Справа № 534/694/14-ц
Провадження №2/ 534/507/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2014 року Комсомольський міський суд
в складі: головуючого судді Таранкової І.М.
при секретарі Хорошун О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, третіх осіб Полтавського регіонального управління спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області про звернення стягнення на предмет іпотеки
Позивач ТОВ «Банк «Фінанси і Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси і кредит», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третіх осіб Полтавського регіонального управління спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, і просили в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», за Кредитним договором № 227/PVN-11-05 від 18.11.2005 року в сумі 420 336 гривень 71 копійка ( з них сума строкової заборгованості по кредиту - 27 475,52 долари США, що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 219 611,83 гривні; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1 965,70 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 15 711,84 гривні; відсотки за користування кредитом - 4 307,95 доларів США,що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 34 433,45 гривні; комісійна винагорода за користування кредитом - 8 892,70 гривень; пеня, нарахована на суму простроченого тіла кредиту - 44 131,17 гривень; пеня, нарахована на суму прострочених відсотків - 72 650,05 гривень; пеня, нарахована на суму комісійної винагороди - 24 905,67 гривень) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру під номером АДРЕСА_1, загальною площею 71,5 кв. м., житловою площею 45,1 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.
Позовні вимоги мотивували тим, що 18.11.2005 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №227/PVN-11-05.
Згідно умов кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у сумі 33 360 доларів США строком користування до 18.11.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % відсотків річних.
Згідно п.п. 4.1., 4.7 вищевказаного договору, Позичальник зобов'язався сплачувати Банку проценти за користування кредитом за процентною ставкою 12 % та комісійну винагороду в розмірі 330,10 гривень щомісяця.
За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник зобов'язаний у відповідності до п. 6.1 кредитного договору, сплачувати Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадках порушення Позичальником строків платежів за кредитними ресурсами, процентами, комісійною винагородою.
Грошові вимоги Банку до Позичальника по кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. станом на 20.01.2014 року складають 33 749,17 доларів США та 150 579,59 гривень, з них:
· Сума строкової заборгованості по кредиту - 27 475,52 долари США;
· Сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1 965,70 доларів США;
· Відсотки за користування кредитом - 4 307,95 доларів США;
· Комісійна винагорода за користування кредитом - 8 892,70 гривень
· Пеня, нарахована на суму простроченого тіла кредиту - 44 131,17 гривень;
· Пеня, нарахована на суму прострочених відсотків - 72 650,05 гривень;
· Пеня, нарахована на суму комісійної винагороди - 24 905,67 гривень;
З урахуванням курсу НБУ станом на 20.01.2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по Кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. становить 420 336,71 гривень.
Враховуючи наявні порушення договірних зобов'язань, керуючись п. 3.4. Кредитного договору, Банк звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з вимогами про стягнення з позичальника та ОСОБА_2 (що виступала поручителем по кредиту) заборгованості по Кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р.
Заочним рішенням Комсомольського міського суду від 13.05.2013 року (справа №534/412/13-ц, провадження 2/534/358/13) з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 309 046,63 гривень у солідарному порядку та 1 545,23 гривні судового збору з кожного.
Зазначене рішення набрало законної сили, але не було виконано, кошти на погашення заборгованості позивачеві не надходили.
В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. з ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №227/ZVN-05 від 18.11.2005 року, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Коваленко В. В. за реєстровим № 6786 (надалі - Іпотечний договір)
Предметом іпотеки за вищевказаним договором є квартира під номером АДРЕСА_1.
Зазначена квартира складається з трьох житлових кімнат, має загальну площу - 71,5 кв. м. і житлову площу 45,1 кв. м
Згідно пункту 4 Іпотечного договору, предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. на суму 330 360 доларів США, строком до 18.11.2025 року, процентів за користування Кредитними ресурсами, а також комісійної винагороди за Кредитним договором, неустойки за цим Договором або за Кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за Основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог.
Пунктом 8.4.3. Іпотечного договору передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Боржником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.
Пунктом 8.4.8 Іпотечного договору визначено право Банку достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми Основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки.
Відповідно до п. 10 Іпотечного договору звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", просили звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.
Позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги. В своїй заяві про зміну позовних вимог від 14.05.2014 р. просив виселити з квартири АДРЕСА_1 відповідачів.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що.18.11.2005 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №227/PVN-11-05.
Згідно умов кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у сумі 33 360 доларів США строком користування до 18.11.2025 року, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % відсотків річних.
Згідно п.п. 4.1., 4.7 вищевказаного договору, Позичальник зобов'язався сплачувати Банку проценти за користування кредитом за процентною ставкою 12 % та комісійну винагороду в розмірі 330,10 гривень щомісяця.
За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів Позичальник зобов'язаний у відповідності до п. 6.1 кредитного договору, сплачувати Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадках порушення Позичальником строків платежів за кредитними ресурсами, процентами, комісійною винагородою.
Грошові вимоги Банку до Позичальника по кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. станом на 20.01.2014 року складають 33 749,17 доларів США та 150 579,59 гривень, з них:
· Сума строкової заборгованості по кредиту - 27 475,52 долари США;
· Сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1 965,70 доларів США;
· Відсотки за користування кредитом - 4 307,95 доларів США;
· Комісійна винагорода за користування кредитом - 8 892,70 гривень
· Пеня, нарахована на суму простроченого тіла кредиту - 44 131,17 гривень;
· Пеня, нарахована на суму прострочених відсотків - 72 650,05 гривень;
· Пеня, нарахована на суму комісійної винагороди - 24 905,67 гривень;
З урахуванням курсу НБУ станом на 20.01.2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по Кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. становить 420 336,71 гривень.
Враховуючи наявні порушення договірних зобов'язань, керуючись п. 3.4. Кредитного договору, Банк звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з вимогами про стягнення з Позичальника та ОСОБА_2 (що виступала поручителем по кредиту) заборгованості по Кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р.
Заочним рішенням Комсомольського міського суду від 13.05.2013 року (справа №534/412/13-ц, провадження 2/534/358/13) з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 309 046,63 гривень у солідарному порядку та 1 545,23 гривні судового збору з кожного.
Зазначене рішення набрало законної сили.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Порушення умов Кредитного договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. та наявність простроченої заборгованості станом на 15.02.2013 року в сумі 309 046,63 гривні ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» встановлено зазначеним рішення і має преюдиціальне значення по даній справі.
Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.05.2013 року не було виконано, а кошти на погашення заборгованості позивачеві не надходили.

В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. з ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №227/ZVN-05 від 18.11.2005 року, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Коваленко В. В. за реєстровим № 6786 (надалі - Іпотечний договір)

Предметом іпотеки за вищевказаним договором є квартира під номером АДРЕСА_1.

Зазначена квартира складається з трьох житлових кімнат, має загальну площу - 71,5 кв. м. і житлову площу 45,1 кв. м

Згідно пункту 4 Іпотечного договору, предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором №227/PVN-11-05 від 18.11.2005 р. від 18.11.2005 р., на суму 330 360 доларів США, строком до 18.11.2025 року, а також процентів за користування Кредитними ресурсами, а також комісійної винагороди за Кредитним договором, неустойки за цим Договором або за Кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за Основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог.

Відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Пунктом 8.4.3. Іпотечного договору передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Боржником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.

Пунктом 8.4.8 Іпотечного договору визначено право Банку достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми Основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або

неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі

задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на

предмет іпотеки.

Враховуючи те, що термін повернення кредиту в повному обсязі був визнаний позивачем таким, що настав, а заборгованість за Кредитним договором у встановлений строк не була сплачена, позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу України Банк направив на адресу відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 вимогу сплатити заборгованість по кредиту, попередивши при цьому про необхідність виселення зі спірної квартири в разі невиконання вимог позивача, але до цього часу кредит не погашено.

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", п. 10 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовим наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 10 Іпотечного договору звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, Рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов"язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішення Верховного Суду України.

У постанові від 11.12.2013 року по справі №6-124цс13 Верховним судом України зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до п.43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати наступне.

Згідно з ч.4 статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

На виконання вимог ст. 109 ЖК України та ст. 39 Закону України Банк направив на адресу відповідачів вимогу про необхідність виселення з займаної нерухомості, яка не виконана на даний час. Факт надсилання та отримання вимоги вищезазначеним особам підтверджується відповідними листами та повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», за Кредитним договором № 227/PVN-11-05 від 18.11.2005 року в сумі 420 336 (чотириста двадцять тисяч триста тридцять шість) гривень 71 копійка (з них: сума строкової заборгованості по кредиту - 27 475,52 долари США, що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 219 611,83 гривні; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1 965,70 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 15 711,84 гривні; відсотки за користування кредитом - 4 307,95 доларів США,що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 34 433,45 гривні; комісійна винагорода за користування кредитом - 8 892,70 гривень; пеня, нарахована на суму простроченого тіла кредиту - 44 131,17 гривень; пеня, нарахована на суму прострочених відсотків - 72 650,05 гривень; пеня, нарахована на суму комісійної винагороди - 24 905,67 гривень) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру під номером АДРЕСА_1, загальною площею 71,5 кв. м., житловою площею 45,1 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) шляхом визнання права власності на зазначене майно за позивачем за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року №1304-18 встановлено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Позовні вимоги в частині виселення зі спірної квартири відповідачів та їх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовані та підлягають до задоволення, так як спірне нерухоме житлове майно не використовується відповідачами як місце постійного проживання, а позивач ОСОБА_1 має на праві власності інше нерухоме житлове майно.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 243,60 грн. з кожного відповідно до задоволених позовних вимог про їх виселення.

Суд вважає,що необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1871, 90 грн., оскільки відповідно до іпотечного договору узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 187190 грн. (187190 х 1% = 1871,90 грн.)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 213-215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 525,526, 530, 536, 548, 564, 550, 551, 572, 610-612, 624, 629,1050,1054 ЦК України, ст.1,ч.6 ст.3,ст. ст.7,33,37,39 Закону України « Про іпотеку», ст.109 ЖК України -

р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», за Кредитним договором № 227/PVN-11-05 від 18.11.2005 року в сумі 420 336 (чотириста двадцять тисяч триста тридцять шість) гривень 71 копійка (з них: сума строкової заборгованості по кредиту - 27 475,52 долари США, що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 219 611,83 гривні; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1 965,70 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 15 711,84 гривні; відсотки за користування кредитом - 4 307,95 доларів США,що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 34 433,45 гривні; комісійна винагорода за користування кредитом - 8 892,70 гривень; пеня, нарахована на суму простроченого тіла кредиту - 44 131,17 гривень; пеня, нарахована на суму прострочених відсотків - 72 650,05 гривень; пеня, нарахована на суму комісійної винагороди - 24 905,67 гривень) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру під номером АДРЕСА_1, загальною площею 71,5 кв. м., житловою площею 45,1 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ) за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Виселити з квартири під номером АДРЕСА_1 осіб, які там зареєстровані та проживають, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, та їх малолітніх дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1871, 90 грн. (тисяча вісімсот сімдесят одна гривня 90 копійок) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок). Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис І.М.Таранкова

Згідно з оригіналом:

Суддя І.М.Таранкова