне користування прибудинкову
земельну ділянку біля АДРЕСА_1, то саме
його дані щодо використанні земельної
ділянки правомірно взято судом першої
інстанції до уваги .

Виходячи з вищенаведеного ,
колегія суддів дійшла висновку , що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права , його висновки
відповідають фактичним обставинам
справи , а тому підстави для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1
ст. 307,ст.ст. 308 , 313- 315, 319 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Кіровоградської області -
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 05.11. 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :