Справа № 0907/2-8125/2011
Провадження № 22-ц/779/138/2014
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Бойчука І.В.,

суддів
Мелінишин Г.П., Матківського Р.Й..,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю
сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромбанк» в
особі Івано-Франківської філії
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромбанк»,
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання договору
поруки припиненим за апеляційною
скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення
Івано-Франківського міського суду від
25 червня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 25 червня 2013 року задоволено
позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромбанк» в
особі Івано-Франківської філії
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромбанк»,
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання договору
поруки припиненим.

Визнано поруку за договором поруки від
29.05.2007 р. №93/П/3-07, укладеним ОСОБА_2 та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромбанк» такою,
що припинена.

Солідарно стягнуто з відповідачів ТОВ
«Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» на
користь ОСОБА_2 94,10 грн. витрат по оплаті
судового збору.

ПАТ «Дельта Банк» подало
апеляційну скаргу в якій вказало, що не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, оскільки воно є незаконним,
необґрунтованим, та таким, що прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає також, що суд
першої інстанції зробив помилкові
висновки про те, що за кредитним
договором відбувалось запровадження
комісій без погодження з поручителем
за договором поруки. Порука
припиняється у випадку зміни основного
зобов'язання за кредитним договором,
спричиняє збільшення відповідальності
поручителя по відношенню до розміру
основного зобов'язання та пов'язаних із
ним розмірами неустойки (штрафу пені),
процентів без згоди останнього.
Апелянт вказує на те, що в даному
випадку відсутнє збільшення розміру
укладення додаткового договору №1 до
кредитного договору, а відповідно
відсутні обставини, що б погіршували
положення поручителя за кредитним
договором.

Поручитель не звертався до ТОВ
«Укрпромбанк» з проханням укласти
додаткові угоди до договору поруки,
яким змінити розмір його
відповідальності з повної на часткову.
Тому умова договору поруки стосовно
обов'язку поручителя в повному обсязі
відповідати по сплаті комісій є
законною та безпідставно не взята до
уваги судом першої інстанції.

АТ «Дельтабанк» вважає, що за
наявності рішення Тисменицького
районного суду від 26.03.2010 року про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з поручителя є всі підстави
для відмови у задоволенні позову
ОСОБА_2 про припинення договору поруки.
Ухвала Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 24 липня 2012 року містить
висновок про те, що за наявності
рішення суду, яке набрало законної
сили, яким задоволені вимоги кредитора
до поручителя, відсутні підстави для
застосування положень ст. 559 ЦК України
щодо припинення договору поруки. Однак
суд першої інстанції на вказаний
висновок суду касаційної інстанції не
звернув уваги.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в повному обсязі в задоволенні
позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Згідно зі статтями 553, 554 ЦК за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за невиконання ним
свого обов'язку. У разі порушення
такого зобов'язання боржник і
поручитель відповідають як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

ТзОВ «Укрпромбанк» (правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк») (далі Банк) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі
позичальник) було 17.05.2007р. укладено
кредитний договір №93/КВ-07 (надалі
Договір) (а.с. 5-7), за умовами якого
позичальнику було відкрито
мультивалютну відновлювальну кредитну
лінію лімітом кредитування
еквівалентним 1000000,00 дол. США, зі
сплатою процентів з розрахунку 2,5% у
Євро, 14,00 % у Дол. США та 19,00 % у гривні, зі
сплатою комісії за відкриття
кредитного рахунку - в сумі 150 гривень, з
цільовим призначенням - на ремонт
комерціалізованого торгового центру
«Яремче» по вул. Свободи, 262 у м. Яремче
та остаточним терміном повернення
16.05.2017 оку

З метою забезпечення виконання
кредитного зобов'язання між позивачем,
відповідачем та позичальником було
29.05.2007р. укладено договір поруки
№93/П/3-07, згідно з п. 1 якого, позивач
поручився перед банком відповідати за
зобов'язаннями позичальника ОСОБА_4,
які виникають із договору № 93/КВ-07 від
17.05.2007р. (а.с. 10)

Між позичальником і банком 13.06.2007р.
укладено додатковий договір №1 до
кредитного договору №93/КВ-07 (а.с.8),
відповідно до якого встановлено ставку
процентів за користування кредитними
коштами у гривні з розрахунку 18,5%
річних.

25.09.2008р. між позичальником і банком було
укладено додатковий договір №2 до
кредитного договору №93/КВ-07 (а.с.9), яким
внесено зміни та в п.1.1. включено
додатковий платіж у користь банку -
комісію за управління кредитною
лінією: із розрахунку 0,0096% за кожний
день від фактичної суми заборгованості
в гривнях; із розрахунку 0,0028% за кожний
день від фактичної суми заборгованості
в дол. США; із розрахунку 0,0042% за кожний
день від фактичної суми заборгованості
в Євро.

Відповідно до п. 11 договору поруки (а.с.
10), всі зміни та доповнення до договору
вносяться в письмовій формі шляхом
укладення додаткових договорів,
підписаних уповноваженими
представниками сторін та засвідчених
печатками сторін.

Доказів про те, що позивач був
повідомлений про укладення 25.09.2008р.
Додаткового договору №2 та надав свою
згоду на такі зміни, відповідачами суду
не надано.

Отже, сторони кредитного договору
№93/КВ-07 від 17.05.2007р. змінили умови
договору із збільшенням об'єму
відповідальності без згоди поручителя
за відсутності в договорі поруки
№93/П/3-07 від 29.05.2007р. вказівки на те, що
такі зміни можливі без повідомлення
поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
від 30.03.2012 року № 5 обсяг зобов'язання
поручителя визначається як умовами
договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання. Якщо в договорі поруки
такі умови сторонами не узгоджені, а з
обставин справи не вбачається
інформованості поручителя і його згоди
на збільшення розміру його
відповідальності, то відповідно до
положень частини першої статті 559 ЦК
порука припиняється у разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
зараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо (інформаційний
лист Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №10-1393/0/4-12 від 27.09.2012 року).

Твердження представника ПАТ «Дельта
Банк» про те, що внесені зміни не
порушили прав поручителя та умов
договору поруки і обсяг
відповідальності поручителя
збільшений не був, спростовуються
копією рішення Тисменицького
районного суду від 26.03.2010р. про
стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ТзОВ
«Софія», ПП «Економклас» зборгованості
за кредитним договором (а.с.12), по
кредитному договору № 93/КВ-07 від
17.05.2007р. в сумі 7454766,15 грн., що включає в
себе 6686842,12 грн. основного боргу; 272903,48
грн. простроченого тіла кредиту; 28257,01
грн. простроченої комісії за
управління кредитом; 2810,89 грн., та 202,94
грн. строкової заборгованості по
відсотках; 28054,07 грн. строкової
заборгованості по нарахованій комісії;
23302,32 грн. пені по прострочених
відсотках; 15309,29 грн. пені по
простроченому кредиту; 1349,89 грн. пені по
простроченій комісії.

Судом встановлено і вбачається з
матеріалів справи, що позивач не був
повідомлений належним чином про
укладення додаткового договору №2 від
25.09.2008р. до кредитного договору №93/КВ-07
від 17.05.2007р. Про нарахування комісії
позивач дізналася з вказаного вище
судового рішення, яке датоване 26.03.2010р.
Оскільки в суд з позовом про припинення
поруки позивач звернувся в листопаді
2011р., тому ним не пропущено строк
позовної давності, який відповідно до
ст. 257 ЦК України встановлено
тривалістю у три роки.

За положеннями ч.1 ст. 559 ЦК України
припинення поруки в разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, унаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності, презюмується. У
цьому разі звернення до суду з позовом
про визнання договору поруки
припиненим не є необхідним, проте такі
вимоги підлягають розгляду судом у
разі наявності відповідного спору.

За наведених обставин суд дійшов
правильного висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлено рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування з мотивів, наведених у
апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 25 червня 2013 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

Г.П. Мелінишин

Р.Й. Матківський