ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарях - Троян С.П., Пархоменко
А.М.

розглянувши у відкритому засіданні в
залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_2 в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи:
служба у справах дітей Дарницької
районної державної адміністрації,
Дарницьке РВ ГУДМС України в м. Києві,
про виселення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, який виступає також в
інтересах малолітньоїособи, де є треті
особи, про виселення, посилаючись на те,
що на квартиру відповідача, де останній
зареєстрований та проживає із
малолітнім сином було звернуто
стягнення внаслідок невиконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором. Проте, відповідач не
звільняє квартиру та не знімається із
реєстраційного обліку, що порушує
права позивача та перешкоджає
останньому задовольнити свої вимоги
кредитора, у зв'язку з чим останній був
вимушений звернутися до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав просив
задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала,
просила зупинити виконавчий напис
нотаріуса, у зв'язку з оскарженням
останнього в судовому порядку, проте
судом було відмовлено у зупиненні
провадження у справі, оскільки за
позовом відповідача, про оскарження
виконавчого напису, ухвалено судове
рішення, яке набрало законної сили і
яким відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Треті особи, просили розглянути справу
у відсутність представників останніх
/а.с.26, 31-33/.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає встановленими наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

20.04.2007 року між закритим акціонерним
товариством «Міжнародний Іпотечний
Банк», правонаступником прав та
обов'язків якого є публічне акціонерне
товариство «Платинум Банк» (далі -
позивач, банк) та ОСОБА_2. (далі -
відповідач, позичальник) було укладено
договір про іпотечний кредит №1.07041193
(далі - кредитний договір) /а.с. 8-13/.
Відповідно до умов кредитного договору
позивач надав відповідачу на умовах
повернення, строковості, платності
кредит у розмірі 102 000 (сто дві тисячі)
доларів США строком користування 180
(сто вісімдесят) місяців із сплатою 12%
річних, а відповідач зобов'язався
своєчасно та у повному обсязі
повернути позивачу кредит та сплатити
відсотки за користування кредитом і
виконати всі взяті на себе зобов'язання
відповідно до умов кредитного договору
у повному обсязі.

20.04.2007 року в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між позивачем та
відповідачем було укладено іпотечний
договір №1.07041193 (далі - іпотечний
договір), відповідно до умов якого
відповідач передав в іпотеку позивачу
однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 (далі
- квартира), належну йому на праві
приватної власності /а.с. 42/.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» (далі - Закон про іпотеку) в
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до частини третьої даної
статті звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріусаабо згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним та іпотечним договорами
11.08.2010 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий
напис на іпотечному договорі,
зареєстрований в реєстрі за №944 (далі -
виконавчий напис). Відповідно до даного
виконавчого напису звернуто стягнення
на Квартиру.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу
Української РСР звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Відповідно до п. 2.1.7. іпотечного
договору в разі набуття
іпотекодержателемправа звернути
стягнення на предмет іпотеки
іпотекодавець зобов'язаний виселитися
та виселити всіх мешканців з квартири.

Відповідач не виходив на контакт з
представниками банку, тому 28.11.2012 року
банком на адресу проживання
відповідача було надіслано письмову
вимогу про виселення від 30.01.2013
року вих. №50-04-03/2509 в порядку,
передбаченому ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яку було отримано
відповідачем 07.02.2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 106.

Як вбачається з довідки «ТОВ
«Новобудова» від 05.09.2012 року, яка була
надана відділу державної виконавчої
служби Дарницького районного
управління юстиції у місті Києві з ході
здійснення виконавчого провадження за
виконавчим написом, в квартирі
зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2/а.с. 14/.

Відповідач проживає в квартирі, чим
створює перешкоди у проведенні
виконавчих дій. Крім того, проживання
відповідача у квартирі негативно
впливатиме на попит на дане житлове
приміщення під час проведення
прилюдних торгів з реалізації даного
нерухомого майна.

Відповідач не виконує умову іпотечного
договору, передбачену п. 2.1.7. іпотечного
договору, а також порушує норми Закону
України «Про іпотеку» та Житлового
кодексу, чим порушує права позивача.

Однією із зареєстрованих осіб у
квартирі є малолітнійОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідно до ст. 18 Закону
України «Про дитинство» діти члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем. Таким чином,
оскільки ОСОБА_2 втративправо
користування квартироювідповідно
втратила право користування квартирою
і йогодитина.

Оцінюючи належність допустимість
доказів окремо, а також достатність і
взаємозв'язлк доказів у їх сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимог в частині виселення відповідача
з його дитиною підлягають задоволенню
Разом з тим, вимога про визнання
втративши право перебувати на
реєстраційному обліку задоволенню не
підлягає, оскільки остання є
неналежним способом захисту, крім того
зняття з реєстраційного обліку
проводиться на підставі судового
рішення про виселення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України,
ст. ст. 33, 40 Закону України «Про
іпотеку», ст. 18 Закону України «Про
дитинство», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк» судові витати в
розмірі 114 грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: