Справа № 515/2434/13-ц
Провадження № 2/515/59/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді
Сивоконь Т.І.

при секретарі
Коваленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Татарбунари
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" в особі філії "Южне головне
регіональне управління" ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1, відділу
державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління
юстиції, кредитної спілки "Придунав'я"
про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернувся до суду із позовом до
відповідачів про звільнення майна
з-під арешту, посилаючись на наступне.

Між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 22.05.2007
року був укладений кредитний договір
№ODТ0АК01140002 (надалі - договір), згідно
умов якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надав
останньому кредит у розмірі 7656,31
долларів США на придбання автомобіля
на термін до 29.08.2013 року включно.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали договір
застави рухомого майна № ODТ 0АК01140002/А
від 22.05.2007 року (надалі - договір
застави). Згідно з п.34.4 договору ОСОБА_1
надав в заставу автомобіль марки: ВАЗ,
модель 210700-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ:
легковий сєдан, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер:НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1

Відділом державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління
юстиції, при примусовому виконанні
було накладено арешт 18.06.2009 року та
20.11.2009 року оголошено у розшук в органах
ДАІ автомобіль марки: ВАЗ, модель 210700-20,
рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан,
№кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер:НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1

Однак, представник ПАТ КБ
"ПриватБанк" вважає, що вищезазначений
автомобіль підлягає звільненню з-під
арешту з наступних підстав.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та
ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження»,
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернено у
разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- коли вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Відповідно до ст.16 Закону України
«Про заставу» право застави виникає з
моменту укладання договору застави.

Право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк"
виникло 22.05.2007 року,

а постанови про накладення арешту та
постанова про оголошення у розшук
18.06.2009 року та 20.11.2009 року, тобто пізніше
ніж було укладено договір застави.

Також, ПАТ КБ "ПриватБанк" звертає
увагу на те, що Індустріальним районним
судом м.Дніпропетровська 06.04.2012 року
було винесено рішення №2/0417/3196/2012 про
звернення стягнення на автомобіль
марки: ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску: 2006,
тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер:НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1 для
задоволення грошових вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк".

Отже, державна виконавча служба не
має правових підстав для звернення
стягнення на заставлене майно на
користь стягувачів, які не є
заставодержателями та перешкоджає
своїми діями виконати рішення
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська №2/0417/3196/2012 від
20.11.2009 року.

Представник позивача у судове
засідання надала заяву, згідно якої
позовні вимоги підтримала, просила
розглянути позовну заяву за її
відсутності, проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
надав заяву, згідно якої позовні вимоги
визнав та просив розглянути справу у
його відсутності.

Представник відповідача ДВС
Татарбунарського РУЮ у судове
засідання не з'явилася, про час та місце
слухання справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, про
причини своєї неявки суд не сповістила.

Представник відповідача КС
"Придунав'я" у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини своєї неявки суд не сповістив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надавши оцінку поданим доказам, вважає,
що заявлені позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 22.05.2007 року був
укладений кредитний договір
№ODТ0АК01140002 (надалі - договір), згідно
умов якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надав
останньому кредит у розмірі 7656,31
долларів США на придбання автомобіля
на термін до 29.08.2013 року включно (а.с.8-12).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали договір
застави рухомого майна № ODТ0АК01140002/2
від 22.05.2007 року (надалі - договір
застави) (а.с.13-18). Згідно з п.34.4
договоруОСОБА_1 надав в заставу
автомобіль марки: ВАЗ, модель 210700-20, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер:НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1

Відділом державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління
юстиції, при примусовому виконанні
було накладено арешт 18.06.2009 року та
20.11.2009 року оголошено у розшук в органах
ДАІ автомобіль марки: ВАЗ, модель 210700-20,
рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер:НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та
ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження»,
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернено у
разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- коли вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу»
право застави виникає з моменту
укладання договору застави.

Право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк"
виникло 22.05.2007 року, а

постанови про накладення арешту та про
оголошення у розшук винесено

18.06.2009 та 20.11.2009 року, тобто пізніше ніж
було укладено договір

застави.

Також Індустріальним районним судом
м.Дніпропетровська 06.04.2012 року було
винесено рішення про звернення
стягнення на автомобіль марки: ВАЗ,
модель 210700-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ:
легковий сєдан, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер:НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1 для
задоволення грошових вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк".

Отже, державна виконавча служба не
має правових підстав для звернення
стягнення на заставлене майно на
користь стягувачів, які не є
заставодержателями та перешкоджає
своїми діями виконати рішення
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 06.04.2012 року.

Згідно ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить йому, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення з-під арешту.

Статтею 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право заставодержателя звернутися до
суду про звільнення заставленого майно
з-під арешту.

Відповідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.76 року
№6 «Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються як на праві
власності на описане майно, так і на
праві володіння ним і відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно.

Суд вважає, що накладення арешту на
майно, що є предметом договору застави,
порушує права позивача та не
відповідає вимогам діючого
законодавства, тому вимоги позивача є
обґрунтованими, у зв'язку з чим, суд
вважає за доцільне задовольнити
позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-216 ЦПК
України, ст. 54, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», п. 4 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
27.08.76 року №6 «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» в
особі філії "Южне головне регіональне
управління" ПАТ КБ "ПриватБанк" до
ОСОБА_1, відділу державної виконавчої
служби Татарбунарського районного
управління юстиції, кредитної спілки
"Придунав'я" про звільнення майна з-під
арешту - задовольнити.

Звільнити з під арешту, накладеного
18.06.2009 року відділом державної
виконавчої служби Татарбунарського
районного управління юстиції, на
автомобіль марки: ВАЗ, модель 210700-20, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер:НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1

Припинити розшук, оголошений
постановою від 20.11.2009 року відділом
державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління
юстиції на автомобіль марки: ВАЗ,
модель 210700-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ:
легковий сєдан, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер:НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов`язані з обмеженням ПАТ КБ
"ПриватБанк" права розпорядження
відносно автомобіля марки: ВАЗ, модель
210700-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий
сєдан, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер:НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" судові витрати в розмірі 114
(сто чотирнадцять) гривень

70 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Сивоконь