Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Ступіна Я.Ю.
Справа № 434/221/13-ц
Провадження № 22ц/782/5469/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого судді: Ступіної Я. Ю.,

суддів: Коновалової В. А., Темнікової В.
І.,

при секретарі Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 29 листопада 2013 р. у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
частку у спільному майні,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 29.11.2013 р. позов
задоволено: за позивачем визнано право
власності на 1/2 частку у домоволодінні
АДРЕСА_1 - як на його частку у спільному
сумісному майні.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила таке рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

В судове засідання відповідачка не
з'явилася, причина її неявки визнана
ухвалою суду неповажною, тому згідно ч.
2 ст. 305 ЦПК України її неявка не
перешкоджає розглядові справи,
оскільки про час і місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином.

Позивач заперечував проти доводів
апеляційної скарги, просив її
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 10 ЦПК цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно ст. 60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом і як вбачається з
матеріалів справи, сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі у період з 05
січня 1985 р. по 24 жовтня 1990 р. Повторно
сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 1993
р., який розірвано рішенням
Артемівського районного суду
м.Луганська від 01 грудня 2000 р., на
підставі якого 19.02.2013 р. видано
свідоцтво про розірвання шлюбу.

24 січня 1987 р. під час шлюбу і спільного
проживання за сумісні кошти сторони
купили домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, але договір купівлі-продажу,
посвідчений 18 березня 1987 р. старшим
державним нотаріусом Другої
Ворошиловградської державної
нотаріальної контори Герасимовою В.Ф.,
зареєстрований в реєстрі за № 1-901,
оформлено тільки на ім'я відповідачки.
Позивач постійно проживав в спірному
будинку і його постійне місце
проживання зареєстровано у цьому
будинку з 02.06.1987 р. З лютого 2013 р. позивач
тимчасово не проживає у спірному
будинку у зв'язку з виниклою
конфліктною ситуацією з відповідачкою.

Відповідачка не визнає право позивача
на спірний будинок, вимагає його
виселення із нього і зняття з
реєстраційного обліку за цією адресою,
вважаючи, що спірне домоволодіння
належить тільки їй.

Тому позивач просив суд визнати за ним
право власності на 1/2 частку цього
домоволодіння.

Задовольняючи позов, суд на підставі
ст.ст.22, 28 КпШС виходив з того, що,
оскільки спірний будинок було придбано
сторонами під час першого шлюбу, то він
належав їм з моменту придбання на праві
спільної сумісної власності подружжя
за законом, незалежно від того, на чиє
ім'я майно придбане, а в разі поділу
цього майна частки подружжя
визнаються рівними.

Такі висновки суду є законними і
обґрунтованими.

Суд повно встановивши обставини, які
мають значення для справи, та які є
доведеними, з дотриманням вимог ст.ст.
57-60, 63, 64, 212 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 22, 28 КпШС дійшов правильного
висновку про необхідність задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги
відповідачки є необґрунтованими,
оскільки не спростовують факт купівлі
спірного будинку в період
зареєстрованого шлюбу з позивачем та
не дають правових підстав для
позбавлення позивача права власності
на часту у спірному будинку. Ці доводи
фактично є запереченнями проти позову,
які суд не прийняв до уваги, правильно
виходячи з того, що відповідачкою не
заявлені позовні вимоги про визнання
спірного будинку її особистою
власністю та про поділ цього будинку
для збільшення її частки у спірному
будинку, а наявність конфлікту між
сторонами та заборгованості по
аліментам не є законною підставою для
позбавлення позивача права власності.

Доводи апелянта щодо пропуску
позивачем позовної давності є
необґрунтованими, оскільки право
позивача порушено в 2013 році.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують правильних висновків
суду і не дають підстав для скасування
правильного по суті судового рішення
або його зміни, а є лише суб'єктивною
оцінкою відповідачкою обставин справи
на свою користь.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 29 листопада 2013 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної
скарги.

Головуючий:

Cудді: