Провадження №2/761/5300/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді
Гуменюк А.І.

при секретарі
Туровській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 10 червня 2014 року
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва із позовом до
ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про
розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
із Відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі із 27 червня 1974
року та проживала однією сім'єю із
Відповідачем до серпня 2004 року, після
чого їх спільне проживання припинено.
Зауважує, що вони мають двоє синів, які
на даний час є повнолітніми. Вказує, що
на даний час вони проживають окремо,
спільне господарство не ведуть.
Зауважує, що спільне життя у них не
склалося, оскільки Відповідач не
піклувався про створення нормальних
відносин у сім'ї , не дбав про
матеріальне забезпечення та
взаємоповагу один до одного. Вважає, що
з вини Відповідача сумісне життя та
збереження шлюбу стали неможливими.
Оскільки примирення між нею та
Відповідачем, на її думку, неможливе,
просить суд ухвалити судове рішення,
яким розірвати шлюб, укладений між нею
та Відповідачем.

У судовому засіданні факти і обставини,
викладені у позовній заяві, Позивач та
її представник підтримали. Зауважили,
що спір щодо поділу майна, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, відсутній.
Просили суд позов задовольнити. Крім
того, Позивач виявила бажання, у разі
розірвання шлюбу, іменуватися шлюбним
прізвищем.

Відповідач у судовому засіданні з
приводу позовних вимог займав
суперечливу позицію. Зокрема, на
початку судового розгляду справи по
суті зазначив, що він не має бажання
розривати шлюб, оскільки вважає, що
розірвання шлюбу негативно впливатиме
на стосунки у родинах їх синів. Крім
того, також зауважив, що він намагався
зберегти сім'ю, проте, через небажання
Позивача, сім'я розпалася. Оскільки
Позивач у судовому засіданні
наполягала на розірванні шлюбу,
Відповідач на розірвання шлюбу також
погодився.

Заслухавши пояснення Позивача та її
представника, Відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані у
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до переконання про
необхідність задоволення позову, з
таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 112
Сімейного кодексу України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Заслухавши пояснення Позивача,
Відповідача, суд дійшов висновку, що
між сторонами втрачено почуття любові
та взаєморозуміння, шлюб фактично
розпався, сторони не підтримують
шлюбно-сімейні стосунки, спільного
господарства не ведуть. Таким чином,
суд знаходить, що сім'я розпалася
остаточно, примирення бути не може,
шлюб носить формальний характер, а тому
підлягає розірванню.

Крім того, відповідно до вимог статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України, із Відповідача на користь
Позивача підлягають присудженню
судові витрати, пов'язані із розглядом
справи, у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі
статей 105, 112, 113 Сімейного кодексу
України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88,
209, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 27 червня 1974 року
Палацом одруження м. Києва, актовий
запис № 2594 - р о з і р в
а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у
відділі РАЦС ОСОБА_1 залишити її шлюбне
прізвище - "ОСОБА_1".

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові
витрати, пов'язані із розглядом справи,
у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків або
після розгляду справи в апеляційному
порядку Апеляційним судом м. Києва,
якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :