Справа № 187/1732/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"16" січня 2014 р.
смт. Петриківка

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Говорухи В.О., при
секретарі Горбулі М.В. за участю
позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 представника відповідачів
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю та про визнання осіб, такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року до суду звернулася
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні
власністю та про визнання осіб, такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що вона є власником
житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідачі є її невісткою та онукою,
яких вона зареєструвала в належному їй
будинку за проханням сина ОСОБА_5

З 29 квітня 2012 року ОСОБА_2, припинила
шлюбні відносини з її сином, переїхала
проживати до іншого будинку з іншим
чоловіком та забрала свої речі.

у вересні 2012 року онука - ОСОБА_3 також
залишила будинок позивача та почала
проживати зі своїм співмешканцем
забравши з будинку свої речі.

Відповідачі добровільно залишили
спірний будинок.

Посилаючись на відсутність
відповідачів, без поважних причин,
понад один рік у спірному житловому
будинку позивач просить суд ухвалити
рішення яким усунути перешкоди їй в
користуванні житловим будинком,
визнавши відповідачів такими, що
втратили право користування спірним
житловим будинком.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та просить
їх задовольнити. Крім того, ОСОБА_1
пояснила, що добровільно зареєструвала
в спірному будинку відповідачів. Після
розірвання шлюбних відносин ОСОБА_2 з
її сином ОСОБА_5 вона не спілкується з
невісткою. До припинення шлюбних
відносин стосунки між її сином та
невісткою були досить складними, вона
часто сварилися на ґрунті вживання її
сином спиртних напоїв. З даного приводу
сварки мали місце між онукою ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 позивач стверджує, що
відповідачі добровільно залишили
спірний будинок.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснила, що заперечує проти позовних
вимог, оскільки спірний житловий
будинок вона залишила не з власної
волі, а оскільки її вигнав чоловік
ОСОБА_5 Вона прожила в спірному будинку
21 рік. До часу залишення місця
проживання, вони з чоловіком постійно
варилися на ґрунті зловживання ним
спиртними напоями. В даному будинку
залишилося майно набуте за час
спільного проживання з сином позивача
та її особисті речі. Вона намагалася
повернутися на постійне проживання у
будинок позивача, але замки були
змінені та особисто ОСОБА_5 перешкоджає
їй в проникнення до будинку. На даний
час вона тимчасово проживає у
знайомого та власного житла не має.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечуючи проти позову пояснила, що
вона дійсно в вересні 2012 року залишила
будинок належний позивачу, оскільки її
вигнав батько ОСОБА_5 З батьком у неї
були складні відносини через постійні
сварки між ним та її матір'ю ОСОБА_2 на
ґрунті зловживання батьком, спиртними
напоями. Вона неодноразово намагалася
повернутися до спірного будинку для
постійного проживання, але не змогла
цього зробити, оскільки замки на
вхідних дверях змінені та проти цього
заперечує батько ОСОБА_5, який постійно
проживає в даному будинку. Власного
житла вона не має.

Заслухавши учасників судового
засідання та дослідивши матеріали
справи, суд вважає в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, про що свідчить свідоцтво про
право на спадщину по закону (а.с. 6).

Крім позивача, в будинку АДРЕСА_1
зареєстровані син позивача ОСОБА_5,
невістка ОСОБА_2, онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_6

З 29 квітня 2012 року ОСОБА_2 не проживає в
даному будинку, а з вересня 2012 року -
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
Петриківської селищної ради, актами
депутата про обстеження житлового
будинку (а.с. 7, 8, 10) та визнається
відповідачами в судовому засіданні.

Частиною 4 статті 156 ЖК Української РСР
передбачено, що припинення сімейних
відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє членів його
сім'ї права користування займаним
приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачі в передбаченому законом
порядку набули право користуватися
житловим будинком позивача.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виселилися з будинку,
належного позивачеві, не з власної
волі, бажають повернутися до спірного
будинку для постійного проживання, але
не мають можливості зробити це, так як
змінені замки на вхідних дверях.
Відповідачі не мають іншого житла.
Тому, у суду відсутні підстави вважати,
що відповідачі без поважних причин не
користуються житловим приміщенням
позивача понад більш ніж одного року,
та на цій підставі, втратили право
користування ним. Саме припинення
сімейних відноси з власником житла не
може бути підставою для позбавлення
особи, права на користування житлом. З
наведеного суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_1 безпідставними та в їх
задоволенні відмовити.

Керуючись правилами розподілу судових
витрат закріпленими в ст. 88 ЦПК України
та враховуючи, що в задоволенні
позовних вимог відмовлено, тому судові
витрати понесені позивачем
відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 156 ЖК Української РСР, ст.
405 ЦК України та статтями 10, 11, 60, 212 та 214
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю та про визнання осіб, такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: В. О. Говоруха