Справа № 1328/8706/12
Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/527/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Крайник Н.П.

при секретарі Данилик І.І.,

з участю представника відповідача
ОСОБА_3, представників третіх осіб
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 21 жовтня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті
особи: ОСОБА_9, садово-городній
кооператив "Здоров"я Ліс", Друга
Львівська державна нотаріальна
контора, Львівська міська рада,
Шевченківська районна адміністрація
Львівської міської ради про
встановлення факту спільного
проживання, визнання недійсним
Державного акту на право приватної
власності на землю, визнання права
власності на 1/2 частину земельної
ділянки, визнання недійсним свідоцтва
про право власності на садовий будинок,
визнання права власності на 1/2 частину
садового будинку,

В С Т А Н О
В И Л А:

В жовтні 2012 року ОСОБА_6
звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, третьої особи:
Садово-городній кооператив
«Здоров»я-ліс» про встановлення факту
спільного проживання, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності на садовий будинок,
Державний акт про право власності на
земельну ділянку та визнання права
власності на половину садового будинку
та земельної ділянки.

Заявою від 21.11.2012 року позовні вимоги в
частині даних свідоцтва про право
власності та Державного акту про право
власності на земельну ділянку уточнила
та просила постановити рішення, яким
визнати недійсним Державний акт на
право приватної власності за № 2553 від 21
листопада 2001 року, виданий на підставі
рішення Львівської міської ради від
20.07.2000 року на земельну ділянку, площею
0,620 га, розташовану в садівничому
кооперативі «Здоров»я-Ліс» та визнати
за нею право власності на ? ідеальну
частину вказаної земельної ділянки.
Визнати частково недійсним свідоцтво
про право власності на садовий будинок
АДРЕСА_1 в урочищі Підголоско та
визнати за нею право власності на
половину вказаного садового будинку.

Свої вимоги мотивувала тим, що із
ОСОБА_11 з 1987 року підтримувала фактичні
подружні стосунки, вони проживали
разом, мали спільний бюджет, вели
спільне господарство. На той час
ОСОБА_11 був членом садового
кооперативу «Здоров»я-Ліс» та мав в
користуванні земельну ділянку площею
0,0620га в урочищі «Під Голоском» м.
Львова. У 2000 році на його ім»я був
виданий Державний акт про право
приватної власності на землю. Вона
разом із ОСОБА_11 користувалась
зазначеною земельною ділянкою та
обробляла її. На земельній ділянці був
зведений садовий будиночок, який вони
разом із ОСОБА_11 перебудували у будинок
з мансардою площею 32,8 кв.м., на який
21.03.2006 року Шевченківською районною
адміністрацією Львівської міської
ради було видано свідоцтво про право
власності на ім»я ОСОБА_11 Будинком вони
з ОСОБА_11 також користувались разом.

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Львова від 21 жовтня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено за недоведеністю позовних
вимог.

Не погоджуючись із зазначеним
рішення ОСОБА_6 оскаржила таке в
апеляційному порядку. Посилаючись на
його незаконність та
необґрунтованість просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
повністю задоволити її позовні вимоги.
Стверджує, що судом не взято до уваги
свідчення свідків, які були допитані
судом та які стверджували, що постійно
бачили її на дачі і в квартирі ОСОБА_11,
що останній представляв її як дружину.
Неодноразово нею стверджувалось про
те, що їх відносини виникли ще в 60-х
роках, однак через родинні відношення
припинились і тільки в 1986 році
продовжились і тривали до його смерті.
Судом не надано оцінки довідці, що
основним місцем проживання її було
місце проживання ОСОБА_11 Поза увагою
суду залишився витяг з протоколу № 8
засідання правління садівничого
кооперативу «Здоров»я-Ліс» в якому
стверджується, що правлінням цього
кооперативу рекомендовано вирішувати
всі юридичні питання передачі
земельної ділянки шляхом виходу з
членів кооперативу ОСОБА_11 і натомість
прийняття у члени кооперативу ОСОБА_6

При розгляді справи за
апеляційною скаргою представник
відповідача ОСОБА_7-ОСОБА_3 висловився
проти доводів апеляційної скарги.
Вважає рішення законним та
обгрунтованим. Просить рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Представники Шевченківської
районної адміністрації та Львівської
міської ради покладаються на розгляд
суду.

Інші учасники не з»явились,
належно повідомлені про розгляд справи
за апеляційною скаргою. 10.01.2014 року від
ОСОБА_6 надійшла заява, в якій вона
просить розгляд справи відкласти у
зв'язку з її перебуванням на час
розгляду справи, а саме 16.01.2014 року на
стаціонарному лікуванні. В судове
засідання 16.01.2014 року жодних доказів
такого перебування на лікуванні ОСОБА_6
суду не представила, причини своєї
неявки не повідомила у зв'язку з чим,
колегія суддів вважає можливим
розгляд справи проводити в її
відсутність, що відповідає вимогам ч.2
ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
матеріали спадкової справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така не підлягає до
задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому
кожна із сторін зобов»язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законим є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
таким вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_11 згідно Державного акту про
право приватної власності на землю від
21 листопада 2000 року, серія ІІІ-ЛВ №012779
на праві приватної власності належала
земельна ділянка, площею 0,0620 га для
ведення садівництва в садівничому
кооперативі «Здоров»я-ліс» в урочищі
«Під Голоском» в м.Львові. Згідно
Свідоцтва про право власності на
садовий будинок від 21 березня 2006 року
ОСОБА_11 на підставі розпорядження
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 21.03.2006 року
№ 353а належав садовий будинок АДРЕСА_1
/а.с.16, 17/.

06.12.2007 року ОСОБА_11 на випадок
своєї смерті склав розпорядження, яким
житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну
ділянку, площею 0,1082 га, надану для
обслуговування вищевказаного будинку
заповів своїй доньці ОСОБА_8 та
племіннику ОСОБА_9 /а.с.36/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер, що
стверджується Свідоцтвом про смерть
Серія НОМЕР_1 /а.с .5 спадкової справи/.

Після його смерті відкрилась
спадщина на спадкове майно.

27 квітня 2012 року доньки померлого
ОСОБА_11 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись в
Другу львівську державну нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини за законом, яке залишилось
після його смерті, а саме садового
будинку АДРЕСА_1 земельної ділянки,
площею 0, 0620 га, яка надана для ведення
садівництва, що розташована в
садівничому кооперативі
«Здоров»я-ліс» та грошові вклади, що
знаходяться у ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» Львівська філія.

Згідно довідки ЛКП «Граніт» від 07.05.2012
року ОСОБА_11 був зареєстрований та по
день смерті постійно проживав АДРЕСА_3
/а.с.13 спадкової справи/.

Звертаючись до суду з відповідним
позовом позивач стверджувала, що
проживала разом з ОСОБА_11 за даною
адресою 27 років, спільно побудували на
земельній ділянці в садовому
кооперативі «Здоровя»я-ліс» садовий
будинок, а тому вважає, що має право на
половину цього майна. При цьому не
надаючи суду жодних доказів на
підтвердження кожної із обставин
просила лише в якості доказів допитати
ряд свідків.

При розгляд справи судом першої
інстанції встановлено, що членом
дачного кооперативу ОСОБА_11 став з
моменту створення кооперативу, тобто
ще до 1987 року і йому як члену
кооперативу була виділена земельні
ділянка на якій був побудований
садовий будинок. Жодних доказів на
спростування цієї обставини позивачем
суду не надано.

Таким чином ухвалюючи рішення про
відмову у задоволенні позову, з яким
погоджується колегія суддів, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що остання не надала
суду жодного належного та допустимого
доказу про те, що з 1987 року постійно
проживала та підтримувала фактичні
подружні стосунки із ОСОБА_11, що саме в
період спільного проживання придбали
земельну ділянку у садовому
кооперативі «Здоровя-ліс» в урочищі
«Під Голоском» та спільно
побудували садовий будинок № 4 в
цьому кооперативі, відтак колегія
суддів вважає, що жодних підстав до
встановлення факту спільного
проживання ОСОБА_6 однією сім»єю із
ОСОБА_11 з 1987 року не має, як і не має
жодних підстав до скасування
виданих на ім»я ОСОБА_11 Державного
акту про право приватної власності на
землю та Свідоцтва про право
власності на дачний будинок.

Покликання в апеляційні скарзі
позивача на те, що основним її місцем
проживання вважається місце
проживання ОСОБА_11 на думку колегії
суддів є безпідставним та висновків
суду не спростовує, а саме посилання на
довідку виконавчого комітету
Погірцівської сільської ради
Самбірського району Львівської
області від 03.06.2013 року №387 з тексту
якої вбачається, що по місцю реєстрації
ОСОБА_6 на території села Погірці
приватизованого житла не має, не може
свідчити про постійне її проживання за
адресою ОСОБА_11

Судом вірно враховано, що поясненнями
свідків не підтверджено факту
проживання у фактичних шлюбних
відносинах позивача та ОСОБА_11, а також
про набуття та будування спільно
садового будинку №4 в садовому
кооперативу «Здоров»я-ліс» в урочищі
«Під Голоском».

Колегія суддів звертає увагу на те, що
за час життя ОСОБА_11 позивач не
оспорювала його право власності на
земельну ділянку та садовий будинок, не
реєструвала його за собою чи на його
частину, не ставила питання про
компенсацію їй вартості витрачених
будівельних матеріалів, затрачених на
будування чи ремонт садового будинку.

Мотиви апеляційної скарги про те, що
судом не надано правової оцінки витягу
з протоколу № 8 від 124.03.2012 року
засідання правління садівничого
кооперативу «Здоров»я-Ліс» колегія
суддів вважає безпідставними та таким,
що висновки суду не спростовує,
оскільки не стосується предмету
позову.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
вимогами ст.ст.57, 58, 59 ЦПК України, які б
мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень
норм процесуального права, які можуть
бути підставою для скасування або
зміни рішення, відповідно до ч.3 ст.309
ЦПК України, апелянтом не надано.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.
308, ст. 313, п.1 ч.1 314, ст.ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 21 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я.Мельничук

Судді:
Н.П.Крайник

Н.М.Курій