Справа
№254/6539/13-ц
Провадження №2/254/1790/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

головуючого
судді Заборського В.О.,

при секретарі
Калініній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору
Будьоннівська районна у м. Донецьку
рада про виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній частковій власності,
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, який під час розгляду справи
було уточнено, до ОСОБА_2 про виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності та визнання права
особистої власності на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних
будівель. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначила, що їй на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом належить ? частина
жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідною
частиною надвірних будівель. 18 червня
2013 року рішенням виконавчого комітету
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради упорядкована нумерація об'єкту
нерухомості та присвоєна нумерація
частині домоволодіння АДРЕСА_1, яка
належить позивачу - квартира НОМЕР_1.
При зверненні до реєстраційної служби
Ворошиловського району м. Донецька для
оформлення права власності на ?
частину жилого будинку, позивачу було
відмовлено, у зв'язку з тим, що право
власності на квартиру НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_1 не зареєстровано. В квартирі
НОМЕР_2 зареєстрований та проживає
відповідач ОСОБА_2. Між позивачкою і
відповідачем склались традиційні
правовідносини у користуванні
спільною частковою власністю і
земельною ділянкою, на якій
розташований будинок, яким вони
користуються незалежно один від
одного, витрати по експлуатації
будинку та обслуговуванню будівель
здійснюють окремо, ніяких суперечок
щодо порядку користування земельною
ділянкою та домоволодінням не виникає.
Позивач бажає скористатись своїм
правом на виділ частки в натурі з
припиненням права спільної часткової
власності і встановленням права
особистої власності, на ту частку
будинку, яку вона дійсно займає.
Відповідач до теперішнього часу не
оформив документів, які підтверджують
його право власності на другу частину
домоволодіння, тому позивач звернулась
до суду з даним позовом і просить
виділити їй в натурі ? частку житлового
будинку літ. А-1, який складається з:
прихожої площею 4,7 кв.м., кухні площею 7,7
кв.м., санвузла площею 1,6 кв.м., жилої
кімнати площею 11,8 кв.м., жилої кімнати
площею 22,3 кв.м., жилої кімнати площею 8,6
кв.м., загальною площею 56,7 кв.м., жилою
площею 42,7 кв.м., а також господарські
будівлі та прибудови: «Д» - баня, «Т» -
уборна, «У» - зливна яма, , «Е» - навіс,
«в» - погреб, «а2» - ганок, «№2-4» -
огорожу, «І» - тротуар, припинити право
часткової спільної власності та
визнати за нею право власності на
припинену частку, визнати право
власності на господарські будівлі: «В»
- гараж і «С» - літню кухню.

В судове засідання позивач
ОСОБА_1 не з'явилась, від неї надійшла
заява про підтримання позовних вимог у
повному обсязі та проханням розглянути
справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином у судове засідання не
з'явився, від нього надійшла заява про
визнання позовних вимог ОСОБА_1 та
проханням розглянути справу у його
відсутність.

Третя особа - Будьоннівська
районна у м. Донецьку рада, про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, суду надана заява про
розгляд справи у відсутності їх
представника.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_1, на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
07 листопада 2012 року державним
нотаріусом Дев'ятої донецької
державної нотаріальної контори
Захаровою В.В., реєстровий № 3-469, після
смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належить ? частина
житлового будинку АДРЕСА_1, і на
земельній ділянці, яка перебуває у
приватній власності ОСОБА_5
розташований житловий будинок літ.
«А-1», житловою площею 73,3 кв.м, загальною
площею 113,8 кв.м, з прилеглими надвірними
будівлями та спорудами: сарай літ. «И»,
«К», «Л», «Н», убиральня літ. «О», баня
літ. «Д», навіс літ. «Е», сарай літ. «М»,
огородження №? 1-4, убиральня літ. «Т»,
зливна яма літ. «У», замощення літ. «І».

Право власності на спадщину за
ОСОБА_1 зареєстровано в КП «БТІ м.
Донецька» 13 листопада 2012 року.

На підставі рішення виконавчого
комітету Будьоннівської районної у м.
Донецьку ради № 136/2 від 18 червня 2013 року
впорядковано нумерацію об'єкта
нерухомості - жилого будинку
розташованого по АДРЕСА_1, присвоєно
нумерацію частині домоволодіння, яка
належить ОСОБА_1 - «квартира НОМЕР_1».

Як вбачається з Інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, з будинку АДРЕСА_1, на
праві спільної часткової власності
зареєстрована тільки ? частка будинку,
яка належить позивачці ОСОБА_1.

З наданих КП «БТІ м. Донецька»
матеріалів Інвентаризаційної справи №
4/1840 по домоволодінню АДРЕСА_1
вбачається, що другу ? частину жилого
будинку ОСОБА_5 подарував на підставі
Договору дарування домобудівлі від 31
травня 1940 року ОСОБА_7, а в подальшому
право власності на дану частку на
підставі рішення Народного суду першої
ділянки від 12 вересня 1946 року визнано
за ОСОБА_8.

Як встановлено судом, ОСОБА_8
померла, в належній їй частині проживає
її спадкоємець - відповідач ОСОБА_2,
який належним чином спадкове майно не
оформив.

Згідно ст. 361 ЦК України,
співвласник має право самостійно
розпорядитися своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Вимогами статті 364 ЦК України
встановлено, що співвласник має право
на виділ в натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

Згідно висновку
будівельно-технічної експертизи № 5630/24
від 05 листопада 2013 року виділ в натурі
квартири НОМЕР_1, розташованої по
АДРЕСА_1 можливий. До складу квартири
НОМЕР_1, яка фактично знаходиться у
володінні ОСОБА_1, входить: - частина
жилого будинку літ. «А-1» загальною
площею 56,7 кв.м, в тому числі приміщення
1-1 площею 4,70 кв.м, приміщення 1-2 площею
7,70 кв.м, приміщення 1-3 площею 1,60 кв.м,
приміщення 1-4 площею 11,8 кв.м, приміщення
1-5 площею 22,3 кв.м, приміщення 1-6 площею 8,6
кв.м, інвентаризаційною вартістю 48 505,00
грн. (95556 / 111,7 Х 56,7); - крильце літ. «а2»
інвентаризаційною вартістю 1822,00 грн.; -
гараж літ. «В» інвентаризаційною
вартістю 22616,00 грн.; - погріб літ. «в»
інвентаризаційною вартістю 1533,00 грн.; -
лазня літ. «Д» інвентаризаційною
вартістю 9116,00 грн.; - навіс літ. «Е»
інвентаризаційною вартістю 440,00 грн.; -
літня кухня літ. «С» інвентаризаційною
вартістю 13873,00 грн.; - уборна літ. «Т»
інвентаризаційною вартістю 2545,00 грн.;
зливна яма літ. «У» інвентаризаційною
вартістю 1439,00 грн.; - огорожа №2-4
інвентаризаційною вартістю 4903,00 грн.;
тротуар «І» інвентаризаційною
вартістю 2144,00 грн.. Всього будівель і
споруд на суму: 108936,00 грн., що складає
68/100 (108936 грн. Х 100 / 161322 грн.) фактичних
часток всього домоволодіння.

Однак експертом при визначенні
фактичних часток взято до уваги
самочинно збудовані господарські
споруди: гараж літ. «В»
інвентаризаційною вартістю 22616,00 грн.
та літню кухню літ. «С»
інвентаризаційною вартістю 13873,00 грн.,
право власності на які відсутнє, тому
дані споруди не можуть входити до маси
майна, яке підлягає виділу, і тому сума
виділених будівель і споруд позивачці
становить 72 447,00 грн..

Таким чином, враховуючи, що
висновком експерта підтверджена
можливість виділу у натурі частки із
спільного майна позивачці ОСОБА_1, яким
вона фактично володіє і яке відповідає
її частці в спільному майні, позасудове
вирішення поділу спільного майна
неможливе, у зв'язку з не оформленням
відповідачем спадкового майна, тому
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
щодо виділу частки із спільного майна
на підставі ст. 364 ЦК України підлягають
задоволенню.

Що ж стосується вирішення позовних
вимог про визнання права власності за
ОСОБА_1 на самовільно зведені
господарські споруди гараж літ. «В» та
літню кухню літ. «С», то суд виходить з
наступного.

Згідно інвентаризації будинку АДРЕСА_1
проведеної робітниками КП «БТІ м.
Донецька» 13 квітня 2012 року, об'єкти:
гараж «В» самовільно зведений у 1986
році, а літня кухня літ. «С» у 1990 році.

У Звіті про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж об'єктів: літної кухні
літ. «С» і гаража літ. «В» за адресою:
АДРЕСА_1 Донецькою філією ДП «Судовий
будівельно-експертний центр»
встановлено їх відповідність вимогам
Державних будівельних норм і
можливість їх безпечної експлуатації.

Відповідно до п. 3.1 «Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків 1 та 2 категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж» затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства № 91 від 24.06.2011 р.,
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських,
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

В матеріалах справи міститься
технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1,
складений за результатами технічної
інвентаризації КП «БТІ м. Донецька»,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року господарських будівель вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, які не
підлягають вводу в експлуатацію, тому
суд вважає, що за сукупності наведених
обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнанн яґправа власності на
самовільно зведені гараж літ. «В» і
літню кухню літ. «С» також ґрунтуються
на законі та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10,11,60,212 - 215 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору
Будьоннівська районна у м. Донецьку
рада про виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній частковій власності,
визнання права власності -
задовольнити повністю.

Виділити в натурі ОСОБА_1 та
визнати за нею право приватної
власності на квартиру НОМЕР_1 в
житловому будинку АДРЕСА_1, яка
складається з частини житлового
будинку літ. «А-1» загальною площею - 56,7
кв.м. та житловою площею - 42,7 кв.м.
(прихожа 1-1 площею 4,7 кв.м., кухня 1-2
площею 7,7 кв.м., санвузол 1-3 площею 1,6
кв.м., жила кімната 1-4 площею 11,8 кв.м.,
жила кімната 1-5 площею 22,3 кв.м., жила
кімната 1-6 площею 8,6 кв.м.), а також
господарські будівлі та споруди: а2 -
ганок, «в» - погреб, «Д» - баня, «Е» -
навіс, «Т» - убиральня, «У» - зливна яма,
«№2-4» - огородження, «І» - тротуар,
припинивши право спільної часткової
власності на зазначений об'єкт
нерухомості.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на господарські будівлі: гараж літ. «В»
та літню кухню літ. «С», які знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 квартира НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Будьоннівський районний
суд м. Донецька протягом десяти днів з
дня його проголошення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: