Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Оніпко О.В., Максимчук
З.М.

Секретар судових засідань Пиляй
І.С.

З участю представника ПАТ
„Дельта-Банк",

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на заочне рішення Здолбунівського
районного суду Рівненської області
від 27 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»
про захист прав споживача, визнання
кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Здолбунівського
районного суду від 27 вересня 2013 року
даний позов задоволено. Визнано
недійсним кредитний договір №
1701/1207/71-082 від 03 грудня 2007 року,
укладений між ОСОБА_2 та АКБ
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є ВАТ «Сведбанк». Визнано
недійсним іпотечний договір №
1701/1207/71-082-Z-1 від 03 грудня 2007 року,
укладений між ОСОБА_2 та АКБ
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є ВАТ «Сведбанк». Стягнуто з ПАТ
«Сведбанк» судовий збір в розмірі 229
грн. 40 коп.

Ухвалою цього ж суду від 08 липня 2014
року заяву ПАТ «Дельта Банк» про
перегляд заочного рішення залишено
без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду
Рівненської обасті від 26 березня 2014
року допущено правонаступництво у
кредитному зобов'язанні, яке виникло
між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, замінено
кредитора ПАТ «Сведбанк» на ПАТ
«Дельта Банк» з дня звернення ОСОБА_2 з
даним позовом до суду, а саме з 27 серпня
2013 року.

______________________________________________________________
Справа № 562/2528/13-ц
Головуючий у 1-й
інстанції: Мичка І.М.

Провадження № 22-ц787/2006/2014
Суддя-доповідач: Собіна І.М.

У поданій на заочне рішення
апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
покликається на його незаконність та
необгрунтованість, через
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, а також
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

На її обгрунтування зазаначає, що
відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, у
разі заміни кредитора чи боржника, а
також в інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір, суд
залучає до участі у справі
правонаступника відповідної сторони
або третьої особи на будь якій стадії
цивільного процесу. Зазначає, що у
судове засідання призначене на 20.09.2013
року предстаник АТ «Дельта Банк», подав
заяву про зміну відповідача ПАТ
«Сведбанк» на відповідача
правонаступника АТ «Дельта Банк», до
якої було долучено Виписку з договору
купівлі-продажу прав вимоги та Витяг з
додатку до цього договору. Крім того,
було подано заперечення, заяву про
застосування строків позовної
давності та заяву про застосування
наслідків недійсності договорів. Проте
дані документи, які містили докази та
обгрунтування проти позовної заяви
судом до уваги не взяті.

Також зазаначає, що матеріали
справи не містять поштового
повідомлення чи розписки про виклик
ПАТ «Сведбанк» або його
правонаступника АТ «Дельта Банк» в
судове засідання на 27.09.2013 року. Вважає,
що не повідомивши відповідача про дане
судове засідання суд порушив ч. 1 ст. 224
ЦПК України та не в праві був виносити
заочне рішення.

Вважає, що суд першої інстанції
безпідставно підтримує позицію ОСОБА_2
про порушення її прав як споживача при
укладені договору. Вказує, що Банк
надав Позичальнику у письмовій формі
всю необхідну інформацію про умови
кредитування, що підтверджується
пунктом 10.13 Кредитного договору. А тому,
тверження позивача та висновок суду
першої інстанції про відсутність
інформації про кредит не відповідають
дійсності. Крім того, власним підписом
на Кредитному договорі ОСОБА_2
засвідчила про відсутність будь-яких
претензій чи застережень та погодилась
з усіма умовами, передбаченими
згаданим договором. Отримуючи кредит в
повному об'ємі, позивач не пред'являла
до відповідача вимог щодо зміни умов
договору, а погодилась зі всіма
умовами, викладеними в договорі.

Крім того, судом першої інстанції
безпідставно не взято до уваги заяву
Банку про застосування наслідків
недійсності правочину, передбачених ч.1
ст. 216 ЦК України та накладення арешту
на предмет іпотеки в порядку ст.1057-1 ЦК
України, у разі прийняття судом рішення
про задоволення позову.

Також, судом безпідставно не взято
до уваги Заяву Банку про застосування
наслідків спливу строків позовної
давності, що подана АТ «Дельта Банк»
суду першої інстанції 20.09.2013 року.

Вказує, що підставою для визнання
недійсними договорів Кредиту та
Іпотеки визначено тяжкі на думку
позивача обставини, які існували на
момент укладення спірних договорів -
03.12.2007 року. З огляду на зазначене та
враховуючи норми процесуального
законодавства, перебіг позовної
давності щодо визнання недійсними
оспорюваних договорів закінчився 02
грудня 2010 року. Натомість позивачка
звернулась до суду з позовом лише у
серпні 2013 року

Вважає, що відповідно до ст. 309 ЦПК
України, зазначені в апеляційній
скарзі порушення є підставою для
скасування заочного рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про відмову в позові.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03
грудня 2007 року між АКБ „ТАС-Комерцбанк"
(правонаступником якого було ПАТ
„Омега-Банк") з однієї сторони та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 1701/1207/71-082, відповідно до умов якого
позичальнику надано кредит в сумі
37000,00доларів США, зі сплатою 9,5% річних
за користування кредитом на строк до 02
грудня 2037року, із цільовим
призначенням кредиту для придбання
двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 у м.
Здолбунові Рівненської області.

З метою забезпечення кредитного
договору між сторонами укладено 03
грудня 2007 року іпотечний договір №
1701/1207/71-082-Z-1, предметом якого є придбана
за кредитні кошти квартира АДРЕСА_2 у м.
Здолбунові Рівненської області.

25 травня 2012 року між ПАТ „Сведбанк"
(нове найменування якого ПАТ
„Омега-Банк") та ПАТ „Дельта-Банк" було
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги, відповідно до умов якого ПАТ
„Сведбанк" відступив, а ПАТ
„Дельта-Банк" набув права вимоги до
боржників повного, належного та
реального виконання обов"язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Суд першої інстанції вирішив справу
27 вересня 2013 року в заочному порядку
належним чином не повідомивши ні ПАТ
„Сведбанк", ні його правонаступника
ПАТ „Дельта-Банк", як того вимагають
ст.ст. 74 - 76 ЦПК України, чим порушив
умови проведення заочного розгляду
справи передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК.

Позичальнику була надана банком
вся необхідна інформація, передбачена
„Правилами надання банками України
інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту". Зазначене підтверджується п.
10.13 кредитного договору підписаного
позичальником.

За таких обставин, висновок суду
про ненадання позивачці, як
споживачеві інформації про умови
отримання кредиту не відповідають
матеріалам справи.

Висновок суду про те, що окремі
пункти кредитного договору не
відповідають вимогам ч. 2, ч.3 ст. 1056-1 ЦК
України, є помилковим оскільки, вказана
норма закону на час укладення
кредитного договору не була чинною.

Не відповідає матеріалам справи і
висновок суду про те, що кредитний
договір, є одностороннім правочином,
оскільки в ньому не передбачені
зобов"язання банку перед
позичальником. Зокрема, банк виконав
всі свої зобов"язання перед
позивачальником, передбачені розділом
4 договору (а.с.15 том 1).

Не навів суд у своєму рішенні і
доказів на підтвердження укладення
договорів під впливом тяжких обставин
на вкрай невигідних для ОСОБА_2 умовах.

Позичальник мала б довести, що за
відсутності тяжкої обставини правочин
не було б вчинено взагалі або вчинено
не на таких умовах.

Більше того пунктом 10.1 кредитного
договору сторони передбачили, що
укладаючи цей договір позичальник
усвідомлює та підтверджує, що умови
договору для нього зрозумілі,
відповідають його інтересам, є
розумними та справедливими.

Підписання договору позичальником
свідчить, що він до його підписання
ознайомився з усіма умовами, на яких
АКБ „ТАС-Комерцбанк" здійснює
кредитування фізичних осіб, на цілі не
пов"язані з підприємницькою
діяльністю.

Підписуючи договір ОСОБА_2
засвідчила про відсутність з її
сторони будь-яких претензій та
застережень.

Після отримання коштів у банку,
позичальник виконувала умови
кредитного договору та договору
іпотеки до 2010 року, і в судовому порядку
їх не оскаржувала, що свідчить про
виконання умов договорів банком.

За змістом ст. 215 ЦК підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною або
сторонами вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Аналізуючи матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність правових підстав для
визнання недійсним кредитного та
іпотечного договорів, через
недоведеність заявлених позовних
вимог.

До того ж судом першої інстанції
не перевірено наявність підстав для
застосування строку позовної давності
до даних правовідносин, хоч така заява
подавалась представником відповідача.

Підстав для задоволення клопотання
ОСОБА_2 про закриття апеляційного
провадження у справі оскільки, ПАТ
"Дельта-Банк" не має права вимоги до
ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає, так-як
воно суперечить зібраним у справі
доказам.

На підставі наведено, керуючись ст.
88, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 2-4 ч. 1 ст 309, ст. ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Заочне рішення Здолбунівського
районного суду від 27 вересня 2013 року
скасувати і в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними
кредитного договору та іпотечного
договору - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
„Дельта-Банк" 114,70гривень витрат
пов"язаних зі сплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено сторонами в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання ним законної сили.

Головучий І.М.Собіна

Судді:
О.В.Оніпко

З.М. Максимчук