Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/773/14-ц
Провадження № 2/499/416/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" жовтня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області

в складі : головуючого судді
Погорєлова І.В.

при секретарі
Іваницькій І.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Іванівка Одеської
області справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Михайлопільської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із
позовною заявою до Михайлопільської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно , так
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4 , що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть.

Останнім місцем проживання та місцем
відкриття спадщини є с. Козлове
Іванівського району Одеської області,
що підтверджується довідкою
виконавчого комітету Михайлопільської
сільської ради Іванівського району
Одеської області № 212 від 20.03.2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, що розташований на
земельній ділянці за тією ж адресою
загальною площею 0,33 га, із них: 0,25 га
-для будівництва та обслуговування
житлового будинку; 0,08 га - для ведення
особистого підсобного господарства.
Дана земельна ділянка була передана
ОСОБА_4 безкоштовно в приватну
влаcність на підставі рішення 15-ої
сесії Михайлопільської сільської ради
Іванівського району Одеської області
XXI-скликання від 19.06.1993 року, що
підтверджується архівною копією
(витягом) Архівного відділу
Іванівської районної державної
адміністрації № 32/Д від 20.03.2014 року.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК
України спадкоємцями першої черги за
законом є: дружина - ОСОБА_5 та діти -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Спадкоємиця ОСОБА_5 у встановленому
законом порядку відмовилася від своєї
частки спадкового майна на нашу
користь, як дітей спадкодавця.

Позивачі встановленого ст. 1270 ЦК
України строку для прийняття спадщини
не пропустили, оскільки вчасно
звернулися із відповідними заявами до
компетентних органів нотаріату.

З метою оформлення спадкового майна -
вищезазначеного житлового будинку,
позивачі звернулися до державного
нотаріуса Іванівської державної
нотаріальної контори.

При перевірці наявності необхідних для
вчинення нотаріальних дій документів
нотаріусом, було відмовлено у видачі
свідоцтв про право на спадщину за
законом у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
даний житловий будинок на ім'я
спадкодавця ОСОБА_4, та рекомендовано
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на житловий
будинок, що підтверджується
вмотивованою постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій № 414/02-31 від
28.04.2014 року.

Позивачі позовні вимоги підтримали,
надали заяву про слухання справи у їх
відсутність .

Відповідач проти позову не
заперечував, про що надав письмову
заяву.

Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер - ОСОБА_4 , що підтверджується
копією свідоцтва про смерть.

Останнім місцем проживання та місцем
відкриття спадщини є с. Козлове
Іванівського району Одеської області,
що підтверджується довідкою
виконавчого комітету Михайлопільської
сільської ради Іванівського району
Одеської області № 212 від 20.03.2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, що розташований на
земельній ділянці за тією ж адресою
загальною площею 0,33 га, із них: 0,25 га
-для будівництва та обслуговування
житлового будинку; 0,08 га - для ведення
особистого підсобного господарства.
Дана земельна ділянка була передана
ОСОБА_4 безкоштовно в приватну
влаcність на підставі рішення 15-ої
сесії Михайлопільської сільської ради
Іванівського району Одеської області
XXI-скликання від 19.06.1993 року, що
підтверджується архівною копією
(витягом) Архівного відділу
Іванівської районної державної
адміністрації № 32/Д від 20.03.2014 року.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК
України спадкоємцями першої черги за
законом є: дружина - ОСОБА_5 та діти -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Спадкоємиця ОСОБА_5 у встановленому
законом порядку відмовилася від своєї
частки спадкового майна на нашу
користь, як дітей спадкодавця.

Позивачі встановленого ст. 1270 ЦК
України строку для прийняття спадщини
не пропустили, оскільки вчасно
звернулися із відповідними заявами до
компетентних органів нотаріату.

З метою оформлення спадкового майна -
вищезазначеного житлового будинку,
позивачі звернулися до державного
нотаріуса Іванівської державної
нотаріальної контори.

При перевірці наявності необхідних для
вчинення нотаріальних дій документів
нотаріусом, було відмовлено у видачі
свідоцтв про право на спадщину за
законом у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
даний житловий будинок на ім'я
спадкодавця ОСОБА_4, та рекомендовано
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на житловий
будинок, що підтверджується
вмотивованою постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій № 414/02-31 від
28.04.2014 року.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
нотаріат», п.п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
За відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008року
за № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Правовстановлюючий документ на
житловий будинок, право власності на
будинок згідно якого зареєстровано
належним чином, ОСОБА_4 за життя не було
отримане, отримати на ім'я померлого
правовстановлюючі документи на
будинок є неможливим, оскільки
відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті,
та оформлення будь-яких документів на
померлу особу є незаконним.

Оскільки у власність спадкоємця може
перейти лише майно, яке належало
спадкодавцю на праві власності, у
разі смерті власника нерухоме
майно, правовстановлюючі документи на
яке відсутні, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та спадкоємцям повинно
вирішуватися у судовому порядку.

Житловий будинок, що входить у склад
спадщини, був внесений у по
господарську книгу та відносився до
суспільної групи колгоспний двір, що
підтверджується випискою з по
господарської книги Михайлопільської
сільської ради Іванівського району
Одеської області № 41 від 20.03.2014 року
(особовий рахунок НОМЕР_1) та довідкою
виконавчого комітету Михайлопільської
сільської ради Іванівського району
Одеської області № 211 від 20.03.2014 року.

Згідно з положеннями статтей 120-127 ЦК
УРСР 1963 року, ст. 17 Закону України «Про
власність», постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року за № 20 «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», членами
колгоспного двору вважалися особи, які
приймали участь в громадському
господарстві колгоспу, отримували в
ньому основні прибутки і приймали
участь своєю працею і коштами у веденні
спільного господарства двору.

У зв'язку з введенням Закону України
«Про власність» така
організаційно-правова форма як
колгоспи, і відповідно колгоспний двір
були припинені.

Згідно з п. 4 постанови Верховної Ради
України «Про введення в дію Закону «Про
власність» загальні правила
спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до п. 6 Інструкції ЦСУ СРСР
від 15.05.1985 року № 5-24/26, жилі будинки,
господарські, побутові будівлі у
сільській місцевості, включені у
господарські книги, до категорії
самовільних відноситися не можуть.

Відповідно до ч. З ст. З Закону України
від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. З Закону України від
01.07.2004 року «Про державну реєстрацію
речовий прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №
56, Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5, зареєстроване в
Мін'юсті 18.07.2002 року за № 157/6445.

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відсутність державної реєстрації
права власності ОСОБА_4 на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами не дає підстав для висновку
про те, що остання не була власником
даного житлового будинку.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з наведеного , суд вважає , що
згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що обставини, на які
посилався позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, доведені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України.

За таких обставин суд вважає за
можливе позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Михайлопільської сільської
ради Іванівського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 16,328,1216,1218,1221,1222,1223 ,1225,1268
ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., ст.
14,57,60, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Михайлопільської сільської ради
Іванівського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на спадкове майно в
рівних частинах, частка кожного
складає 1/3 частину житлового будинку з
господарським будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СуддяІ. В. Погорєлов