№ 2/269/156/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 січня 2014 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області у
складі:

головуючої судді Курової
О.І.

при секретарі
Яковлєвій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Макіївці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом
14.11.2013 року і просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житлом. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що вона є власником
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 21.09.2005 року, який
посвідчений нотаріусом, та
зареєстрований в КП „БТІ м. Макіївки"
29.09.2005 року. На початку березня 2013 року
вона зареєструвала відповідача в
своєму будинку, так як мала намір з ним
сумісно проживати. Однак через три дні
після реєстрації відповідач залишив
будинок, і як їй стало відомо, став
проживати за адресою: АДРЕСА_2. Ніяких
особистих речей відповідача в будинку
не має. Вона як власник квартири несе
всі витрати по утриманню будинку,
сплачує комунальні платежі за
відповідача , тому змушена звернутися
до суду за захистом свого права
власника житлового приміщення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином
відповідно до вимог ст.74 ЦПК України
через оголошення в пресі. Суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Відповідно до копії договору дарування
від 21.09.2005 року посвідченого
нотаріусом, будинок АДРЕСА_1, та
зареєстрованого в КП « БТІ м. Макіївки»
29.09.2005 року, що підтверджено Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, належить на праві приватної
власності ОСОБА_1.

За даними домової книги ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в будинку
за вищевказаною адресою з 06.03.2013 року.
Згідно довідки, яка надана квартальною
за місцем розташування житлового
будинку АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 не
проживає в ньому з 09.03.2013 року.

Свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є сусідами
позивача ОСОБА_1 підтвердили суду, що
відповідача не бачили майже рік, до
того бачили, як він приходив до сусідки.
Проживав він в будинку чи ні, їм
невідомо.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач зареєстрований в житловому
будинку позивача, який є її власністю,
з 06.03.2013 року, однак фактично в ньому не
проживає в з 09.03.2013 без поважних
причин, особистих речей відповідача в
будинку немає, обов'язки по утриманню
зазначеного житла не виконує, житлом не
цікавиться.

Згідно вимог ст.. 317 ЦК України власнику
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
право користування та розпорядження
своїм майном.

Судом встановлено, що право позивача як
власника майна порушено і потребує
захисту шляхом визнання відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням і в цій частині позов
підлягає задоволенню..

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір.

Позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача витрат на
правову допомогу задоволенню не
підлягають, оскільки не підтверджені
належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.
391 ЦК України, ст. 213-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 судові витрати
у розмірі 229 грн. 40 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення в Апеляційний суд
Донецької області, через даний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О. І. Курова