Справа № 495/8990/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 січня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі головуючого -
одноособово судді Смаглій М.В.

при секретарі Корженко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті
Білгород-Дністровський справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

Встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вступили до шлюбу 21
червня 1996 року, від якого мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, надала до суду заяву, згідно
якої позовні вимоги підтримала,
просить справу розглянути у її
відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву, згідно
якої позов визнав, заперечень не має,
просить справу розглянути у його
відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
подружжя припинили шлюбні відносини з
2008 року через те, що вони виявилися
людьми з несумісними характерами та
різними поглядами на сімейне життя.

Позивач втратила почуття любові і
поваги до відповідача, подальше
спільне життя і збереження сім'ї
неможливі. Поновлювати шлюбні
відносини позивачка не бажає.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб може бути розірваний за
заявою одного з подружжя на підставі
рішення суду.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що мають
істотне значення. Суд задовольняє
позовні вимоги позивачки про
розірвання шлюбу, оскільки побудова
сімейних відносин повинна
здійснюватися на паритетних засадах,
на почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК
України) та не може будуватися на
примушуванні сторони до навіть
формального знаходження в
зареєстрованому шлюбі, а тим більш в
подружніх відносинах. Відповідно суд
задовольняє позовні вимоги про
розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 105 п. 3, 110, 112 СК України,
ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 21 червня 1996 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Білгород - Дністровської міськради
народних депутатів Одеської області,
актовий запис № 130, які від шлюбу мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги або в порядку ст. 295
ЦПК України.

Суддя: