Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Сірош О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа ОСОБА_1, про визнання поруки за договором поруки припиненою, -

в с т а н о в и в :

23 липня 2014 року представник Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту в розмірі 1630166,62грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту № 032/29-506К, відповідно до якого позивач надав зазначеному відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 74000,00 доларів США, з погашенням кредиту на умовах та в порядку, передбачених Договором кредиту, а також відповідно до графіку погашення кредиту, викладеного в п. 1.1.1 Договору кредиту, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 27 грудня 2017 року.

З метою забезпечення виконання позичальником умов зазначеного договору кредиту, 27.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 032/06-257, відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту.

30.07.2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода № 1 до Договору кредиту, згідно якої сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування, а саме: в частині зміни ліміту кредитування до 80686,23 доларів США та в частині зміни кінцевої дати погашення кредиту до 26.12.2022 року, а також щодо зміни порядку погашення кредиту.

30.07.2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір про внесення змін № 1 до Договору поруки, згідно якого були внесені відповідні зміни, які зумовлені підписанням Додаткової угоди № 1 до Договору кредиту, отже цим відповідачем надано згоду на всі зміни, які були внесені внаслідок підписання Додаткової угоди № 1 до Договору кредиту.

Однак, ОСОБА_1 порушила графік погашення заборгованості за кредитом, не здійснила погашення чергової частини кредиту із нарахованими відсотками, що свідчить про неналежне виконання відповідачами своїх зобов'язань, внаслідок чого станом на 18.06.2014 року заборгованість за Договору кредиту № 032/29-506К від 27.12.2007 року, із змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 до Договору кредиту, становить 137827,38 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1630166,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 77 637,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 918261,08грн.; заборгованість за відсотками - 50496,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 597251,95 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3222,22 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 38111,16грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 6471,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 76542,42 грн., що є предметом позовних вимог.

25.12.2014 року в судовому засіданні представником ОСОБА_4, від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2, подано зустрічну позовну заяву до ПАТ "Укрсоцбанк", третя особа ОСОБА_1, згідно вимог якої позивач за цим позовом простить визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за Договором поруки № 032/06-257 від 27.12.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та АКБСР "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк". Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що 27.12.2007 року між АКБСР "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 032/06-257, відповідно до умов якого позивач за зустрічним позовом взяв на себе зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк" у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником ОСОБА_1 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. В п. 2.1., 2.1.1. Договору поруки визначено зміст забезпеченого порукою зобов'язання: повернення кредиту в сумі 74000,00 доларів США з порядком погашення кредиту згідно графіку, який вказаний в п.п. 1.1.1, п. 1.1, ст. 1 Договору кредиту, та з кінцевим терміном погашення 27 грудня 2017 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених п. 3.4 Договору кредиту, сплата процентів та комісій, можливих штрафних санкцій. 30.07.2009 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 був укладений Договір про внесення змін № 1 до Договору поруки, згідно якого були внесені відповідні зміни, які зумовлені підписанням Додаткової угоди № 1 до Договору кредиту, та п. 2.1.1 Договору поруки викладено в наступній редакції: повернення позичальником отриманого за Договором кредиту в розмірі 80686,23 доларів США з порядком погашення згідно з умовами, визначеними Договором кредиту та кінцевим терміном погашення кредиту до 26 грудня 2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених Договором кредиту. Інші умови Договору залишено незмінними. У зв'язку із порушенням боржником ОСОБА_1 зобов'язань за Договором кредиту, 13.04.2010 року ПАТ "Укрсоцбанк" на адресу позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, як до поручителя за основним зобов'язанням, надіслано письмову вимогу про дострокове виконання боргових зобов'язань, яку ОСОБА_2 отримано 17.04.2010 року, тому, посилаючись на положення п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України та практику Верховного Суду України, позивач вважає поруку за Договором поруки № 032/06-257 від 27.12.2007 року припиненою з 17.11.2010 року - після спливу шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто з 17.05.2010 року, що є підставою звернення позивача ОСОБА_2 із зустрічним позовом про визнання поруки припиненою у судовому порядку (том № 4 а.с. 27-31).

В судовому засіданні ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2014 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ПАТ "Укрсоцбанк", третя особа ОСОБА_1, про визнання поруки за договором поруки припиненою прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (том 4 а.с. 43).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 первісний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зустрічний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та додатково пояснив, що суду надані докази отримання кредитних коштів. 13.04.2010р. відповідачам були надіслані вимоги про погашення заборгованості, які отримані останніми 17.04.2010р., повторні вимоги були надіслані відповідачам 19.06.2014р. та отримані ними 15.07.2014р. Останній платіж за кредитним договором був здійснений ОСОБА_1 19.05.2010р. Заява відповідачів про застосування позовної давності є безпідставною, оскільки термін кредитування визначений - до 2022 року, крім того, Банк намагався звернути стягнення на предмет іпотеки, виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса тривало до 17.11.2014р. ОСОБА_1 у позові про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнано борг перед банком, що є перериванням строку позовної давності. Судом при розгляді позову ОСОБА_1 встановлено факт існування кредитних правовідносин, які є неможливими без існування боргу. За зустрічним позовом пояснив, що строк дії договору поруки - 2022 рік, вимога була направлена поручителю в шестимісячний строк.

Представник відповідачів за первісним позовом, позивача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_1 за зустрічним позовом - ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, подав суду письмові заперечення на позов, в яких представник зазначив, що порука ОСОБА_2 припинилась з 17.11.2010р., оскільки договором поруки не визначено строку його дії. В частині стягнення коштів з відповідача ОСОБА_1 просив застосувати строк позовної давності до пені. Крім того подав письмову заяву про застосування строків позовної давності за всіма вимогами первісного позову (т. 1 а.с. 58-59). В подальшому в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі з підстав припинення поруки та з підстав спливу строку позовної давності за вимогою до ОСОБА_1 зважаючи на те, що 17.04.2010р. зазначеним відповідачем було одержано досудову вимогу банку про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, отже строк сплати настав 17.05.2010р., а строк позовної давності за всіма вимогами банку за цим Договором кредиту минув 20.05.2013р., оскільки початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Додатково пояснив, що згідно графіку платежів, останні визначені місяцями, строк позовної давності за кожною частиною зобов'язання спливає першого числа наступного місяця. З 19.05.2010р. жодного платежу за Договором кредиту не було. Також підтримав у повному обсязі зустрічний позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008 року та на підставі рішення Загальних Зборів Акціонерів від 09 березня 2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", який є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (т. 1 а.с. 42-45).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, якими зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Згідно ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (в редакції від 14.01.2006р. та в редакції, чинній на час розгляду даної справи), фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" (в редакції від 20.06.2007р. та в редакції, чинній на час розгляду даної справи), банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 032/29-506К, згідно п. 1.1., п. 1.1.1. якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 74000,00 доларів США, зі сплатою 13,50 процентів річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду згідно з умовами п. 2.8 цього Договору та наступним порядком погашення суми основної заборгованості за кредитом та процентів за його використання. Починаючи з місяця, що слідує за місяцем надання кредиту, позичальник щомісячно 27 числа кожного місяця рівними частинами сплачує кредитору суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом і проценти за користування кредитом у розмірі 1136,00 доларів США (ануїтетний платіж), з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 27 грудня 2017 року, на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається на придбання нерухомого майна - 2-кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.2. договору). В якості забезпечення виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також витрат на здійснення зобов'язань за цим договором, кредитор укладає в день укладення цього договору: іпотечний договір, за яким передає в іпотеку 1-кімнатну квартиру, розташовану в АДРЕСА_2 та договір поруки з ОСОБА_2 (п. 1.3. договору). Надання кредиту проводиться шляхом видачі позичальнику готівкових коштів (п. 2.1. договору). Пунктом 4.2. Договору кредиту передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в цей період - за неналежне виконання умов договору, згідно п. 4.4. Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. 3.3.2.-3.3.8., 3.3.12.-3.3.14. та 3.3.17. цього договору, порушення позичальником умов договору, визначеного в п. 1.3. цього договору, протягом більше, ніж п'ять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню), а згідно п. 4.5. Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.9., 3.3.10. цього Договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Пунктом 7.3. цього договору визначено, що він набирає чинності з дня його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань, з урахуванням п. 7.5. цього договору, який стосується не звернення позичальника за кредитними коштами (т. 1 а.с. 15-20).

Позивачем виконано умови Договору кредиту № 032/29-506К від 27.12.2007 року та видано відповідачу ОСОБА_1 готівку у розмірі 74000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 10 від 27.12.2007 року (т. 1 а.с. 68).

30.07.2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода № 1 до Договору кредиту № 032/29-506К від 27.12.2007 року, згідно якої сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування, а саме: викладено перший абзац п. 1.1. та п.п. 1.1.1. п. 1.1. Договору в новій редакції - збільшено ліміт кредитування до 80686,23 доларів США та змінено кінцеву дату погашення кредиту - до 26.12.2022 року. Також змінено порядок погашення кредиту, який з 27.01.2008р. по 27.10.2008р. проводиться щомісячними оплатами 27 числа кожного місяця рівними частинами у розмірі 1136,00 доларів США, що включає заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом, а в подальшому - з травня 2010 року здійснюється до 20 числа кожного місяця платежами по 511,00 доларів США, останній платіж становить 476,17 доларів США. При цьому частина кредиту в сумі 6686,23 доларів США надається на поточні потреби готівкою через операційну касу кредитора (т. 1 а.с. 21-22).

Виконання позивачем Додаткової угоди № 1 підтверджується заявою ОСОБА_1 на видачу готівки № 6 від 30.07.2009 року (т. 1 а.с. 69).

При цьому, із заяви ОСОБА_1 на переказ готівки № kr59910 від 30.07.2009 року (т. 1 а.с. 69) та виписки з особового рахунку ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 94-95) вбачається, що одержані цим відповідачем в кредит кошти в сумі 6686,23 доларів США були переведені позивачу на погашення суми кредиту та відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних йому процентів.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

27.12.2007 року в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором № 032/29-506К від 27.12.2007 року між позивачем (кредитор), ОСОБА_1 (позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки № 032/06-257, за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 032/29-506К від 27.12.2007 року. Згідно п. 3.1.2. договору поруки поручитель зобов'язався, у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення. Пунктом 6.2. визначено, що цей договір набирає чинності з дати його укладання (т. 1 а.с. 24-26).

30.07.2009 року між позивачем (кредитор), ОСОБА_1 (позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель) був укладений Договір про внесення змін № 1 до Договору поруки № 032/06-257 від 27.12.2007 року, згідно якого, в зв'язку з досягненням згоди та збільшенням ліміту та строку кредитування, укладенням Додаткової угоди № 1 до Договору кредиту № 032/29-506К від 27.12.2007 року, сторони домовилися викласти п. 2.1.1. Договору поруки в новій редакції, згідно якої розмір наданого кредиту становить 80686,23 доларів США з порядком погашення кредиту згідно з умовами, визначеними Договором кредиту та кінцевим терміном погашення кредиту до 26.12.2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту (т. 1 а.с. 27).

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Як визначено ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

ОСОБА_1 допускала неналежне виконання умов Договору кредиту № 032/29-506К, з внесеними до нього змінами, забезпеченого порукою ОСОБА_2, у зв'язку з чим 13.04.2010р. позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги негайного повернення заборгованості по кредиту та відсоткам у розмірі 84176,61 доларів США та 8316,30 доларів США відповідно. Зазначені вимоги одержані відповідачами 17.04.2010р. (т. 1 а.с. 28-33).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за заявою ПАТ "Укрсоцбанк" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 15.06.2010р. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3897, яким запропоновано звернути стягнення на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 При цьому рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2012р. зазначений виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню (т. 4 а.с. 19-20).

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, допущення несплати планових ануїтетних платежів, здійснення останньої сплати заборгованості за кредитом 19.05.2010р., на підтвердження чого позивачем суду наданий розрахунок кредитної заборгованості (т. 1 а.с. 234), який не оспорюється стороною відповідачів за первісним позовом, заборгованість за Договором кредиту № 032/29-506К від 27 грудня 2007 року станом на 18.06.2014р. становить 137827,38 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1630166,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 77 637,17 доларів США, що за курсом НБУ складає 918261,08грн.; заборгованість за відсотками - 50496,48 доларів США, що за курсом НБУ складає 597251,95 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3222,22 доларів США, що за курсом НБУ складає 38111,16грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 6471,51 доларів США, що за курсом НБУ складає 76542,42 грн.

У зв'язку з цим 19.06.2014р. позивачем на адресу відповідачів знову були направлені вимоги кредитора про повернення заборгованості за Договором кредиту № 032/29-506К. Ці вимоги одержані відповідачами 15.07.2014р., що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (т. 1 а.с. 70-73).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений, або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з частиною 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з частиною 1 статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Як убачається з п. 6.2. договору поруки № 032/06-257 та договору про внесення змін № 1 до даного договору поруки, ними не встановлений ані строк дії цих договорів, ані строк припинення поруки (в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України), тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Судом установлено, що боржник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 первинно взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 27 грудня 2017 року, а в подальшому - до 26 грудня 2022 року, сплачуючи їх частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії основного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно додаткової угоди № 1 це 20 число (включно) кожного місяця.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 4.4. договору кредиту право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 13 квітня 2010 року вимоги, у тому числі поручителю, про дострокове негайне (як зазначено у вимогах) повернення всієї суми кредиту та відсотків. Ці вимоги, як вже зазначалось вище, отримані відповідачами за первісним позовом 17 квітня 2010 року.

Отже, при зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

Разом із тим, судом установлено, що після 17 квітня 2010 року сторони продовжили виконувати свої права та обов'язки відповідно до умов кредитного договору - згідно з графіком щомісячного погашення кредиту й сплати процентів - до 19 травня 2010 року, коли боржник востаннє здійснив оплату заборгованості не в повному обсязі - в сумі 500,00 доларів США. Отже заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі, виникла в боржника з цієї дати.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

При цьому, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Відповідно сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

ПАТ "Укрсоцбанк" з даним первісним позовом звернувся до суду 23 липня 2014 року, тому, з огляду на викладене, зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню.

Та, відповідно, не підлягають задоволенню вимоги первісного позову до поручителя ОСОБА_2

Також представником відповідачів за первісним позовом подано заву про застосування до всіх позовних вимог за цим позовом строків позовної давності з посиланням на те, що початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення (т. 1 а.с. 58-59).

Судом встановлено, що поряд з установленням строку дії Договору кредиту № 032/29-506К, з урахуванням додаткової угоди до нього, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

При цьому, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, який невід'ємно пов'язаний з моментом, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Як вже відзначалося вище, згідно з умовами Договору кредиту № 032/29-506К та внесеними до нього змінами, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом, а також зі сплатою пені, в разі порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Отже, оскільки умовами Договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідач ОСОБА_1 остаточно перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом 19.05.2010р. (т. 1 а.с. 13), у зв'язку з чим ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. із заявою, на підставі якої останній 15.06.2010р. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3897, яким запропонував звернути стягнення на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 Зазначена квартира була передана ОСОБА_1 в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" за договором іпотеки № 032/06/256 від 27.12.2007р. з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Договору кредиту № 032/29-506К.

З метою захисту своїх прав, 06.06.2011р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (т. 1 а.с. 74-81), за результатами розгляду якого рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2012р. зазначений виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню (т. 4 а.с. 19-20).

Отже, саме в дату ухвалення зазначеного рішення суду ПАТ "Укрсоцбанк" довідалось про порушення свого права та 23 липня 2014 року звернулось до суду з даним первісним позовом, що розглядається.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що в даному випадку позовна давність в розрізі вимог за первісним позовом може бути застосована лише за вимогами про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення відсотків.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Тому, в зв'язку із застосуванням строків позовної давності, не підлягає до стягнення пеня за порушення строків повернення кредиту та за порушення строків повернення відсотків за період прострочення з 17.06.2013 року по 22.07.2013 року включно, оскільки позов подано до суду 23 липня 2014 року.

З огляду на викладене, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та враховуючи період нарахування пені з 23.07.2013р. по 17.06.2014р., пеня за порушення строків повернення кредиту повинна становити 2951,18 доларів США, що за курсом НБУ на час складення розрахунку становить - 34 905,38грн., а пеня за порушення строків повернення відсотків - 5915,79 доларів США, що відповідно становить - 69 969,60грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що первісний позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. З відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк", з урахуванням заявлення позовних вимог в національній валюті України - гривні, стягненню підлягає сума заборгованості, яка станом на 18.06.2014р. становить 1620388,01грн. та складається із: заборгованість за кредитом - 918261,08грн.; заборгованість за відсотками - 597251,95 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 34 905,38грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 69 969,60грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення: з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00грн., які сплачено позивачем за первісним позовом при поданні його до суду; з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн., які сплачені позивачем за зустрічним позовом при поданні його до суду.

На підставі наведеного, ст.ст. 251-258, 261, 267, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 553, 554, 559, 610, 611, 625, 629, 631, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 57-60, 88, 179, 208-210, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (ідентифікаційний номер 00039019) заборгованість за Договором кредиту № 032/29-506К від 27.12.2007 року в розмірі 1620388,01грн. та судовий збір в сумі 3654,00грн., а всього суму в розмірі 1624042,01грн. (один мільйон шістсот двадцять чотири тисячі сорок дві гривні одну копійку).

В іншій частині позову - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа ОСОБА_1, про визнання поруки за договором поруки припиненою - задовольнити.

Поруку ОСОБА_2 за Договором поруки № 032/06-257 від 27.12.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та ОСОБА_2 - визнати припиненою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (ідентифікаційний номер 00039019) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: