Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/3598/13-ц
інст. Заполовська Т.Г.
Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Камінної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 30 жовтня
2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 в якому, з
урахуваням уточнених позовних вимог,
просив стягнути з останнього 4500.00 грн.,
які позичив відповідачу 24 квітня 2013
року, 3 % річних та 13770.00 грн. пені, оплата
якої була передбачена договором.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 30 жовтня 2013 року, позов
задоволено частково, з відповідача на
користь позивача стягнуто 4500.00 грн.
боргу, 3% річних у сумі 56.58 грн. та 4600.00
грн. пені.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати,
ухваливши нове -про відмову у позові,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що у
борг брав лише 3000.00 грн., розписку про
більшу суму написав внаслідок того, що
ОСОБА_1 ввів його в оману; суд
безпідставно не зменшив суму пені.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 24 квітня 2013 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
позики грошових коштів у сумі 4500.00 грн.
на строк до 14 травня 2013 року. Договором
передбачалася сплата пені в розмірі 2%
від суми позики за кожен день
прострочки зобов»язання (а.с.35-38).

У відповідності до вимог ст. 1046 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст. 1051 ЦК України,
позичальник має право оспорити
договір позики на тій підставі, що
грошові кошти або речі насправді не
були одержані ним від позикодавця або
були одержані у меншій кількості,
ніж встановлено договором.

Відповідачем будь-яких доказів того, що
гроші передавалися у меншій сумі, ніж
визначено у розписці про отримання
коштів та договорі позики, не надано.

Не надано також доказів, що вказані
документи написані під впливом обману,
а тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про існування між
сторонами договору позики та
обгрунтованості позову.

Посилання апелянта, на ігнорування
судом норм ст. 551 ч.3 ЦК України, щодо
зменшення розміру неустойки, не
грунтується на матеріалах справи.

Як вбачається з рішення суду, розмір
пені цим рішенням зменшено до розміру
суми боргу.

Наявність будь-яких обставин, не
врахованих судом при зменшенні пені,
відповідачем не доведена.

Наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що підстави для
скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 30 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий Судді