АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №214/7910/13-ц
Головуючий в 1 інстанції - Ан О.В.
Провадження №22ц/774/51/К/14
Доповідач - Барильська А.П.
Категорія - 47 (ІІ)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі згідно із
вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами, без участі всіх
осіб, які беруть участь у справі,
апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_2 на
ухвалу Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 08 листопада 2013 року,
якою визнано неподаною та повернуто
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів.

Ухвалою Саксаганського районного
суду від 08 листопада 2013 року позовна
заява ОСОБА_2 була визнана неподаною та
повернута.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати та направити справу до
суду першої інстанції для вирішення
питання про прийняття справи до
розгляду. Зокрема, посилається на те,
що, визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про те, що
вимоги позивача про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів мають різний
предмет спору, у зв'язку з чим,
підлягають окремому розгляду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву ОСОБА_2, суд першої
інстанції керувався ст. ст.119-121 ЦПК
України та виходив з того, що вимоги
ухвали від 17 жовтня 2013 року про
залишення вказаної позовної заяви без
руху позивачем в повному обсязі не
виконано, а саме: сплативши судовий
збір, ОСОБА_2 не розєднала позовні
вимоги про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів.

Колегія не може погодитися з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків. Якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою суду від 17 жовтня 2013 року
позовна заява ОСОБА_2 була залишена без
руху, оскільки не відповідала вимогам
ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем не
було сплачено судовий збір та
пред'явлено вимоги, які, на думку суду
першої інстанції, не підлягають
розгляду у одному провадженні.

На виконання вказаної ухвали
представником позивача 08.11.2013 року було
подано заяву та квитанцію про сплату
судового збору у сумі 229,41 грн.

Тобто,недолік позовної заяви, а
саме-несплата судового збору,
позивачем було усунуто.

Посилання суду першої інстанції на те,
що позивачем ОСОБА_2 заявлено вимоги з
різним предметом спору, у зв'язку з чим,
не підлягають розгляду у одному
провадженні, є помилковим з наступних
підстав.

Відповідно до вимог п.14 Постанови
Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» у випадку
коли при розірванні шлюбу в судовому
порядку встановлено, що подружжя не
досягло згоди про те, з ким із них
будуть проживати неповнолітні діти,
про порядок та розмір виплати коштів на
утримання дітей, дружини (чоловіка), а
також про поділ спільного майна
подружжя, або буде встановлено, що
такої згоди досягнуто, але вона
порушує інтереси дітей чи одного з
подружжя, суд вирішує зазначені
питання по суті одночасно з вимогою
про розірвання шлюбу з дотриманням
закону, який регулює ці
правовідносини. У справах позовного
провадження одночасно з розглядом
позовної заяви про розірвання шлюбу
може бути розглянуто й вимогу про
визнання шлюбного договору недійсним
повністю або частково з підстав,
установлених ЦК, оскільки такі вимоги
є взаємопов'язаними.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
не врахувавши положень вищезазначених
процесуальних норм, визнав неподаною
та повернув позовну заяву без
достатніх на те правових підстав, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
представника позивача підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
з направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
прийняття позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312,
ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 08 листопада 2013 року
скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: