Справа № 171/3102/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"22" січня 2014 р.
м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Марченко Н.В.

при секретарі - Ровній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Апостолове справу за
позовом ОСОБА_1 до Ленінської сільської
ради Апостолівського району
Дніпропетровської області, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до
Ленінської сільської ради
Апостолівського району
Дніпропетровської області, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом. В
обґрунтування своєї заяви, позивач
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2, помер її
батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. До складу
спадкового майна увійшла земельна
ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 5,190 га., розташована на території
Ленінської сільської ради
Апостолівського району,
Дніпропетровської області,
кадастровий номер -01-036-0468 та
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП № 060008,
виданого на підставі розпорядження
Апостолівської районної державної
адміністрації № 558-р-03, від 15 вересня
2003 року. Крім позивачки інших
спадкоємців, які б мали право на частку
у спадщині немає. Рішенням суду від 30
жовтня 2012 року по справі № 402/2905/12
2-о/402/99/12 було встановлено факт
постійного спільного проживання зі
спадкодавцем на день його смерті. Тобто
позивачка прийняла спадщину шляхом
проживання зі спадкодавцем. 26 лютого 2013
року на підставі відповідної заяви про
відкриття спадкової справи приватним
нотаріусом ОСОБА_3 було відкрито
спадкову справу № у спадковому реєстрі
54202754. В листопаді 2013 року позивачка
звернулась до приватного нотаріуса
ОСОБА_3 з метою отримання Свідоцтва про
право на спадщину, нотаріус надав їй
письмове роз'яснення відповідно до
якого вказав, що в нотаріальному
порядку неможливо видати Свідоцтво про
право на спадщину за законом на вказане
вище майно, та обґрунтував це тим, що,
позивачка повинна надати нотаріусу
оригінал правовстановлюючого
документа на майно спадкодавця, а саме
оригінал Державного акту на право
приватної власності на землю серії ДП
№ 060008, виданого на підставі
розпорядження Апостолівської районної
державної адміністрації № 558-р-03, від 15
вересня 2003 року, тоді коли позивачем
було надано їх копії. У разі не
можливості надати оригінал державного
акту позивачка має звернутись до суду з
позовом про визнання права власності в
порядку спадкування. У зв'язку з тим, що
оригінал державного акта перебував за
життя у спадкодавця, позивачці не
відомо де він знаходиться на
сьогоднішній день.

Представник позивачки ОСОБА_4
надав суду заяву відповідно до якої
просить задовольнити заявлені вимоги в
повному об'ємі та визнати право
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом. Справу
просив слухати за його відсутності та
відсутності позивачки.

Представник Ленінської сільської
ради Апостолівського району
Дніпропетровської області надав суду
заяву відповідно до якої не
заперечував проти задоволення
позовних вимог та просив слухати
справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що заява
підлягає повному задоволенню.

Копією спадкової справи № 05/2013,
підтверджується факт прийняття
спадщини ОСОБА_1, після смерті
спадкодавця ОСОБА_2.

Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 29.06.2004
року, підтверджується час та місце
смерті спадкодавця ОСОБА_2.

Судом встановлено, до складу
спадкового майна увійшла земельна
ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 5,190 га., розташована на території
Ленінської сільської ради
Апостолівського району,
Дніпропетровської області,
кадастровий номер -01-036-0468 та
належала спадкодавцю ОСОБА_2 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ДП
№ 060008, виданого на підставі
розпорядження Апостолівської районної
державної адміністрації № 558-р-03, від 15
вересня 2003 року.

Згідно довідки Державної
реєстраційної служби № 9979664 від 16.01.2014
року, встановлено відсутність заборон
та арештів щодо вищевказаної земельної
ділянки.

Нотаріально посвідченою довіреністю №
227 від 28.03.2012 року, підтверджуються
повноваження представника позивача.

Рішенням Апостолівського районного
суду від 30 жовтня 2012 року по справі №
402/2905/12 2-о/402/99/12, було встановлено факт
постійного спільного проживання
позивачки зі спадкодавцем на день його
смерті. Тобто позивачка прийняла
спадщину шляхом проживання зі
спадкодавцем.

Згідно роз'яснення нотаріуса № 421/02-14
від 13.11.2013 року, встановлено, що в
позасудовому порядку неможливо
вирішити питання успадкування майна.

За змістом ст. 1220 ЦК України, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
та часом її відкриття є день смерті
особи.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК
України, у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування»
передбачено:

«….З метою забезпечення однакового
застосування законодавства про
спадкування Пленум Верховного Суду
України постановив:…

Відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. У
порядку спадкування можуть
передаватися також право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут)…..».

Законом, що містить спеціальні норми і
регулює відносини у сфері спадкування,
є Цивільний кодекс України, який набув
чинності 1 січня 2004 року.

Згідно ч. 2, ст. 1241 Цивільного
кодексу України, до обов'язкової частки
у спадщині зараховується вартість
речей звичайної домашньої обстановки
та вжитку, вартість заповідального
відказу, встановленого на користь
особи, яка має право на обов'язкову
частку, а також вартість інших речей та
майнових прав, які перейшли до неї як до
спадкоємця.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного
кодексу України, право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкодавців на загальних підставах,
із збереженням її цільового
призначення.

П п.2 Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
про спадкування" від 30.05.2008 року
зазначено, що справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Відповідно до п. 1.12. Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі
(далі Інструкція) «Складання
державного акта на право власності
на земельну ділянку або право
постійного користування земельною
ділянкою при передачі або наданні
земельних ділянок громадянам,
підприємствам, установам,
організаціям та об'єднанням громадян
всіх видів проводиться після
перенесення в натуру (на місцевість)
меж земельної ділянки та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженим
в установленому порядку проектом
відведення цієї ділянки.»

Згідно з п. 1.13. Інструкції «Складання
державного акта на право власності
на земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою при передачі земельної
ділянки, що була раніше надана
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям і об'єднанням громадян
всіх видів, у постійне
користування або при переоформленні
правоустановних документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за
затвердженою відповідною технічною
документацією.»

У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано,
що у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Буценко Вікторії Володимирівни -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування за законом на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною площею 5,190 га., розташовану на
території Ленінської сільської ради
Апостолівського району,
Дніпропетровської області,
кадастровий номер -01-036-0468, що
належала ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко