Справа № 139/902/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2005 року померла ОСОБА_6. До спадкового майна, крім іншого, входять дві земельні ділянки за № 675 площею1,5688 га. та 0,1521 га, які знаходиться на території ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця ОСОБА_2Г, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та на неї не претендують. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився просив справу слухати у його відсутності (п. 4 позовної заяви).

Відповідачі ОСОБА_3Г , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявились. Попередньо подали до суду клопотання, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, зазначили, що визнають позовні вимоги в повному обсязі та не заперечують відносно визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 (а.с. 22-24).

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 27).

Суд, розглянувши справу та оцінивши всі докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_6 померла 10 травня 2005 року (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії ВН № 184035 та серії ВН № 194357, виданих 28 березня 2003 року на імя ОСОБА_6 (а.с. 9,10), витягами з технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на землю громадянам власникам сертефікатів на право на земельну частку (пай) на території ОСОБА_5 сільської ради № 03-29/552 від 03 жовтня 2014 року (а.с. 11, 12) та довідкою ОСОБА_5 сільської ради № 598 від 01 серпня 2014 року (а.с. 8) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 входять дві земельні ділянки на території ОСОБА_5 сільської ради площею 1,5688 га та 0,1521 га.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Заповітом (а.с. 7), свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 (а.с. 6), довідкою ОСОБА_5 сільської ради № 598 від 01 серпня 2014 року (а.с. 8), заявами ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с. 14-16) стверджується, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, який має право на спадкування і прийняв спадщину, шляхом проживання на день смерті разом з ОСОБА_6 у житловому будинку.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 17 жовтня 2014 року (а.с. 26) на імя померлої 10 травня 2005 року ОСОБА_6, слідує, що у спадковому реєстрі інформація за вказаними параметрами відсутня.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 19 вересня 2014 (а.с. 13), слідує, що оригінали державних актів на право приватної власності на земельні ділянки на прізвище ОСОБА_6 втрачені, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (а.с. 17).

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельні ділянки як спадкоємця ОСОБА_6 за заповітом.

Керуючись ст. 328, 392, ч. 1 ст. 1225, ч. 1 ст. 1223 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельні ділянки № 675 площею 1,5688 га (кадастровий номер 020020164) та 0,1521 га (кадастровий номер 020020853), які знаходяться на території ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка настала 10 травня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: __________