22-ц/772/167/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Овсюк Є. М.Категорія: 20
Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Міхасішина
І.В.

Суддів: Стадника І.М.,
Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 26
листопада 2013 року у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
в особі Вінницької філії товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп», ОСОБА_2, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача - ОСОБА_3, про
визнання недійсними прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна та про визнання недійсним
протоколу проведення прилюдних торгів
з реалізації нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ПАТ «Універсал Банк»
звернулося до суд з позовом до
Ленінського Відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції, ТОВ
«Укрспецторг Групп», ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на стороні позивача - ОСОБА_3, про
визнання недійсними прилюдних торгів,
проведених Вінницькою філією ТОВ
«Укрспецторг Групп» 19.09.2012 року та
протоколу №02-0065/12-01 від 19.09.2012 року з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що прилюдні торги
проведенні з порушенням чинного
законодавства. В ході виконавчого
провадження державним виконавцем
Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ було
арештовано та описано майно ОСОБА_3 -
квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом
іпотеки згідно договору від 14.09.2007 року
та встановлено факт, що зазначена
квартира переобладнана з
трьохкімнатної у двохкімнатну. Після
виготовлення нового технічного
паспорта на квартиру, в якому зазначені
змінені характеристики приміщення та
самочинно переобладнані приміщення,
майно було передано на реалізацію до
Вінницької філії ТОВ «Укрспецторг
Групп». В порушення норм Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
державним виконавцем до заявки не
додано технічний паспорт на квартиру, в
інформаційному повідомленні про
прилюдні торги не вказано розмір
житлової площі квартири, правовий
режим, обмеження на використання,
процент зносу. Крім того, при
проведенні прилюдних торгів було
порушено норми ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки прилюдні торги були
проведенні фактично чотири рази, що не
передбачено чинним законодавством, з
порушенням строку на їх проведення.
Ленінським ВДВС 31.07.2012 року було
винесено постанову про відкладення
провадження виконавчих дій, внаслідок
чого прилюдні торги, які були
призначені втретє на 01.08.2012 року не
відбулися, а наступні були призначені
на 19.09.2012 року, на яких було реалізовано
нерухоме майно. Проте, відкладення
провадження виконавчих дій не могло
бути підставою відкладення прилюдних
торгів, оскільки в такому випадку вони
визнаються такими, що не відбулися. При
цьому, ТОВ «Укрспецторг групп» було
реалізовано нерухоме майно, яке є
самочинним будівництвом, тобто майно
яке не належить на відповідній
правовій підставі ОСОБА_3 Оскільки
банк як стягувач є зацікавленою особою
у даних правовідносинах, а тому
проведення прилюдних торгів з
порушенням норм законодавства порушує
його права та інтереси.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від 26
листопада 2013 року позов задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3, які 19.09.2012 року були
проведені ТОВ «Укрспецторг Групп» в
особі Вінницької філії ТОВ
«Укрспецторг Групп».

Визнано недійсним протокол №02-0065/12-01
від 19.09.2012 року проведення прилюдних
торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Ленінський ВДВС
Вінницького МУЮ просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на доказами які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими, які
були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що 28 липня 2010
року Ленінським районним судом
м. Вінниця видано виконавчий
документ про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості в розмірі 597666, 51 грн.
(а.с. 9).

При примусовому виконанні зазначеного
виконавчого документа, описано та
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1,
яка є предметом іпотеки згідно
договору іпотеки укладеного між ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_3 14.09.2007
року, зареєстрованого в реєстрі за №1383,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про що було складено Акт
опису й арешту майна від 05.04.2011 року.

Державним виконавцем в Акті опису і
арешту майна було зафіксовано факт
переобладнання описаної квартири (а.с.
19-22).

Дана квартира належала ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі продажу від
14.09.2007 року, що підтверджується витягом
№ 4604638 з Державного реєстру правочинів
від 14.09. 2007 року.

Згідно з договором купівлі-продажу
квартири від 14.09.2007 року, технічним
паспортом на квартиру, складеного
10.11.2005 року та договору іпотеки від
14.09.2007 року квартира в цілому
складалася з : коридору 8-1, туалету 8-2,
ванної 8-3, кухні 8-4, кімнат 8-5, 8-6, 8-7,
житловою площею 38,5 кв.м., частини сараю
літ. «Б» площею 6,2 кв.м. Загальна площа
квартири 58,0 кв.м (а.с. 10-18).

Постановою заступника начальника
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ від
22.12.2011 року призначено ОСОБА_5
експертом, суб'єктом оціночної
діяльності, для участі у виконавчому
провадженні при примусовому виконанні
вищезазначеного виконавчого листа, та
зобов'язано останню надати письмовий
висновок, звіт про оцінку майна
квартири ОСОБА_3 (а.с.23).

26.01.2012 року експертом був направлений
лист на адресу Ленінського відділу ДВС
про те, що після проведення візуального
огляду квартири і вивчення технічних
документів було встановлено, що в
квартирі здійснено перепланування, а
саме зменшено кількість кімнат з трьох
до двох; перенесено перегородки;
проведено об'єднання вбиральні та
ванної кімнати. В даному листі експерт
просив надати копію технічного
паспорта на представлену до оцінки
квартиру, в якому буде враховано
перепланування, змінена кількість
кімнат, відкоригована загальна та
житлова площі квартири (а.с. 25).

Державним виконавцем експерту було
надано технічний паспорт
(інвентаризаційна справа №8160), який
виготовлено 13.02.2012 року в якому
міститься план квартири та зроблені
відмітки про переобладнання даної
квартири.

Згідно технічного паспорта від 13.02.2012
року квартира АДРЕСА_1 складається з
коридору 8-1, санвузла 8-2, кухні 8-3, кімнат
8-4, 8-5, балкону, загальною площею 54,3 кв.м.,
житловою - 35,4 кв.м. (а.с. 27-29). В технічному
паспорті зафіксовано, що приміщення
коридору 8-1, санвузла 8-2, кухні 8-3, кімнат
8-4, 8-5 є самочинно переобладнаними.
Самочинно збудована, переобладнана
площа становить 53,1 кв.м.

26.04.2012 року між Ленінським ВДВС
Вінницького МУЮ та Вінницькою філією
ТОВ «Укрспецторг Групп» було укладено
договір №02-0065/12 про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (а.с. 30).

Листом від 03.05.2012 року директор ВФ ТОВ
«Укрспецторг Групи» повідомив
Ленінський ДВС, ОСОБА_3 та ПАТ
«Універсал Банк» про те, що прилюдні
торги з реалізації квартири призначені
на 22.05.2012 року, із зазначення стартової
ціни лота - 365630 грн. (а.с.33)

Відповідно до інформації у Системі
реалізації конфіскованого та
арештованого майна, торги які
призначені на 22.05.2012 року не відбулись
(а.с. 34).

Згідно акту уцінки арештованого майна
боржника від 05.06.2012 року вартість
квартири склала 274222,5 грн.

Листом від 06.06.2012 року директор ВФ ТОВ
«Укрспецторг Групп» повідомив
Ленінський ДВС, ОСОБА_3 та ПАТ
«Універсал Банк» про те, що прилюдні
торги з реалізації квартири
-призначені на 27.06.2012 року і з
зазначенням стартової ціни лота - 274222
грн.

Відповідно до інформації у Системі
реалізації конфіскованого та
арештованого майна торги, які
призначені на 27.06.2012 року не відбулись
(а.с.36).

09.07.2012 року заступником начальника
Ленінського ДВС проведено повторну
уцінку арештованої квартири, після
якої вартість квартири склала 204752,8
грн.(а.с.37).

Листом від 06.06.2012 року директор ВФ ТОВ
«Укрспецторг Групп» повідомив
Ленінський ДВС, ОСОБА_3 та ПАТ
«Універсал Банк» про те, що прилюдні
торги з реалізації квартири призначені
на 01.08.2012 року, із зазначення стартової
ціни лота - 204752,8 грн. (а.с. 38).

Постановою від 31.07.2012 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій з підстав надходження до відділу
ДВС листа ВФ ТОВ «Укрспецторг Групп»
про відкладення провадження
виконавчий дій у зв'язку з відсутністю
доступу потенційного покупця для
огляду об'єкта продажу та з метою
надання належного доступу потенційних
покупців для огляду об'єкта.

Відповідно до інформації у Системі
реалізації конфіскованого та
арештованого майна торги, які
призначені на 01.08.2012 року не відбулись
(а.с. 41).

Згідно з протоколом від 19.09.2012 року
№02-0065/1201 арештована квартира була
продана ОСОБА_2 за 205 000 грн. (а.с.

20.09.2012 року ОСОБА_2 державним нотаріусом
Першої вінницької державної
нотаріальної контори Дишкант М.В.
видано свідоцтво про право власності
на дану квартиру, зареєстроване в
реєстрі № 8-2019, та 28.09.2012 року проведено
державну реєстрацію права власності на
дану квартиру в КП «Вінницьке міське
бюро технічної інвентаризації»,
реєстраційний №36396662.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
момент здійснення Вінницькою філією
ТОВ «Укрспецторг Групп» примусової
реалізації квартири АДРЕСА_1 фактично
був реалізований об'єкт нерухомого
майна, на який у боржника відсутні
правовстановлюючі документи,
реалізація приміщення була здійснена з
порушенням вимог ст. 376 ЦК України, яка
регулює правовий режим самочинного
будівництва.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має
право використовувати помешкання для
власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.п.
6, 7 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ « Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №
6 право власності на самочинно
збудовані житлові будинки, будівлі,
споруди, інше нерухоме майно не
набувають як особи, які здійснили це
будівництво, так і їхні спадкоємці.
Права спадкоємців щодо самочинно
збудованого майна визначаються судом
відповідно до положень статті 1218 ЦК та
з урахуванням роз'яснень, наданих у
пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
"Про судову практику у справах про
спадкування".

Це майно не є об'єктом права власності,
воно не може бути предметом поділу та
встановлення порядку користування в
судовому порядку; на нього не може бути
звернено стягнення за виконавчими
документами, у тому числі продаж його з
прилюдних торгів.

При цьому, не може бути застосовано
правила статті 376 ЦК при вирішенні
справ за позовами:

- про визнання права власності на
самочинно переобладнані квартири в
багатоквартирних будинках різних
житлових фондів, оскільки такі
правовідносини врегульовано іншими
нормами законодавства, зокрема статтею
383 ЦК та відповідними нормами Житлового
кодексу України щодо власників
квартир;

- про визнання права власності на
самочинно збудовані тимчасові споруди;

- про визнання права власності на
самочинно збудовані приналежності до
основної речі (ганок, веранда, мансарда
тощо).

Згідно з п. 3.2 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої Наказом Держкомбуду,
архітектури та промислової політики
України 24.05.2001 року, ( в редакції Наказу
від 01.06.2010 р. № 582/5773 на момент
встановлення факту перепланування
квартири в акті опису і арешту майна) не
належать до самочинного будівництва у
багатоквартирних житлових
будинках, гуртожитках -
перепланування, пов'язані із
збільшенням житлової або підсобної
площі за рахунок демонтажу
перегородок (крім великопанельних
будинків), комор, знесення печей,
камінів, грубок, вітрин, без зміни
призначення приміщень, без порушення
несучих конструкцій; засклення
балконів і лоджій; зменшення житлової
чи підсобної площі за рахунок
утеплення і оздоблення стін;
улаштування чи закриття дверних
прорізів у внутрішніх некапітальних
стінах (крім великопанельних
будинків); перестановка обладнання в
межах призначених приміщень.

Тобто, на момент проведення технічної
інвентаризації квартири 10.02.2012 р. діяли
правила, згідно яких перепланування,
які були проведені в квартирі АДРЕСА_1
не належали до самочинного
будівництва.

Суд першої інстанції на зазначені
законодавчі положення суд уваги не
звернув.

Відповідно до ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Пунктом 1.4.1. Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених Наказом
Депжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76
встановлено, що переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів
відповідно до законодавства.

Разом з тим, відповідно п.п. 5,13 до
Переліку будівельних робіт, на
виконання яких не вимагається дозвіл
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 30.09.2009 року
№1104 «Деякі питання надання дозволів
на виконання підготовчих і будівельних
робіт» ( в редакції станом 13.05.2011 року,
яка діяла на момент встановлення факту
перепланування) до таких робіт
відносяться перепланування квартир
у багатоквартирних житлових будинках
із збереженням несучої конструкції,
без перевищення допустимих
навантажень на перекриття, стіни та
фундамент за умови дотримання
існуючих архітектурно-планувальних
вимог, державних будівельних норм,
місцевих правил забудови, збільшення
житлової чи допоміжної площі шляхом
демонтажу перегородок, комор, печей,
камінів, грубок, вітрин, засклення
балконів і лоджій.

Тобто, на час здійснення відповідних
перепланувань у квартирі АДРЕСА_1,
дозвіл на проведення таких робіт не
вимагався.

Статтею 5 ЦК України встановлено,
що акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який
втратив чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав
та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Отже, встановлені судом обставини, за
якими ОСОБА_3 здійснила перепланування
квартири не можуть бути підставою
визнання відсутності
правовстановлюючого документа -
договору купівлі-продажу від 14.09.2007
року, згідно якого ОСОБА_3 набула права
власності на спірну квартиру.

Судом встановлено, що учасникам
виконавчого провадження, зокрема
стягувачу ПАТ «Універсал Банк»
було відомо, що у спірній квартирі було
здійснено перепланування та, що
зменшення загальної площі квартири не
пов'язано із цим переплануванням.

Щодо інших порушень порядку проведення
прилюдних торгів, то слід зазначити, що
правовідносини по реалізації
арештованого майна регулюються
Законом України «Про виконавче
провадження», Інструкцією про порядок
проведення виконавчих дій та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 27.10.1999 року №
68/5.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» реалізація
арештованого майна здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах.

Стаття 650 ЦК України передбачає, що
особливості укладення договорів
купівлі-продажу на біржах, аукціонах,
конкурсах тощо, встановлюються
відповідними актами цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних торгах)
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

Отже, правова природа процедури
реалізації майна на прилюдних торгах
полягає у забезпеченні переходу права
власності (продаж) на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до
покупця-учасника прилюдних торгів.
Враховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведені прилюдні торги є оформленням
договірних відносин купівлі-продажу
майна на публічних торгах.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203
ЦК України договір купівлі -продажу,
який укладено за результатами
прилюдних торгів, може бути визнано
недійсним за позовом заінтересованої
особи у разі порушення правил їх
проведення.

Відповідно до положень Закону України
«Про виконавче провадження» № 606-ХІV
від 21 квітня 1999 року та Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999
року № 74/5 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за № 865/4158, державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України № 68/2 від
27.10.1999 року

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення), та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року,
до призначення прилюдних торгів, у тому
числі щодо відкриття виконавчого
провадження, накладення арешту на
майно, визначення вартості чи оцінки
майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього
Закону), то такі дії (бездіяльність)
державного виконавця підлягають
оскарженню в порядку, передбаченому
цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26,
ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85
Закону).

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Відповідно до Наказу від 02.04.2012 року за
№512/5 Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень чинного на момент передачі
майна на реалізацію, а саме п. 4.5.4 для
проведення реалізації нерухомого
майна державним виконавцем збираються
такі документи : а) документи, що
характеризують об'єкт нерухомості
(копія технічного паспорта на житловий
будинок, квартиру тощо), відповідно до
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої
у Міністерстві юстиції України 10.07.2001
за № 582/5773 (із змінами); б) копії
документів, що підтверджують право
власності або інше речове право на
нерухоме майно, визначених статтею 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та пунктом 1 глави
2 розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

Згідно з п. 4.5.6 вказаної Інструкції
копії зазначених документів із
супровідним листом, копіями
виконавчого документа та акта
визначення вартості майна (звіту про
оцінку майна) та копією розширеного
витягу з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна або Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна (такі розширені витяги надаються
станом на день передачі документів до
регіонального органу ДВС) передаються
державним виконавцем особисто або
через спеціально уповноважену особу
відділу державної виконавчої служби до
відповідного регіонального органу ДВС
для здійснення заходів щодо передачі
майна на реалізацію та організації
конкурсу.

У звіті експерта від 01.03.2012 року про
незалежну оцінку ринкової вартості
майна боржника у додатках мітяться всі
документи, що характерезують об'єкт
оцінки.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
нереалізації майна в місячний строк з
дня проведення уцінки воно повторно
уцінюється в такому самому порядку,
але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна. Уразі якщо в
місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не реалізовано
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду.

В зв'язку з винесенням постанови
державним виконавцем від 31.07.2012 року
про відкладення провадження
виконавчих дій, прилюдні торги ,
призначені на 01.08.2012 року фактично не
проводилися і були призначені на 19.09.2012
року.

Винесення відповідної постанови від
31.07.2012 року не належить до процедури
реалізації майна на прилюдних торгах, в
порядку оскарження дій державного
виконавця позивачем не оскаржувалась,
а тому дані обставини не можуть
враховуватись при вирішенні справи про
визнання прилюдних торгів недійсними.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Тобто, в порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право.

При вирішенні позову про визнання
прилюдних торгів недійсними суду
необхідно встановити такі факти: чи
мало місце порушення вимог Тимчасового
положення та інших норм при проведенні
прилюдних торгів; чи вплинули ці
порушення на результати торгів; чи мало
місце порушення прав і законних
інтересів позивачів, які оспорюють
результати торгів.

Позивачем не доведено, що зазначені ним
порушення вплинули на результати
торгів, і яке право позивача порушено у
зв'язку з їх проведенням.

За таких обставин, судом першої
інстанції при вирішенні справи неповно
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, не застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, а тому рішення
суду першої інстанції підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 листопада 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
в особі Вінницької філії товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп», ОСОБА_2, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача - ОСОБА_3, про
визнання недійсними прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна та про визнання недійсним
протоколу проведення прилюдних торгів
з реалізації нерухомого майна
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Л.О. Голота

/підпис/
І.М. Стадник

З оригіналом вірно: