Справа № 127/2-3864/2011
Провадження 8/127/4/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Гудимі Р.В.
з участю заявниці ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про
перегляд у зв`язку з нововиявленими
обставинами рішення Ленінського
райсуду м. Вінниці від 12.06.2012 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 з участю третьої особи без
самостійних вимог – Вінницької
міської ради про встановлення порядку
користування земельною ділянкою, -
Ленінського райсуду м. Вінниці від
12.06.2012 року було встановлено порядок
користування земельною ділянкою в
розмірі 0,1914 га по вул. Свердлова, 115 в м.
Вінниці між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4
відповідно до 1 варіанту висновку № 1145
судової будівельно-технічної
експертизи, складеного 30.03.2012 року
Подільським центром судових експертиз
Дане рішення набрало
законної сили відповідно до рішення
Апеляційного суду Вінницької області
від 18.09.2013 року, яким рішення
Ленінського райсуду м. Вінниці від
12.06.2012 року було змінено і абзац другий
резолютивної частини викладений в
наступній редакції: «Встановити
порядок користування земельною
ділянкою, яка розташована за адресою м.
Вінниця, вул. Свердлова, 115, площею 1914
кв.м., а саме: виділити в користування
позивачу ОСОБА_3 земельну ділянку,
площею 785 кв.м., виділити в користування
відповідачу ОСОБА_1 земельну ділянку,
площею 536 кв.м., виділити в користування
ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 555 кв.м.,
земельну ділянку, площею 38 кв.м.
залишити в спільному користуванні між
співвласниками – ОСОБА_3, ОСОБА_1 згідно
додатку № 1 висновку № 1145 судової
будівельно-технічної експертизи від
30.03.2012 року». В іншій частині заочне
рішення Ленінського райсуду м. Вінниці
від 12.06.2012 року залишено без змін.

25.11.2013 року відповідачка ОСОБА_1
звернулась до суду з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами заочного рішення
Ленінського райсуду м. Вінниці від
12.06.2012 року, рішення Апеляційного суду
Вінницької області від 18.09.2013 року,
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 11.10.2013 року про
відмову у відкритті касаційного
провадження на підставі ст.ст. 361-365 ЦПК
України.

В судовому засіданні 23.01.2014 року
заявниця уточнила вимоги і просила
переглянути за нововиявленими
обставинами заочне рішення
Ленінського райсуду м. Вінниці від
12.06.2012 року.

В заявах вона повідомляла про те, що
заочне рішення Ленінського райсуду м.
Вінниці від 12.06.2012 року вважає
незаконним, оскільки воно ухвалене без
належного повідомлення її про день та
час розгляду справи, висновок суду
ґрунтувався на підставі неправдивих
показань позивачки, неправильного
застосування норм матеріального права
і незаконного висновку експерта. Так,
судом не було враховано, що позивачка
зруйнувала її сарай «В», захопила
земельну ділянку, якою вона
користувалась і обробляла більше 40
років і дана ділянка, площею 6,6 кв.м. їй
була виділена на підставі рішення
товариського суду в 1970-х роках,
натомість їй, ОСОБА_1, виділили частину
ділянки, якою неможливо користуватись
і на якій знаходиться міський
каналізаційний колодязь. Цим порушені
її законні права як землекористувача.
Вона вважає дані обставини істотними і
про які вона не могла повідомити суду,
оскільки не була присутня в судових
засіданнях. Крім того, в матеріалах
справи є акт прийому –передачі межових
знаків від 01.03.2010 року, підписаний її
покійним чоловіком ОСОБА_5, проте на час
складання акту її чоловіка вже не було
в живих і це суду також не було відомо.
Вважає, що рішення суду ухвалено на
підставі незаконного висновку
експерта, тому воно підлягає
скасуванню (а.с. 227-231, 241-242, 253-255).

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1
заяви щодо перегляду рішення
Ленінського райсуду м. Вінниці
підтримала і просила призначити справу
до нового судового розгляду. Додала, що
відмовилась в суді апеляційної
інстанції від оплати додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи, оскільки вважає, що суд
апеляційної інстанції не вказав ті
обставини, з якими вона не була згодна,
тому експертиза була б проведена також
необ`єктивно.

Представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_2
заперечив щодо вимог ОСОБА_1, оскільки
всі обставини, про які повідомила
заявниця, були предметом дослідження в
суді апеляційної інстанції і про них
заявниця вказувала в заяві про
перегляд заочного рішення, в
апеляційній і касаційній скарзі, тому
вони не можуть бути визнані
нововиявленими. Вироку, в якому було б
встановлено, що висновок експерта був
завідомо неправдивий і документи
фальшиві, що потягло за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення, немає. Тому просив відмовити в
задоволенні заяви.

В судове засідання не з`явились
відповідачка ОСОБА_4 та представник
Вінницької міської ради, хоча про день
та час розгляду заяви повідомлялись
належним чином, тому їх неявка не
перешкоджає розгляду заяви ОСОБА_1

Вислухавши пояснення осіб, що беруть
участь в справі, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами
задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК
України, підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв`язку з нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

В судовому засіданні встановлено, що
обставини, на які посилається заявниця
і просить переглянути рішення не є
нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361
ЦПК України.

Так, про неналежне повідомлення про
день та час розгляду справи, про
незгоду з висновком експертизи,
фальшивість документів,
невідповідність їх технічному
паспорту, наявність рішення
товариського суду від 05.04.1970 року
ОСОБА_1 повідомляла в заяві про
перегляд заочного рішення (а.с. 119-121), в
апеляційній скарзі на рішення
Ленінського райсуду м. Вінниці від
12.06.2012 року (а.с. 159-162), а також в своїй
касаційній скарзі і ці обставини були
предметом дослідження в суді
апеляційної інстанції і їм дана оцінка
колегією суддів при ухваленні рішення
18.09.2013 року (а.с. 219-220).

Тому вони не можуть бути визнані
нововиявленими.

Доказів в підтвердження
неправильності висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 1145
від 30.03.2012 року заявниця ОСОБА_1 не
надала. Слід зазначити, що відповідно
до п. 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, таким
належним доказом є лише вирок суду.

Також безпідставним є твердження
заявниці про підробку підпису її
покійного чоловіка ОСОБА_5 в акті
прийому-передачі межових знаків від
01.03.2010 року (а.с. 16), оскільки підпису
навпроти прізвища «ОСОБА_5В.» взагалі
немає.

В суді першої інстанції і апеляційної
інстанції було встановлено, варіант № 1
висновку судової будівельно-технічної
експертизи є найбільш раціональним,
оскільки земельна ділянка,
запропонована в спільне користування
позивачки і відповідачки ОСОБА_1
проходить на певній відстані від
гаражу «Ж», належному позивачці і не
будуть виникати незручності при
користуванні земельною ділянкою
спільного користування між позивачкою
і відповідачкою ОСОБА_1 Апеляційним
судом в рішенні від 18.09.2013 року також
дана оцінка рішенню товариського суду
від 05.04.1970 року, спростовано твердження
ОСОБА_1, що вона позбавлена можливості
обслуговувати сараї, оскільки дані
сараї знаходяться на земельній
ділянці, що їй виділена, і спростовано
доводи ОСОБА_1 щодо незабезпечення
проходу та проїзду до її частини
ділянки.

Справа була розглянута судом із повним
і всебічним дослідженням всіх поданих
доказів, відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК
України, тому вказані заявницею
обставини не можуть спростувати факти,
покладені в основу судового рішення
Ленінського райсуду м. Вінниці і не
могли вплинути на висновок суду під час
його ухвалення, таким чином, що якби ці
обставини були відомі особам, які
беруть участь в справі, то зміст
судового рішення був би іншим.

Крім того, суд вважає необхідним
роз`яснити заявниці, що відповідно до
ст. 363 ЦПК України рішення, ухвала суду
чи судовий наказ переглядаються у
зв`язку з нововиявленими обставинами
судом, який ухвалив рішення, постановив
ухвалу або видав судовий наказ, тому
перегляд рішення Апеляційного суду
Вінницької області від 18.09.2013 року не в
компетенції Вінницького міського суду.

Слід також зазначити, що при розгляді
заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, суд не
вирішує нові питання, зокрема щодо
визнання недійсним приватизаційного
акту на земельну ділянку ОСОБА_3 і щодо
дискваліфікації експерта, що також не
входить до компетенції суду.

Керуючись ст.ст. 361-365 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у
зв`язку з нововиявленими обставинами
рішення Ленінського райсуду м. Вінниці
від 12.06.2012 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 з участю
третьої особи без самостійних вимог –
Вінницької міської ради про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду
Вінницької області протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

Суддя :