Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/248/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 30
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ «Український
науково-дослідний
проектно-конструкторський та
технологічний інститут
трансформаторобудування», третя особа:
ОСОБА_5 про відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду із вищевказаним
позовом, в якому зазначали, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час виконання
своїх професійних обов'язків загинув
їх син ОСОБА_6

За даним фактом було порушено
кримінальну справу відносно
начальника лабораторії метрології
високовольтних апаратів OMIT
ПАТ«Український науково-дослідний
проектно-конструкторський та
технологічний інститут
трансформаторобудування», ОСОБА_5, за
ознаками ст..272 ч.2 КК України та вони
визнані потерпілими у справі.

Вироком Енергодарського міського суду
Запорізької області від 14.03.2013 року
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК
України та засуджено до умовної міри
покарання.

Вказують, що загибеллю їхньої дитини,
їм спричинено непоправні моральні
страждання, вони пережили емоційний
шок під час звістки про його загибель,
адже до самої смерті він проживав разом
з ними. Через нервове потрясіння у
кожного з них, людей похилого віку,
погіршився сон. Пережита смерть сина
значно вплинула на стан їхнього
фізичного здоров'я та нервову систему,
загострилися хвороби. Вони вимушені
часто проходити лікування. З загибеллю
сина вони втратили надію на його
допомогу у старості. Також вони
зазнавали страждань під час
розслідування кримінальної справи, бо
кожен раз під час проведення
процесуальних дій переживали смерть
сина.

Посилаючись на зазначені обставини,
просили суд, стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.
кожному.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Український
науково-дослідний
проектно-конструкторський та
технологічний інститут
трансформаторобудування» на користь
ОСОБА_3 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 40 000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Український
науково-дослідний
проектно-конструкторський та
технологічний інститут
трансформаторобудування» на користь
ОСОБА_4 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 40 000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Український
науково-дослідний
проектно-конструкторський та
технологічний інститут
трансформаторобудування» в дохід
держави судові витрати в розмірі 800,00
грн.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
районного суду скасувати та ухвалити
нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції врахував фактичні
обставини справи та надані сторонами
докази. Так, судом було враховано, що
загибель сина завдає позивачам
глибокі моральні страждання. Разом з
тим, відповідно до роз'яснень, що
містяться у пункті 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (із відповідними
змінами), розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди, суд повинен навести в рішенні
відповідні мотиви.

Суд першої інстанції мотивував
рішення. Зокрема, судом було враховано,
що нещасний випадок стався з
необережності як особи, яка визнана
винуватою у порушенні правил безпеки
за вироком суду , так і самого
потерпілого. Також враховано, що
відповідачем здійснені добровільно
виплати на відшкодування витрат на
поховання.

Посилаючись на те, що позивачі
залишилися без підтримки рідної людини
та втратили надію на допомогу у
старості, позивачі не зазначили, що
підтримка сина була єдиним джерелом
допомоги, мають ще дорослу дочку, яка не
ухиляється від надання допомоги
батькам.

Тому суд першої інстанції, визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди
за рахунок відповідача виходив з засад
розумності, справедливості та
фактичних обставин справи.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року в цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: