Справа № 159/1106/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Панасюк С.Л. Провадження №
22-ц/773/2/14 Категорія: 45 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

при секретарі - Лимар Р. С.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ковельської
міської ради - Філончук Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Ковельської міської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними
рішень Ковельської міської ради,
державного акту на право власності на
земельну ділянку за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 08 травня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась в суд з позовом до
відповідачів про визнання недійсними
рішень Ковельської міської ради,
державного акту на право власності на
земельну ділянку.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду в позові ОСОБА_1 до Ковельської
міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання недійсними рішень
Ковельської міської ради, державного
акту на право власності на земельну
ділянку відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
позивач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить вказане рішення
суду скасувати та постановити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

В ході апеляційного розгляду даної
справи позивач ОСОБА_1 підтримала
апеляційну скаргу із зазначених у ній
підстав та просила її задовольнити.

Представник відповідача Ковельської
міської ради Філончук Н. В. апеляційну
скаргу позивача не визнала та просили
її відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, хоча
були належним чином повідомлені про
час та місце судового розгляду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 02.07.2013 року провадження в
даній справі зупинялось до залучення
до участі у справі правонаступників
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідача
ОСОБА_7

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 06.12.2013 року провадження в
даній справі відновлено з врахуванням
того, що спадкоємці ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7 вже є
відповідачами по цій справі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції з наявних у
матеріалах справи та досліджених у
судовому засіданні письмових доказів
встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1, який складається з трьох
квартир, перебував в комунальній
власності. Після приватизації всіх
квартир за результатами роботи комісії
з врегулювання земельних спорів
Ковельською міською радою 05 жовтня 2004
року прийнято рішення № 22/17 "Про
затвердження межі суміжного
землекористування по АДРЕСА_1" (а.с. 12),
яким було затверджено межу суміжного
землекористування між співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 згідно
додатку до рішення. 28 квітня 2011 року
Ковельська міська рада рішенням № 9/9
"Про безплатну передачу у приватну
власність земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
ведення садівництва, гаражного
будівництва" (а.с. 13) передала
відповідачам у спільну сумісну
власність земельну ділянку площею 381
кв. м. Відповідачі зареєстрували у
встановленому порядку своє право
власності на ділянку, отримавши
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 306778 від 30
листопада 2011 року, зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
00840 (а.с. 14-15).

Звертаючись до суду із даним позовом та
вимагаючи скасувати згадані вище
рішення органу місцевого
самоврядування від 05 жовтня 2004 року №
22/17 і від 28 квітня 2011 року № 9/9 та
державний акт на право власності на
земельну ділянку, ОСОБА_1 покликалася в
обгрунтування таких своїх вимог на те,
що розподіл земельної ділянки був
здійснений незаконно, межі цієї
ділянки встановлені без погодження з
нею, як власником суміжної квартири,
порушено її право власності на
квартиру АДРЕСА_2 цього будинку та на
належну до неї частину господарського
хліва, а саме, межі земельної ділянки
проходять по стіні її коридору та по
стінах її частини хліва, в тому числі і
по тій стіні, де розташований вхід до
неї. Щоб дійти до згаданих стін та
входу, вона змушена проходити
земельною ділянкою відповідачів, а це
викликає незадоволення з їх сторони.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Ковельська міська рада при передачі у
приватеу власність земельної ділянки
відповідачам діяла на підставі та в
межах повноважень і у спосіб,
передбачених чинним законодавством, а
чинення перешкод зі сторонни
відповідачів у користуванні належної
позивачу власністю: стіною коридора та
частиною господарської будівлі не
доведені.

Зазначені висновки грунтуються на
встановлених обставинах справи та
нормах матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та
дослідженої судом апеляційної
інстанції інвентаризаційної справи
позивач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_2, а відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 є співвласниками квартири
АДРЕСА_1. Зазначені квартири
приватизовані згідно з Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду». Квартира АДРЕСА_3 у
цьому ж будинку була відчужена
виконкомом Ковельської міської ради 19
січня 1991 року за договором
купівлі-продажу ОСОБА_9 Згідно
технічного паспорту, наявного у
інвентаризаційній справі, даний
будинок побудований до 1939 року,
перебував на балансі РЖКП № 1,
відомості щодо земельної ділянки, на
якій розташований цей будинок і
приналежні до нього господарські
споруди, відсутні.

З повідомлення Ковельської міської
ради вбачається, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 знято з балансу РЖКП № 1 з 16.10.2009
року, земельна ділянка під ним не
надавалась у користування даної
юридичної особи, а перебувала у
комунальній власності і при цьому
проект розподілу території кварталу не
розроблявся.

Оскільки земельна ділянка, частина
якої була передана у власність
відповідачам, належить до земель
комунальної власності, а позивач
ОСОБА_1 не набула та не оформила у
встановленому законом порядку право
користування (власності) спірною
земельною ділянкою (її частиною), то
доводи позивача про необхідність
погодження з нею меж земельної ділянки
відповідачів не грунтуються на
положеннях чинного законодавства.

Суд першої інстанції підставно
відхилив доводи позивача про те, що
рішеннями Ковельської міської ради та
державним актом на право власності на
земельну ділянку, що оскаржуються
позивачем, порушено права власності
позивача на квартиру АДРЕСА_2 згаданого
будинку та на належну до неї частину
господарського хліва, розташованого у
подвір'ї будинку, оскільки
законодавство не забороняє того, щоб
межі земельних ділянок проходили
вздовж стін об'єктів нерухомості, що
має місце у випадку позивача, дане
питання може бути вирішено шляхом
встановлення земельного сервітуту.

Не знайшли свого ствердження в
судовому засіданні доводи позивача про
наявність перешкод зі сторони
відповідачів у користуванні її
власністю, оскільки суду не надано щодо
цього належних та допустимих доказів.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
недоведеність позивачем тієї
обставини, що оскаржувані рішення
міської ради та державний акт
порушують її права та законні інтереси
як власника суміжної квартири та
землекористувача.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
дослідивши наявні докази в їх
сукупності та надавши їм належну
правову оцінку, дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги були
предметом перевірки суду першої
інстанції і їм дана правильна правова
оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

А тому, виходячи із визначених ст. 303
ЦПК України меж розгляду справи
апеляційним судом, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
наведені в ньому висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а отже передбачені законом
підстави для скасування чи зміни
даного судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 08 травня
2013 року в даній справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: