Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/43/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

14.01.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі: головуючого судді -
Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.

із секретарем - Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Гурівської сільської ради Долинського
району Кіровоградської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 18 вересня
2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
Гурівської сільської ради Долинського
району Кіровоградської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування.

Посилались на те, що земельна ділянка
належала їх матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті матері
ділянка перейшла у фактичне володіння
та користування до їх батька ОСОБА_5,
який своє право на спадщину
документально не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2
року їх батько помер, після його смерті
відкрилася спадщина на належну йому
земельну ділянку та земельну ділянку,
яка перейшла у спадок після смерті
матері. Вони як спадкоємці за законом
першої черги отримали свідоцтво про
право на спадщину на належну батькові
на підставі державного акту на право
земельну ділянку по 1/2 частині кожна. У
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку за НОМЕР_1, що
залишилась у спадщину післі смерті
матері їм було відмовлено постановою
державного нотаріуса Долинської
державної нотаріальної контори у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.

Просили визнати за ними право
власності в порядку спадкування на
земельну ділянку НОМЕР_1, загальною
площею 7,83 га, розташовану на території
Гурівської сільської ради Долинського
району, передану їх матері ОСОБА_4 та
фактично успадковану їх бітьком
ОСОБА_5.

Рішенням Долинського районного суду
Кіровоградської області від 18.09.2013 року
в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачами
ставиться питання про скасування
рішення суду як незаконного і
необґрунтованого та ухвалення нового
рішення про задоволення їх позовних
вимог. Вважають судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Судом не залучено до участі у справі як
третю особу Долинський відділ
Держземагенства, хоча справа
стосується їх інтересів, оскільки
земельна ділянка знаходиться на їх
території. Зазначають, що після смерті
матері батько прийняв спадщину,
оскільки фактично вступив в управління
та володіння спадкове майно відповідно
до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року.

Від сільського голови Гурівської
сільської ради Долинського району
Кіровоградської області надійшла
заява про те, що сільська рада не
заперечує проти позовних вимог і
просить розглянути справу в
апеляційній інстанції без їхньої
участі (а.с.53).

Колегія суддів, заслухавши пояснення
позивачів та їх представника, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що позивачі після
смерті ОСОБА_5 прийняли спадщину і на
підставі свідоцтва про право власності
на спадщину за законом стали
власниками по ? частці земельної
ділянки загальною площею 7,8734 га.
розташованої на території Гурівської
сільської ради Долинського району
(а.с.7).

Батько позивачів ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується
свідоцтвом серія НОМЕР_2 (а.с.8), мати -
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року -
свідоцтво серія НОМЕР_3 ( а.с.9).

Постановою Долинської державної
нотаріальної контори від 19.07.2013 року №
148 позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку, яка
розташована на території Гурівської
сільської ради Долинського району,
після смерті їх батька ОСОБА_5, який
прийняв, але не оформив прав на
земельну ділянку НОМЕР_1 після смерті
своєї дружини ОСОБА_4, у зв'язку з
ненаданням правовстановлюючого
документу на землю (а.с.5).

За наданою позивачами довідкою № 2622/01-4
від 11.10.2013 року, підписаною начальником
відділу Держземагенства у Долинському
районі Кіровоградської області, в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю на
території Гурівської сільської ради
народних депутатів на ім'я ОСОБА_4 24.01.2000
року зареєстрований державний акт на
право власності на земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
кадастровий № :03:00:308, площею 7,83
га., розташовану на території
Гурівської сільської ради Долинського
району Кіровоградської області, проте
цей державний акт на землю відсутній в
архіві відділу (а.с.57).

Позивачі пояснили, що оригінал
державного акта на право на земельну
ділянку НОМЕР_1 серія № :03:00:308,
виданий Гурівською сільською радою
Долинського району на ім'я ОСОБА_4, було
втрачено.

Про факт втрати зазначеного державного
акта було зроблено повідомлення в
газеті Долинські новини (а.с.58).

Як вбачається з матеріалів справи спір
про право позивачів на спадщину, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_5,
відсутній, а підставою для звернення до
суду з позовом ними зазначено
неможливість одержання свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку у
звязку із втратою державного акту на
право власності на земельну ділянку на
ім"я спадкодавця ОСОБА_4

Згідно розд. 4 Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою від 22.06.2009 року № 325,
зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 06.08.2009 року № 735/16751,
із змінами, внесеними згідно з Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 30.08.2010 року,
зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 01.11.2010 року № 1012/18307, що
втратила чинність на підставі Наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства від 09.09.2013 року, але
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, видача нового
державного акта при втраті чи
пошкодженні державного акта
передбачена на платній основі.

Новий державний акт на імя спадкодавця
взамін зіпсованого, втраченого
(пошкодженого) видається також
спадкоємцю на запит нотаріуса щодо
витребування документів, необхідних
для вчинення нотаріальних дій,
відповідно до ст. 4 Закону України "Про
нотаріат".

Відповідно до зазначеної Інструкції
організацію робіт з видачі (заміни)
державного акта на праві власності на
земельну ділянку у разі його втрати
(пошкодження) здійснюють Головні
управління Державного комітету по
земельних ресурсах (Держкомзему) в
областях, містах Києві та Севастополі,
управлінння (відділи) Держкомзему у
районі (місті), міжрайонні, міжміські,
міськрайонні управління (відділи)
Держкомзему, державні підприємства,
що належить до сфери управління
Держкомзему та його відокремлені
структурні підрозділи, які здійснюють
заповнення бланків.

Новий державний акт взамін
зіпсованого, втраченого
(пошкодженого) видається за наявності
в територіальному органі Держкомзему
другого примірника відповідного
державного акта та/або документації із
землеустрою Державного фонду
документації із землеустрою,
відомостей щодо земельної ділянки та
її власника (користувача) в
державному реєстрі земель та за умови
дотримання вимог абзацу третього
пункту 4.8 цієї глави (у разі втрати
державного акта).

Аналогічні положення про видачу
дублікату державного акта передбачено
і Інструкцією про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженою
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 4 травня 1999 року
№ 43.

Відповідно до гл. 7 Закону України "Про
нотаріат" свідоцтво про право на
спадщину видається громадянам за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
встановленому цивільним
законодавством.

Статтею 328 ЦК України визначено, що
право власності набувається на
підставах що не заборонені законом.

Згідно ст. 1269 ЦК України право
спадкування здійснюється шляхом
подання відповідних заяв до
нотаріальної контори.

Статтями 66, 67 ЗУ "Про нотаріат"
визначено, що саме нотаріус у
встановленому законом порядку видає
свідоцтво про право на спадщину.

Постановою Пленум Верховного Суду
України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування"
роз"яснено, що право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом. У порядку спадкування
можуть передаватися також право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини
входять усі права та обовязки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об"єкти
нерухомості, в тому числі земельну
ділянку є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

В судовому порядку право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК України)
та є винятковим способом захисту, що
має застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Також особа може звернутися до суду з
позовом про захист спадкових прав
шляхом оскарження дій нотаріуса за
правилами позовного провадження у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

Суд першої інстанції встановив, що
позивачі звертались із письмовою
заявою до нотаріальної контори про
отримання свідоцтва про право на
спадщину на спірну земельну ділянку,
нотаріусом їм було відмовлено в
оформленні права на спадщину через не
подання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку.

В той же час позивачі не надали доказів
того, що ними було вжито заходів до
одержання у встановленому
законодавством порядку дублікату або
нового державного акту взамін
втраченого.

Питання щодо участі у справі відділу
Держземагенства у Долинському районі
Кіровоградської області не ставилось
при розгляді справи у суді першої
інстанції, тому з урахуванням
повноважень суда апеляційної
інстанції, не можна вирішити це питання
та з"ясувати обставини, на які
посилаються позивачі в своїй
апеляційній скарзі в обгрунтування
неможливості отримання документів, що
підтверджують право спадкодавців на
спірну земельну ділянку.

Крім того, в обгрунтування своїх вимог
позивачі посилались на те, що їх
батько прийняв спадщину, в тому числі
на спірну земельну ділянку, після
смерті їхньої матері ОСОБА_4, оскільки
він спільно проживав з останньою
безпосередньо перед її смертю, вступив
в управління і користування спадковим
майном, але не оформив свого права
власності.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року),
яка діяла на час відкриття спадщини,
визнавалося, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців з
дня її відкриття він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном чи подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Оскільки спадщина відкрилася в період
дії цього Кодексу, то при вирішенні
питання про її прийняття слід виходити
із обставин, встановлених його нормами,
щодо прийняття спадщини, зокрема,
положень зазначеної статті.

Таким чином, позивачі також повинні
також довести факт, що померлий ОСОБА_5 -
спадкодавець прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_4 на належну останній
земельну ділянку, з наданням доказів,
якими це підтверджується.

Суд першої інстанції повно і всебічно
з"ясував обставини, на які позивачі
посилались в обгрунтування своїх
вимог, дослідив надані сторонами
докази, правильно встановив спірні
правовідносини та застосував норми
матеріального права, що їх регулюють,
та обгрунтовано відмовив у задоволенні
позову за його безпідставністю.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 18 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: