Справа № 119/544/14-ц
УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання

31 січня 2014 року
м. Феодосія

Феодосійський міський суд Автономної
Республіки Крим

у складі: головуючого судді - Блейз
І.Г.,

за участю секретаря - Іванової -
Челейко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання заступника
начальника Відділу Державної
виконавчої служби Феодосійського
міського управління юстиції АР Крим
Грудні Я.В. про тимчасове обмеження
керівника Державного підприємства
«КТБ «Судокомпозит» ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

Заступник начальника Відділу
Державної виконавчої служби
Феодосійського міського управління
юстиції АР Крим звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження в
праві виїзду за межі України керівника
Державного підприємства «КТБ
«Судокомпозит» ОСОБА_2, мотивуючи свою
заяву тим, що на виконанні у Відділі
державної виконавчої служби
Феодосійського міського управління
юстиції знаходиться 25 виконавчих
проваджень про стягнення з Державного
підприємства «КТБ «Судокомпозит»
коштів на користь фізичних осіб,
пенсійного фонду та виконавчого збору.
Державним виконавцем було винесено
постанови про арешт коштів,
керівництвом підприємства у порушення
вимог закону відкривалися інші
рахунки. Директором та головним
бухгалтером не перераховують
арештовані у касі грошові кошти на
депозитний рахунок ВДВС. Органами
державної виконавчої служби надіслано
подання до прокуратури про проведення
перевірки наявності у діях керівництва
складів злочинів, передбачених ст.ст.
175, 382 КК України. Керівництво умисно
ухиляється від виконання рішень, не
дивлячись на попередження державного
виконавця. Вказане стало підставою для
зверненням із відповідним поданням.

Розглянувши подання та додані
документи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішуються судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Отже, суд розглядає подання без
виклику сторін та на підставі
документів, наданих виконавчою
службою.

Відповідно до статті 13 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року кожна людина має право вільно
пересуватися і обирати собі місце
проживання у межах кожної держави
Кожна людина має право покинути
будь-яку країну, включаючи й свою
власну, і повертатися у свою країну.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України,
за винятком обмежень, які
встановлюються законом.

Конституційна гарантія вільного
пересування фізичної особи не
поширюється на випадки, коли суспільні
інтереси вимагають правомірного
обмеження прав людини, зокрема для
захисту прав і законних інтересів
інших членів суспільства.

Таким чином, для легітимного
застосування обмеження фізичної особи
в праві вільного пересування, права
вільно залишати територію України,
таке обмеження повинно бути законним,
обґрунтованим та доведеним.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець у

процесі здійснення виконавчого
провадження має право: у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або

керівника боржника - юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

З аналізу вищевказаної норми права
вбачається, що підставою для звернення
державним виконавцем із поданням про
тимчасове обмеження фізичної особи у
праві виїзду за кордон є ухилення
боржником від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням.

Судом встановлено, що на виконанні
відділу державної виконавчої служби
знаходяться 25 виконавчих проваджень
про стягнення з Державного
підприємства «КТБ «Судокомпозит»
коштів на користь фізичних осіб,
пенсійного фонду та виконавчого збору.

Виконавчою службою надано копії
постанов про накладення арешт на кошти
боржника, однак не надано жодного
документу на підтвердження того, що
підприємство ухиляється від виконання
зобов'язань та ухилення є у зв'язку із
діями керівника підприємства.

Таким чином, факт ухилення боржника від
виконання зобов'язання за рішенням
суду не є доведеним та суд не має
свідчень про ухилення. Крім того,
державним виконавцем не надано
доказів, що саме з вини керівника та
взагалі не надано документів на
підтвердження того, що ОСОБА_2 є
керівником вказаного підприємства.
Також слід зазначити, що боржником є
саме підприємство, а не особисто ОСОБА_2

Вказані вище обставини свідчать про
відсутність правових підстав для
задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 8, 33 Конституції
України, ст. ст. 11, 32, 40 Закону України
„Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК
України, -

ухвалив:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Феодосійський
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 5-ти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя (підпис)
І.Г. Блейз

З оригіналом згідно суддя
секретар