Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2014 Справа №607/13382/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандзія В.П.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача

ПАТ «БМ Банк» Порало
Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» в особі Відділення №13 АТ «БМ
Банк» м. Тернопіль, ОСОБА_4 про визнання
договору поруки недійсним, -

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до
ПАТ «БМ Банк» в особі Відділення №13 АТ
«БМ Банк» м. Тернопіль, ОСОБА_4 про
визнання договору поруки недійсним. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що у вересні 2013 року їй стало
відомо, що 16 березня 2007 року було
укладено договір поруки №22-2007/DC-4, у
відповідності до якого чоловік
позивача ОСОБА_4 поручився перед ПАТ
«БМ Банк» за ТОВ «Р.Е.Й.В.» по договору
невідновлювальної кредитної лінії
№22-2007/DC від 16 березня 2007 року. Вказана
інформація ОСОБА_3 стала відома після
надходження на їхню адресу ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 27 серпня 2013
року про відкриття провадження у
цивільній справі №607/15451/13-ц за позовом
ПАТ «БМ Банк» до ТОВ «Р.Е.Й.В.», ТОВ
«Р.Е.Й.В.-сервіс», ТОВ «Р.Е.Й.В.-техно»,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за договором кредиту та
договорів поруки. Після чого між
позивачем та її чоловіком відбулась
розмова, під час якої ОСОБА_4 розповів
дружині про всі обставини та надав
відповідні документи, згідно яких він
поручився відповідати за
зобов'язаннями ТОВ «Р.Е.Й.В.» перед ПАТ
«БМ Банк». Вказаним договором поруки
позивачу фактично завдано шкоди. У
момент підписання спірного правочину
відповідачами ОСОБА_3 не був наданий на
узгодження сам договір поруки, а тому
вона не могла знати про його існування.
Договір поруки, який виходить за межі
дрібного побутового, був укладений без
згоди позивача, а сама угода істотно
порушує права подружжя та їхньої сім'ї,
так як юридичним наслідком укладеного
правочину в даному випадку є
розпорядження майном, яке є спільною
власністю. За вказаних обставин, ОСОБА_3
вважає, що договір поруки створює
обов'язки і для неї, оскільки для
погашення заборгованості перед ПАТ «БМ
Банк», банк має право звернути
стягнення на майно поручителя -
відповідача ОСОБА_4 Жодних повноважень
останньому на укладення будь-яких
правочинів з приводу розпорядження
спільним майном, позивач не надавала, а
тому просить визнати недійсним договір
поруки №22-2007/DC-4 від 16 березня 2007 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених у позовній заяві.
Просив суд позов задовольнити, визнати
недійсним договір поруки №22-2007/DC-4 від 16
березня 2007 року.

Представник відповідача АТ «БМ Банк» в
судовому засіданні позову не визнала,
просила суд відмовити у його
задоволенні через необґрунтованість
та недоведеність позовних вимог, в
обґрунтування своїх доводів подала
письмові заперечення проти позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, проте подав суду заяву, в
якій просить справу розглядати без
його участі. Проти позовних вимог
позивача не заперечує та просить їх
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши докази по справі, суд вважає,
що позов не підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1 від 07 червня 1997 року, сторони по
справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб,
про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис за №575.
Після реєстрації шлюбу позивачу
присвоєно прізвище «ОСОБА_3».

16 березня 2007 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «БМ Банк»
(Кредитор), з однієї сторони, ОСОБА_4
(Поручитель), з другої сторони, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В.» (Боржник), з
третьої сторони, укладено договір
поруки №22-2007/DC-4, згідно умов якого
Поручитель поручається перед
Кредитором за своєчасне та повне
виконання Боржником зобов'язання за
договором невідновлювальної кредитної
лінії №22-2007/DC від 16 березня 2007 року. У
разі порушення Боржником зобов'язання
за кредитним договором Боржник і
Поручитель відповідають перед
Кредитором як солідарні боржники.

Зміст правочину не може суперечити
вимогам цього Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(ст.203 ЦК України).

Статтею 215 ЦК України визначено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1
ст.60 СК України, майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

Під майном згідно з ч.1 ст.190 ЦК України
маються на увазі не лише предмети
матеріального світу, а також майнові
права та обов'язки.

В силу ст.63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

На підставі ч.4 ст.65 СК України
укладений одним із подружжя договір
створює обов'язки для другого з
подружжя лише в тому разі, якщо договір
укладено в інтересах сім'ї, а майно,
одержане за цим договором, використане
для задоволення потреб сім'ї.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів.

Судом встановлено, що 16 березня 2007 року
ОСОБА_4 в період зареєстрованого шлюбу
з ОСОБА_3 уклав з Товариством з
обмеженою відповідальністю «БМ Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «БМ БАНК»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В.», договір
поруки №22-2007/DC-4, за яким взяв на себе
зобов'язання відповідати перед банком
за виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В.» обов'язку за
кредитним договором - договором
невідновлювальної кредитної лінії
№22-2007/DC від 16 березня 2007 року. За
змістом цього договору його укладено
ОСОБА_4 не в інтересах своєї сім'ї, а в
інтересах Товариства з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В.».

Згідно зі ст. 73 СК України за
зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі. Стягнення
може бути накладено на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом встановлено, що договір був
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї і те, що було одержане
за договором, використано на її
потреби.

Таким чином, оскільки спірний договір
поруки укладено не в інтересах сім'ї,
він не породжує для позивача ОСОБА_3
ніяких обов'язків за зобов'язаннями
ОСОБА_4 За цим договором стягнення не
може бути накладено на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а за зобов'язаннями
останнього за цим договором стягнення
може бути накладено лише на його
особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі.

Також, суд бере до уваги наявну в
матеріалах справи копію заяви ОСОБА_3
від 27 липня 2011 року, адресовану
директору Відділення №13 АТ «БМ Банк» м.
Тернопіль Шведі Р.Ю., в якій ОСОБА_3
надає згоду своєму чоловікові ОСОБА_4
на те, щоб він виступив поручителем
перед АТ «БМ Банк» за своєчасне та
повне виконання ТОВ «Р.Е.Й.В.» взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором №2007-22/DC від 16 березня 2007 року,
згідно договору поруки № 22-2007/DC-4 від 16
березня 2007 року.

Вказана заява та її зміст позивачем
ОСОБА_3 та її представником не
оспорювалися, жодних доводів на
спростування даного документу суду не
представлено та в судовому засіданні
не здобуто.

Зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що підстав,
встановлених законом, для визнання
недійсними договору поруки №22-2007/DC-4
від 16 березня 2007 року, укладеного між
ТзОВ «БМ Банк», з однієї сторони,
ОСОБА_4, з другої сторони, та ТзОВ
«Р.Е.Й.В.», з третьої сторони, за
наслідками розгляду справи не
встановлено, а тому у задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 160, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України,
ст.ст.60, 63, 65, 73 Сімейного кодексу
України, ст.ст.203, 215, 190, 368, 554 Цивільного
кодексу України, Постановою Пленуму
ВСУ №9 від 06 листопада 2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» в особі Відділення №13 АТ «БМ
Банк» м. Тернопіль, ОСОБА_4 про визнання
договору поруки недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська