Справа № 204/4897/2013-ц
Провадження № 2/204/1993/2013 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

за участю позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи: Дніпропетровська міська
рада, Дніпропетровське міське
управління земельних ресурсів про
усунення перешкод у користуванні
майном,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року позивачка звернулася до
суду з позовом, в якому просила визнати
незаконним будівництво відповідачами
металевої огорожі біля гаражу АДРЕСА_1
та зобов'язати відповідачів
демонтувати металеву огорожу. В
обґрунтування позову позивачка
вказала на те, що 30 грудня 2011 року вона
придбала за договором купівлі-продажу
квартиру АДРЕСА_1. Разом з зазначеною
квартирою вона також придбала право
користування гаражем, розташованим на
прибудинковій території зазначеного
будинку. Зазначений гараж позивачка
використовує для зберігання власних
речей. Відповідачі по справі з метою
здійснення перешкод у користування
зазначеним гаражем, без належного
дозволу Дніпропетровської міської
ради та Дніпропетровського міського
управління земельних ресурсів,
побудували металеву огорожу біля її
гаражу, тим самим унеможливили
позивачці доступ до гаражу.
Відповідачі теж користуються сараєм,
розташованим на прибудинковій
території зі встановленими самовільно
металевими воротами, які
унеможливлюють доступ інших мешканців
будинку АДРЕСА_1 до частини
прибудинкової території, отже, при
облаштуванні окремого входу до сараю,
який розташовано на прибудинковій
території багатоквартирного будинку,
відповідачі повинні укласти або
договір оренди з органами місцевого
самоврядування, або колективну угоду з
об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку. Такого
договору відповідачі не укладали.
Всупереч Правилам утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
відповідачі без погодження з іншими
мешканцями будинку встановили
металеву огорожу біля під'їзду будинку,
чим привласнили собі частину
прибудинкової території та обмежили
інших мешканців будинку у користуванні
частиною земельної ділянки,
розташованої біля під'їзду. Право
власності (користування) на
прибудинкову територію (земельну
ділянку) кожного співвласника будинку
визначається у свідоцтві про право
власності на частину будинку у вигляді
відповідної частки. Таким чином,
відповідачі самовільно зайняли
частину земельної ділянки
прибудинкової території, яка повинна
бути у спільному користування всіх
мешканців житлового будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити в повному обсязі,
посилалися на обставини викладені в
позові та пояснила, що позов
пред'явлений до ОСОБА_3 тому, що він
поставив огорожу, а до ОСОБА_2 тому, що
вона зробила клумбу. Також зазначила,
що не заперечує проти ухвалення судом
заочного рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи були повідомлені належним
чином, причин своєї неявки суду не
повідомили.

Представник Дніпропетровської міської
ради в судове засідання не з'явився, про
час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, причин
своєї неявки суду не повідомив.

Представник Дніпропетровського
міського управління земельних
ресурсів Козюк З.М. в судове засідання
не з'явилася, про час та місце слухання
справи була повідомлена належним
чином, раніше надала суду заяву в якій
просила справу розглянути без її
участі у відповідності із діючим
законодавством.

Вислухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, вислухавши свідків,
суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають по наступним
підставам.

У судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1, на підставі Договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
30.12.2011 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованого в реєстрі за № 7988
(а.с.8). Право власності на квартиру
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 в
Комунальному підприємстві
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради за
реєстраційним номером 31198034, що
підтверджується Витягом про державну
реєстрацію прав від 13.02.2012 року за №
33160041 (а.с.7).

Позивачка в своєму позові зазначила, що
після купівлі вищевказаної квартири,
вона також придбала право користування
гаражем розташованим на прибудинковій
території будинку АДРЕСА_1, який
зображено на фототаблиці № 1 (а.с.4), і
яким вона, на теперішній час, не може
користуватися у зв'язку з металевою
огорожею, яку встановили відповідачі,
зі слів позивачки.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням
суду.

Згідно із ст. 398 ЦК України, право
володіння виникає на підставі договору
з власником або особою, якій майно було
передане власником, а також на інших
підставах, встановлених законом.

Так, позивачкою не було надано суду
належних доказів, у встановленому
законом порядку, що спірний гараж
дійсно належить їй. Договором
купівлі-продажу нерухомого майна від
30.12.2011 року, посвідченим приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованим в реєстрі за № 7988, не
передбачено переходу до ОСОБА_1
будь-яких прав на майно, окрім квартири
АДРЕСА_1.

Крім того, позивачкою зазначено
АДРЕСА_1, але доказів цього не надано, а
в судовому засіданні позивачка
пояснила, що вказаний номер спірного
гаражу вона встановила сама, виходячи
із належної їй квартири.

А також, суду не надано належних
доказів, у встановленому законом
порядку, що спірний гараж розташований
саме на прибудинковій території.

В судовому засіданні були вислухані
свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами
сторін у справі, і які вказали, що вони
вважають, що металеву огорожу
встановив ОСОБА_3, а також ОСОБА_7
вказав, що він зняв в оренду у позивачки
спірний гараж, але через декілька днів
була встановлена металева огорожа і
він не зміг користуватися вказаним
гаражем, при цьому вказав, що ОСОБА_3
живе із дружиною та дорослими дітьми.
Зі слів свідків, спірним гаражем
користувалися попередні власники
квартири, яку придбала позивачка, а
тепер на їх думку гараж належить
позивачці.

Крім того, рабітники ПУ-4 КП
«Жтлсервіс-1»виходом на місце
встановили, що металевий забор, який
встановлено жильцами домоволодіння
сприяє благоустрію теріторії будинку
АДРЕСА_1. (а.с. 36)

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, суд вважає за необхідне
відмовити позивачці в задоволенні її
вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 397, 398 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-61,
169, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
Дніпропетровська міська рада,
Дніпропетровське міське управління
земельних ресурсів про усунення
перешкод у користуванні майном -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

В.В. Самсонова