№ 2-7562/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10.12.2014 року Солом'янський районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді
Оксюти Т. Г.

при секретарі:
Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач порушує свої зобов'язання
за кредитним договором
№49.29/00631/06-ТК001000022 від 06.06.2006 року, в
зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року
утворилась заборгованість в сумі 3718,92
грн., яку позивач просить стягнути з
відповідача.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, про дату та час
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала заяву в якій позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила справу розглядати без її
участі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, свого представника до суду не
направив, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини своєї неявки суду не
повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК
України вважає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній
матеріалів у його відсутність,
оскільки неявка відповідача не
перешкоджає постановленню заочного
рішення, проти чого не заперечувала
представник позивача.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування
судового засідання технічним засобом
здійснює секретар судового засідання
або за розпорядженням головуючого
інший працівник апарату суду. У разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Врахувавши заяву представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право
на неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право на
звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 06.06.2006 року між
ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
№49.29/00631/06-ТК001000022, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику кредитні
кошти в сумі 3132,00 грн., з розрахунку 24%
річних за користування кредитом на
строк з 06.06.2006 року до повного погашення
кредиту.

Відповідно до п.п. 2.1 кредитного
договору, позичальник зобов'язався
повертати отриманий кредит та
сплачувати проценти за його
користування щомісяця в період з 01 по 20
число кожного місяця, наступним за
звітним, починаючи з 07.06.2006 року.

Встановлено, що банк виконав свої
зобов'язання за кредитним договором в
повному обсязі та здійснив видачу
кредитних коштів.

В свою чергу, ОСОБА_1 скористався
кредитними коштами та свої
зобов'язання за кредитним договором
№49.29/00631/06-ТК001000022 від 06.06.2006 року
належним чином не виконав.

Отже, загальна сума заборгованості
ОСОБА_1 відповідно до розрахунку його
заборгованості перед позивачем, станом
на 01.10.2014 року становить 3718,92 грн., з
яких: тіло кредиту - 3132,00 грн.; відсотки -
586,92 грн.

Відповідно до ст. 638 ЦК України
встановлено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначенні
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Враховуючи те, що 06.06.2006 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір, суд
приходить до висновку, що вони дійшли
згоди щодо істотних умов договору та
взяли на себе зобов'язання щодо
виконання даного договору.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

20.05.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого в порядку, обсязі
та на умовах, визначених даним
договором, ПАТ «Кредитпромбанк»
передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як
кредитора (став новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях, а внаслідок
передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до
ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до
боржників, до ПАТ «Дельта Банк»
перейшло право вимоги до боржників
повного, належного та реального
виконання обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Відповідно до вищевказаного договору
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ПАТ «Дельта Банк» набув
права вимоги по кредитному договору,
укладеному з відповідачем ОСОБА_1

Таким чином, виходячи із
вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1
порушив умови кредитного договору
№49.29/00631/06-ТК001000022 від 06.06.2006 року, а тому
з нього слід стягнути на користь
позивача заборгованість в сумі 3718,92
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
сплаченого судового збору 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 209,
212-215, 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
, місцезнаходження
якого за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 36 Б
заборгованість за кредитним договором
№49.29/00631/06-ТК001000022 від 06.06.2006 року в сумі
3718,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
, місцезнаходження
якого за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 36 Б
судові витрати, які складаються з суми
судового збору 243,60 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду м. Києва
через Солом'янський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя