АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2-8916/13
інстанції - Юзькова О.Л.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/179/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, який на підставі
довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 9 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства
з додатковою відповідальністю
«Нафтаенерго» про захист прав
споживача.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 9 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до Товариства з додатковою
відповідальністю «Нафтаенерго» про
захист прав споживача відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.12.1995 ОСОБА_3, діючи на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 уклав два договори з ТзДВ
«Нафтаенерго» про передачу на довірче
утримання приватизаційних коштів
(сертифікатів), кожен з яких на суму 50 000
000,00 карбованців. Строк дії договорів
установлено до 04.12.2005. За умовами даних
договорів відповідач взяв на себе
зобов'язання придбати на ім'я ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 майно підприємств, що
приватизуються, у вигляді паїв, акцій
тощо.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 про стягнення на його
користь 100 000,00 грн. суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не є стороною
спірних договорів про передачу на
довірче утримання приватизаційних
коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому підстав
вважати порушеними права ОСОБА_3 як
споживача послуг за цими договорами
немає.

В апеляційній скарзі представник
позивача за довіреністю ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 09.12.2013 та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
ОСОБА_3 до ТзДВ «Нафтаенерго» про
захист прав споживача задовольнити у
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема
зазначає, що суд першої інстанції
безпідставно не застосував норми
матеріального права, що регулюють
правовідносини у випадку порушення
однією із сторін умов договору, а також
не надав належної оцінки всім доказам
по справі.

У судове засідання апеляційного
суду сторони не з'явилися, про дату та
час розгляду справи повідомлені
належним чином (а.с. 122), заяв та
клопотань про відкладення розгляду
справи не подали, що відповідно до ч. 2
ст. 305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з наступних підстав.

Встановлено, що 04.12.1995 між ОСОБА_3, що
діяв в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та
ТзДВ «Нафтаенерго» укладено договори
про передачу на довірче утримання
приватизаційних коштів (сертифікатів),
строк дії яких визначений до 04.12.2005.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України до
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності ЦК України 2004 року,
положення його застосовуються до тих
прав і обов'язків, що продовжують
існувати після набрання ним чинності.
За таких обставин спірні
правовідносини регулюються чинним ЦК
України.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України
одна сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.
Договором доручення може бути
встановлено виключне право повіреного
від імені та за рахунок довірителя всіх
або частини юридичних дій,
передбачених договором. У договорі
можуть бути встановлені строк дії
такого доручення та (або) територія, у
межах якої є чинним виключне право
повіреного. А тому будь-який правочин,
укладений ОСОБА_3, який діяв на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1003 ЦК України у
договорі доручення або у виданій на
підставі договору довіреності мають
бути чітко визначені юридичні дії, які
належить вчинити повіреному. Дії, які
належить вчинити повіреному, мають
бути правомірними, конкретними та
здійсненними.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ТзДВ «Нафтаенерго» у своїх
власних інтересах за захистом своїх
прав, а не в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5
(а.с. 1 - 3). Проте, у матеріалах справи
відсутні будь-які належні та допустимі
докази на підтвердження порушення прав
ОСОБА_3невиконанням договорів,
укладених в інтересах ОСОБА_4, Та ОСОБА_5

Правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, що належних і
допустимих доказів на підтвердження
порушення прав ОСОБА_3 з боку ТзДВ
«Нафтаенерго» суду у передбаченому
ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку не
надано. Доводи апеляційної скарги
представника позивача ОСОБА_2 про
порушення прав ОСОБА_3 як споживача не
заслуговують на увагу і матеріалами
справи та встановленими судом
обставинами не підтверджуються.

З огляду на викладене інші доводи
апеляційної скарги представника
позивача за довіреністю
ОСОБА_2висновків суду, викладених в
оскаржуваному рішенніШевченківського
районного суду м. Києва від 9 грудня 2013
року, не спростовують і на їх
правильність не впливають.
Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
не встановлено, а тому воно підлягає
залишенню без змін на підставі ст. 308
ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 9 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач

Судді