Справа № 545/3305/13-ц
Провадження № 2/545/50/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді
Гальченко О.О.,

при секретарі
Вітренко С.С.,

з участю адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом та
уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про виділ в натурі частини майна, що
перебуває у спільній частковій
власності в окремі об»єкти
нерухомого майна, -

В С Т
А Н О В И В :

Позивач 22.10.2013 року звернувся до
суду із уточненим позовом після
усунення недоліків до відповідачки
про виділ в натурі частини майна, що
перебуває у спільній частковій
власності в окремі об»єкти нерухомого
майна, який потім неодноразово
уточнював через допущення помилок ( а.
с. 79 - 86, 112 - 118, 155 - 161 ), посилаючись на
те, що між ним та відповідачкою по
справі 15.11.1986 року було зареєстровано
шлюб ( актовий запис № 2951 ). 18.12.2008 року
рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області було розірвано
шлюб між ними. 13.01.2009 року розірвання
шлюбу було зареєстровано Ленінським
ВРАЦС Полтавського МУЮ та видано
свідоцтво про розірвання шлюбу.

У період шлюбу ними 28.01.1993р. було
придбано житловий будинок в АДРЕСА_1.
Також, рішенням Тростянецької
сільської ради народних депутатів
Полтавського району 15 сесії XXI
скликання від 20.12.1993 року йому було
передано безкоштовно у приватну
власність земельні ділянки для
обслуговування житлового будинку
площею 0,0700 га. та для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,4300 га. згідно акту на право
приватної власності на землю серії ПЛ
№19-00643.

На сьогоднішній день, право спільної
часткової власності його та
відповідачки на вище зазначені об»єкти
нерухомого майна визнано та
підтверджується рішенням Полтавського
районного суду Полтавської області від
02.02.2011р. по справі № 2-24/2011р. про
розподіл майна подружжя та визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю. Відповідно до цього
рішення, він є співвласником 21/50
частини житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1. Йому належить на праві
спільної часткової власності 21/50
частини земельної ділянки загальною
площею 0.08 га. для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1. Також, йому належить на праві
спільної часткової власності 1/2
частини земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
загальною площею 0.42 га. на території с.
М. Тростянепь Тростянедької сільської
ради Полтавського району та області.
Відповідачка ( його колишня дружина ), є
співвласницею 29/50 частини житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1. Відповідачці
належить на праві спільної часткової
власності 29/50 частини земельної
ділянки загальною площею 0,08 га. для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд в АДРЕСА_1. Також, їй належить на
праві спільної часткової власності 1/2
частини земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
загальною площею 0,42 га. в с. М.
Тростянець Тростянецької сільської
ради Полтавського району та області.

Право спільної часткової власності
його та відповідачки на вище зазначені
об»єкти нерухомого

майна визнано та підтверджується
рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 02.02.2011р. справа
№ 2-24/2011р. про розподіл майна подружжя
та визнання недійсним державного акту
на право власності на землю. Також,
документами, що підтверджують право
спільної часткової власності на всі
вище зазначені об»єкти нерухомого
майна є витяг з єдиного державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
технічний паспорт на садибний (
індивідуальний ) житловий будинок,
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,08 га. та
технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право спільної часткової
власності на земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства на території с. М.
Тростянець Тростянецької сільської
ради Полтавського району.

Після ухвалення рішення суду і
набрання ним законної сили, вони
оформили разом право спільної
часткової власності на: 1) житловий
будинок ( копія витягу про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно
виданим КП «БТІ та містобудування
Полтавського району» 01.09.2011р. ); 2)
земельну ділянку під будинком площею
0,0800 га. ( копія державного акту
виданого відділом Держкомзему у
Полтавському районі 06.09.2012р. ); 3)
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,4200 га. ( копія державного акту
виданого відділом Держкомзему у
Полтавському районі 16.05.2012 р.). Також,
документами, що підтверджують право
спільної часткової власності на всі
вище зазначені об»єкти нерухомого
майна є технічний паспорт на садибний (
індивідуальний ) житловий будинок та
технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право спільної часткової
власності на земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства на території с. М.
Тростянець, Тростянецької сільської
ради Полтавського району.

Між ним та відповідачкою постійно
виникають спори про порядок
користування та володіння будинком.
Відповідачка зі своєю матір»ю - ОСОБА_4,
яка проживає у цьому будинку,
періодично перешкоджають його доступу
до нього, який законно на правах
спільної часткової власності належить
і йому. Такими своїми діями
відповідачка порушує вимогу ч. 3 ст. 358
ЦК України. Неможливість спільного
володіння та користування майном
переважно обгрунтовується
недоброзичливими стосунками, які
склалися між ним, відповідачкою та її
матір»ю. У зв»язку тим, що проживання
разом з відповідачкою та її матір»ю є
неможливим і негативно впливає на його
стан здоров»я та душевний спокій, йому
доводиться, маючи свій будинок,
винаймати житло. Все це перешкоджає
повному здійсненню прав володіння та
користування належним йому нерухомим
майном. Він неодноразово намагався
мирним шляхом вирішити дану проблему,
але жодної угоди про спосіб виділення
його частки із загального майна не було
досягнуто. Порозумітися з
відповідачкою та вирішити все у
добровільному порядку не можемо. Саме
тому він вимушений був звернутися до
суду.

Спірне майно :

1) згідно схематичного плану, що
представлений у технічному паспорті
садибний житловий будинок складається
з : житлового будинку літ. «А-1»; сарай
літ. «Б»; погріб літ. «б»; гараж літ.
«В»; вбиральня ( тимчасова ) літ. «Г»;
душ ( тимчасовий ) літ. «Д»; воріт,
хвіртки № 1; огорожі № 2, 6; вигріб №
3; вигріб № 4; колодязь № 5.

2) земельна ділянка для загальною
площею 0,08 га. для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1.

3) земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства,
загальною площею

0,42 га. в с. М. Тростянець Тростянецької
сільської ради Полтавського району
Полтавської області.

Відповідно до висновку № 181 судового
експерта Федорової І.О. від 18.10.2013 року,
вартість спірного майна складає станом
на дату проведення дослідження :

1) Ринкова вартість будівель і споруд
домоволодіння в АДРЕСА_1, складає 96 076
грн., в тому числі :

- ринкова вартість 21/50 частин і будівель
споруд вказаного домоволодіння - 40 352
грн.

- ринкова вартість 29/50 частин і будівель
споруд вказаного домоволодіння - 55 724
грн.

2) Ринкова вартість земельної ділянки
площею 800 кв.м. для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 складає 91 221 грн., в тому числі
:

- ринкова вартість 21/50 частини
земельної ділянки - 38 313 грн.

- ринкова вартість 29/50 частини
земельної ділянки - 52 908 грн.

3) Ринкова вартість земельної ділянки
площею 4 200 кв.м. для ведення особистого
селянського господарства в с. М.
Тростянець Полтавського району
складає 153 024 грн., в тому числі :

- ринкова вартість 1/2 частини земельної
ділянки - 76 512 грн.

- ринкова вартість 1/2 частини земельної
ділянки- 76 512 грн.

Отже, вартість спірного майна складає
155 177 грн.

Він 20.05.2013р. звернувся до експерта
Федорової І.О. із заявою про проведення
будівельно-технічного дослідження
щодо розподілу домоволодіння в АДРЕСА_1
та розподілу земельної ділянки в с. М.
Тростянець площею 0,42 га. У результаті
чого 26.06.2013 року було складено висновок
№ 96. На вирішення дослідження були
поставлені 5 наступних питань :

1) Чи існує технічна можливість
провести розподіл житлового будинку
літ. «А-1» в АДРЕСА_1 наступним чином :
співвласнику ОСОБА_3 на 29/50 частин
виділити сіни № 1-1 пл. 8,8 кв.м.,
передпокій № 1-2 пл. 9,7 кв.м., кімнату № 1-4
пл. 12,6 кв.м., санвузол № 1-5 пл.5,2 кв.м.;
співвласнику ОСОБА_2 на 21/50 частин
виділити кімнату № 1-3 пл. 26,4 кв. м. ?

2) Визначити можливий варіант порядку
користування земельною ділянкою за
вказаною адресою відповідно до
наданого варіанту розподілу житлового
будинку?

3) Чи існує технічна можливість
виділити у самостійні обєкти
нерухомого майна 29/50 та 21/50 частини
вказаного домоволодіння, які
розподілені відповідно до
представленого варіанту?

4) Визначити ринкову вартість 21/50
частину домоволодіння, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_2?

5) Визначити можливий варіант порядку
користування земельною ділянкою
площею 0,42 га. в с. М. Тростянець,
враховуючи, що кожному співвласнику
належить 1/2 частина вказаної земельної
ділянки?

По першому питанню, виходячи з
розташування житлового будинку літ.
«А-1», планування і розмірів приміщень,
конструктивних елементів, експерт
робить висновок, що існує технічна
можливість провести розподіл
житлового будинку літ. «А-1» в АДРЕСА_1
наступним чином :

- співвласнику ОСОБА_3 на 29/50 (61/100) частин
виділити сіни № 1-1 пл. 8.8 кв.м.,
передпокій № 1-2 пл. 9,7 кв.м., кімнату № 1-4
пл. 12,6 кв.м., санвузол № 1-5 пл.5,2 кв.м.;

- співвласнику ОСОБА_2 на 21/50 (39/100) частин
виділити кімнату № 1-3 пл. 26,4 кв. м.

На розгляд суду представлений варіант
№ 1 розподілу житлового будинку літ.
«А-1», господарських будівель та споруд
домоволодіння в АДРЕСА_1, з незначним
відступом від ідеальних часток
співвласників. Варіант розподілу
наведений в додатку № 1 висновку
експерта.

За запропонованим експертом варіантом
№ 1 розподілу домоволодіння ОСОБА_3
виділяється приміщень та споруд на
суму 58 658 грн., що на 2 934 грн. більша, чим
повинно бути. А ОСОБА_2 виділяється
приміщень та споруд на суму 37 418 грн., що
на 2 934 грн. менша, чим повинно бути. Дана
цінова вартість є інвентаризаційною.

По другому питанню, в дослідницькій
частині наведений варіант № 1
розподілу земельної ділянки
домоволодіння в АДРЕСА_1 площею 800 кв.м.,
відповідно до запропонованого
варіанту розподілу житлового будинку
літ. «А-1», господарських будівель і
споруд та у відповідності з ідеальними
частками співвласників і нормативними
вимогами. Креслення розподілу наведені
в додатку № 2 висновку експерта.

По третьому питанню, експерт зробив
висновок, що існує технічна можливість
виділення в окремий об»єкт нерухомого
майна частини домоволодіння в АДРЕСА_1,
яка пропонується у володіння ОСОБА_3, за
умови розподілу земельної ділянки
згідно межі, вказаної на плані
розподілу земельної ділянки
відповідно до варіанту № 1 ( додаток № 1
). Плоша земельної ділянки, яка
пропонується у користування ОСОБА_3,
складає 464 кв.м. відповідно до її
ідеальної частки у домоволодінні.
Частина домоволодіння, яка
пропонується у володіння ОСОБА_3, та яку
технічно можливо виділити в окремий
об»єкт нерухомого майна, має наступний
склад :

- земельна ділянка площею 464 кв.м.
відповідно до варіанту розподілу;
частина житлового

будинку, літ. «А-1»; « 1.1» сіни - 8,8 кв.м.;
« 1.2» передпокій - 9,7 кв.м.; «1.4» кімната -
12,6 кв.м.; « 1.5» санвузол - 5,2 кв.м. Всього
36,3 кв.м.

- господарські будівлі та споруди : «Б» -
сарай, «б» - погріб, «Г» - вбиральня
(тимчасова), «Д» - душ (тимчасовий), № 2 -
частина огорожі 9,67 м, № 3 - вигріб, № 4
- вигріб, № 5 - колодязь, № 6 - частина
огорожі, №7 - хвіртка, 1 - частина
вимощення.

Експерт зробив висновок, що існує
технічна можливість виділення в
окремий об»єкт нерухомого майна
частини домоволодіння в АДРЕСА_1, яка
пропонується у володіння ОСОБА_2, за
умови розподілу земельної ділянки
згідно межі, вказаної на плані
розподілу земельної ділянки
відповідно до варіанту № 1 ( додаток № 1
). Площа земельної ділянки, яка
пропонується у користування ОСОБА_2,
складає 336 кв.м. відповідно до її
ідеальної частки у домоволодінні. При
цьому, частина спірного домоволодіння,
яка пропонується у володіння ОСОБА_2 та
яку технічно можливо виділити в
окремий об»єкт нерухомого майна, має
наступний склад :

- земельна ділянка площею 336 кв.м.
відповідно до запропонованого
варіанту розподілу; частина житлового
будинку, літ. «А-1»; « 1.3» кімната - 26,4
кв.м.;

- господарські будівлі та споруди : «В» -
гараж, № 1- ворота та хвіртка, № 2 -
частина огорожі 10,45 м., № 6 - частина
огорожі, І - частина вимощення.

По четвертому питанню, на підставі
проведених розрахунків експерт зробив
висновок, що ринкова вартість 21/50 (39/100)
частин спірного домоволодіння на дату
оцінки без ПДВ складає 78 860 грн.

По п»ятому питанню, експерт визначив
можливий варіант користування спірною
земельною ділянкою площею 0,42 га. Так,
першому співвласнику пропонується
виділити в користування земельну
ділянку площею 2 100 кв.м., що відповідає
ідеальній частці 1/2 частини
домоволодіння ( зафарбовано жовтим
кольором ). Другому співвласнику
пропонується виділити в користування
земельну ділянку площею 2 100 кв.м., що
відповідає ідеальній частці 1/2 частини
домоволодіння ( зафарбовано синім
кольором ).

Межа користування земельною ділянкою
проходить наступним чином:

- ділянка першого співвласника площею 2
100 кв.м., являє на плані неправильну
геометричну формулі проходить по
точках АБВГА, які вказані в додатку № 3;

- ділянка другого співвласника площею
2100 кв.м., являє на плані неправильну
геометричну форму і проходить по
точках БДЕВБ, які вказані в додатку № 3.

Креслення розподілу наведені в додатку
№ 3.

Отже, запропонований варіант поділу із
відповідною компенсацію часток
максимально відповідає інтересам
співвласників, не порушує їх право на
реалізацію повноважень власника. При
такому положенні, враховуючи, поділ у
натурі із спільного майна відповідно
до ідеальних часток є неможливим, у
зв»язку з чим співвласники мають право
на одержання грошової компенсації
вартості його частки в розумінні
приписів ч. 2 ст. 364 ЦК України. У зв»язку
з тим, що позивачу за запропонованим
експертом варіантом розподілу
спірного домоволодіння виділяється
приміщень і споруд на суму 37 418 грн., що
на 2 934 грн. менша, чим повинна бути.
Відповідно до запропонованого
варіанту розподілу домоволодіння
частки співвласників мають вигляд :

- співвласнику ОСОБА_3 на 29/50 частин - 61/100
(58658/96076),

- співласнику ОСОБА_2 на 21/50 частину - 39/100
(37418/96076).

Дана вартість є інвентаризаційною.
Ринкова ж вартість 21/50 частини
домоволодіння, яка була визначена
експертом у четвертому питанні,
складає 78 860 грн. Для визначення
грошової компенсації по ринковій ціні
слід застосувати декілька
математичних формул :

Визначення ринкової вартості всього
домоволодіння :

Ринкова вартість 21/50 частин
домоволодіння = 78 860 грн.

Ринкова вартість 1/50 частини
домоволодіння = 7 8860 / 21 = 3 755 грн.

Ринкова вартість всього домоволодіння
= 3 755 * 50 = 187 761 грн.

Визначення розміру грошової
компенсації :

Інвентаризаційна вартість
домоволодіння = 96 076 грн.

Сума грошової компенсації згідно
інвентаризаційної вартості
домоволодіння = 2 934 грн.

Визначення % грошової компенсації

96 076-100%

2 934-х%

х = (2 934 * 100) 96 076 = 3 %

Отже, визначення розміру грошової
компенсації по ринковій ціні = (ринкова
вартість всього домоволодіння * 3%) / 100 = 5
632 грн.

Таким чином, він має право на грошову
компенсацію по ринковій ціні
домоволодіння у розмірі 5 632 грн.

Також, звертає увагу суду на те, що
згідно варіанту поділу будинку,
визначеному експертом при виділенні
частки в натурі співвласникам будинку
підведені комунікації ( водопровід,
каналізація, електрика, газопровід та
газовий котел ) залишаються у власності
відповідачки, ОСОБА_3, у зв»язку з чим
для їх підведення до своєї частини
будинку йому необхідно буде здійснити
значні затрати. Саме тому, вважає, що
має право на отримання від
відповідачки ще грошової компенсацій у
розмірі 15 000 грн. Дану суму компенсації
він визначив, виходячи з інформації
отриманої від організацій, які
займаються виготовленням проектів та
проведенням комунікацій ( Полтава-газ,
Обленерго, Тростянецької сільської
ради ). Дані організації не можуть
надати інформацію у письмову виді.

Правом власності є право особи на
річ ( майно ), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб ( ч. 1 ст. 316
ЦК України ).

Відповідно до ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. Фактично це означає, що власник
нерухомого майна може розпоряджатися
своїм майном керуючись власними
переконаннями і власною волею не
порушуючи при цьому інтереси інших
осіб. Власник майна або уповноважена
ним особа можуть поділити нерухоме
майно або виділити з нього певну
частину. Так само власник або
співвласники декількох об»єктів
нерухомого майна можуть об»єднати ці
об»єкти нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 356, власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЗК України
учасник спільної часткової власності
має право вимагати виділення належної
йому частки із складу земельної
ділянки як окремо, так і разом з іншими
учасниками, які вимагають виділення, а
у разі неможливості виділення частки -
вимагати відповідної компенсації.

Ч. 1 ст. 361 ЦК України встановила, що
співвласник має право розпоряджатися
своєю часткою у праві спільної
часткової власності. Згідно з
положеннями ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. А якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим ( ч. 2 ст. 183 цього Кодексу ),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Як зазначено у п.6 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
04.10.1991 року № 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» п.6. виділ в
натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю можливо,
якщо кожній зі сторін може бути
виділено відокремлену частину будинку
із самостійним виходом ( квартиру ).
Виділ також може мати місто при
наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири. Відповідно до висновку
експерта Федорової І.О. існує технічна
можливість виділити в окремі об»єкти
нерухомого майна частини
домоволодіння, земельної ділянки під
будинком та земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства, що належить йому на праві
спільної часткової власності.

Вказане вище спірне майно, а саме
домоволодіння, земельна ділянка під
будинком та земельна ділянка для
ведення особистого селянського
господарства, не є неподільною річчю в
розумінні ч. 2 ст. 183 ЦК України,
відповідно до якої неподільною є річ,
яку не можна поділити без втрати її
цільового використання. Об»єкт
нерухомості, що знаходиться в
загальній частковій власності, можливо
розділити без втрати його цільового
використовування, що відповідно до
вимог ч. 1 ст. 183 ЦК України, характеризує
об»єкт нерухомого майна в цілому, як
річ, що ділиться. Відповідно

до ч. 1 ст. 183 ЦК України до подільних
відносяться речі, які внаслідок
розподілу в натурі не змінюють свого
господарського призначення. Отже, вище
зазначене спірне майно є подільними
речами і не змінять свого
господарського призначення у разі їх
поділу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 р. за подання до
суду позовної заяви майнового
характеру справляється судовий збір
розміром 1% від ціни позову. Спочатку
мною було сплачено 788,60 грн. У зв»язку з
тим, що судовий збір було сплачено не в
повному розмірі, ним було доплачено
763,17 грн.

Прохав виділити йому - ОСОБА_2 в
натурі як окремий об»єкт нерухомого
майна 21/50 частини житлового будинку з
господарськими будівлями, який
знаходиться в АДРЕСА_1, що належить йому
на праві спільної часткової власності,
а саме : частину житлового будинку літ.
«А-1», кімнату « 1-3» площею 26,4 кв.м.;
господарські будівлі та споруди :
гараж літ «В», ворота та хвіртку № 1,
частину огорожі № 2 10,45 м., частину
огорожі № 6, частину вимощення 1.

Виділити йому в натурі як окремий
об»єкт нерухомого майна 21/50 частини
земельної ділянки під будинком в
АДРЕСА_1 площею 336 кв.м.

Виділити йому в натурі як окремий
об»єкт нерухомого майна земельну
ділянку площею 2 100 кв. м., що відповідає
ідеальній частці 1/2 в с. М. Тростянець
Полтавського району загальною площею 4
200 кв. м.

Стягнути з відповідачки на його
користь грошову компенсацію у розмірі
5 632 грн. в рахунок зрівнювання часток по
житловому будинку, господарськім
будівлям, та спорудам.

Стягнути з відповідачки на його
користь грошову компенсацію у розмірі
15 000 грн. для проведення комунікацій у
свою частину житлового будинку.

Стягнути з відповідачки на його
користь суму судових витрат.

В судовому засіданні позивач
неодноразово з власної ініціативи
уточнював позовні вимоги в зв»язку з
помилками в ньому ( а. с. 79 - 86, 112 - 118, 155 -
161 ) та остаточно підтримав
уточнений позов на а. с. 155 - 161 із
вказаних в ньому підстав, також прохав
розглянути справу по суті у
відсутності його представника по
довіреності ( а. с. 110 ). На уточнення
суду вказав, що відступлення в позові
ним від долів вказаних у рішенні
суду ним не оформлено конкретними
вимогами, бо реєстраційна служба
зареєструє і так, не зважаючи на
попереднє рішення суду. Дослідження
експерта відбувалося за його заявою
без відому і участі відповідачки та
без узгодження його відповідними
службами, так як це є непотрібним.
Доказів перешкоджання йому в
користуванні власністю з боку
відповідачки та її матері, а також
підтвердження суми компенсації 15 000
грн. він не має. Затруднявся дати
відповідь законного обґрунтування
компенсації у сумі 15 000 грн.,
одночасно пославшись на те, що кожен
співвласник повинен самостійно робити
облаштування в своїй частині
домоволодінні за власний рахунок.

Відповідачка та її адвокат ( а. с. 162
- 163 ) позов не визнали, так як його
резолютивна частина не містить вимоги
відступу або зміни від ідеальних
долів, на які є посилання у експертному
дослідженні та не вказано, що їй
конкретно із майна виділяється
згідно дослідження, хоча фактично не
мали заперечень щодо розподілу майна
взагалі відповідно до долів,
встановлених рішенням Полтавського
райсуду Полтавської області від 02.02.2011
року. Вказали, що не згодні із
дослідженням експерта по суті, бо
висновок відступає від їх ідеальних
долів, визначених у рішенні суду та він
є не узгодженим певними службами
згідно вимог чинного законодавства, що
порушує її інтереси. Крім того,
вказали, що посилання на її
перешкоджання та її матері позивачу в
користуванні своїм майном є
формальним, бо по-перше в даному
домоволодінні проживає крім неї та її
матері і їх дочка з чоловіком та
онуком, про що надали завірену
належним чином довідку, а по-друге
позивач не надав відпорних доказів
про це та не звертався до неї з
приводу реального розподілу майна з
пропозицією варіантів.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог ДАБК у
Полтавській області - Горулько О.О. ( а.
с. 180 ) при вирішенні справи послався
на розсуд суду, так як виставлені
вимоги не є компетенцією організації.

Представники третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог :
Тростянецької сільради Полтавського
району, відділу Держкомзему у
Полтавському районі в засідання не
з»явилися, надавши суду заяви про
розгляд справи по суті у їх
відсутності, пославшись на розсуд суду
( а. с. 139, 140, 145, 177, 178, 179 ). Тому, суд за
згоди присутніх сторін, вважає за
можливе розгляд

справи по суті у їх відсутності за
наявності від них відповідних заяв
та по наявним матеріалам справи.

Судом встановлено, що сторони з
15.11.1986 року перебували у
зареєстрованому шлюбі та рішенням
Полтавського райсуду Полтавської
області від 18.12.2-008 року шлюб було
розірвано ( а. с. 87 ). Розірвання шлюбу
було зареєстровано 13.01.2009 року ( а. с. 88 ).
Під час шлюбу ними було придбано
певне майно, а саме спірний будинок та
земельні ділянки, які були між ними
розділені згідно рішення Полтавського
райсуду Полтавської області від 02.02.2011
року, що набрало чинності 12.02.2011 року (
а. с. 9 - 11 ). Позивачем самостійно без
відому та участі відповідачки з
метою реального розподілу вказаного
майна у рішенні суду від 02.02.2011 року за
його зверненням експертом Федоровою
О.І. було складено висновок
експертного будівельно- технічного
дослідження № 96 від 26.06.2013 року ( а. с. 15 -
72 ) та в зв»язку з усуненням недоліків
позову висновок додаткових
експертних оціночно-земельного та
оціночно-будівельного дослідження №
181 від 18.10.2-13 року ( т а. с. 95 - 102 ), що
були приєднані до матеріалів даного
позову. Висновок № 96 має всупереч
встановлених рішенням суду від
02.02.2013 року у власність сторін
ідеальним долям домоволодіння
відступлення та є неузгодженим
відповідними службами згідно ст. 100 ЖК
України.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши
докази, якими обґрунтовується позов,
вважає, що остаточно уточнений позов
підлягає частковому задоволенню, а
саме тільки щодо вимоги про реальний
розподіл по ? частині земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства загальною
площею 4 200 кв.м. в с. М. Тростянець
Полтавського району по варіанту № 1
згідно висновку експертного
будівельно- технічного дослідження №
96 від 26.06.2013 року, так як в цій частині
висновок не підлягає узгодженню
відповідними службами, є простим в
розподілі вказаної земельної ділянки
та не порушує будь - які права сторін
відповідно до ст. 88 ч. 3 ЗК України. В
решті вимог не підлягає задоволенню,
так як не оспорюючи права позивача і
сторін в цілому як співвласників
вказаного майна на надання кожному
у користування тієї частини
спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності згідно
вимог ст. 358 ЦК України, то позивач не
надав в підтвердження відповідних
доказів на підставі ст. 60 ЦПК України,
так як без відома та участі
відповідачки провів експертні
дослідження, висновки якого
суперечать встановленим часткам
належних на праві власності сторонам
домоволодіння та земельної ділянки, на
якій воно розташовано, визначених
рішенням Полтавського райсуду
Полтавської області від 02.02.2011 року по
цивільній справі № 2-24/2011р., що набрало
чинності та є обов»язковим до
виконання на всій території України
відповідно до норм Конституції, норми
якої є нормами прямої дії. При цьому,
не виставив позовної вимоги щодо зміни
цих визначених часток сторін
рішенням суду, що унеможливлює
виконання такого рішення суду органом
державної реєстрації. Крім цього,
експертне дослідження в цій частині
не узгоджено ним, як зацікавленою
стороною відповідними службами
згідно вимог ст. 100 ЖК України. Тому, за
таких обставин, на даний час реальний
розподіл цієї решти майна є
неможливим, а тому і в задоволенні
витікаючих з цього вимог необхідно
відмовити за їх необґрунтованістю.

Керуючись ст. 27, 31, 88, 208, 214, 215, 218, 294
ЦПК України, ст. 356 ч. 1, 358 ч. 3, 361, 364 ч. 2
ЦК України, ст. 100 ЖК України, ст. 88
ЗК України, ст. 48 Закону України «Про
власність», суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити
частково.

Виділити в користування ОСОБА_2
як першому співвласнику як окремий
об»єкт нерухомого майна ? частину
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 2 100 кв.м. в с. М. Тростянець
Полтавського району та області, що
належить йому на праві власності
згідно рішення Полтавського райсуду
Полтавської області від 02.02.2011 року (
справа № 2 - 24/2-11р.) на підставі
висновку експертного будівельно -
технічного дослідження № 96 від 26.06.2013
року по варіанту № 1, зафарбовану на
плані жовтим кольором, що являє собою
неправильну геометричну форму і межа
користування проходить по точках
АБВГА, які вказані в додатку № 3.

В решті вимог - відмовити за
необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення надруковано суддею в
нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя Полтавського райсуду
О.О.
Гальченко