Справа № 442/3365/13-ц
Провадження № 2/442/77/2014
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Івасівки А.П.

при секретарі Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Дрогобицького району, за участю третьої особи Управління Держкомзему у ОСОБА_2 районі, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування майнової та моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 сільської ради Дрогобицького району, третьої особи Управління Держкомзему у ОСОБА_2 районі, про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів у якому з урахуванням уточнень просила зобовязати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,1505 га, розташованою на території ОСОБА_4 сільської ради Дрогобицького району та привести дану земельну ділянку у належний стан шляхом знесення самовільно збудованого на ній фундаменту, стягнути з відповідача у солідарному порядку майнову шкоду у розмірі 305,70 грн. та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_2 звернулася до суду до відповідачів із зустрічним позовом про визнання незаконним та скасування рішення сесії ОСОБА_4 сільської ради №89 від 18.07.1996 року, яким ОСОБА_5 до існуючої земельної ділянки долучено земельну ділянку площею 0,05 га; скасування Державних актів про право власності на земельні ділянки від 17.02.1997 року серії ІІ-ЛВ №015859 та від 01.12.2006 року серії ЯД №508718, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_1, зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою та проведенні будівельних робіт.

Позивач - відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 звернулись до суду з клопотанням про призначення комісійної судової будівельно-технічної експертизи з запропонованими питаннями.

Відповідач ОСОБА_3 заперечила проти призначення такої експертизи, оскільки питання в черговий раз дублюються, на оплату такої половини вартості не погоджується.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Дрогобицького району заперечив проти проведення такої експертизи у звязку з тим, що по справі була призначена експертиза, він був присутній при її проведені, і експертом по такій дано висновок.

Вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у клопотанні про проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи з запропонованими питаннями слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів статті 143 ЦПК України таке питання підлягає з'ясуванню шляхом проведення судової експертизи.

17.05.2010 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Волинським відділенням по справі було проведено судову будівельну-технічну експертизу, про що складено висновок №0082 (а.с.190-192, т.1)

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Оскільки наявний у матеріалах справи висновок судової експертизи не містять повних відповідей, для вирішення даного питання підлягає призначенню додаткова експертиза з виходом експерта на місце з урахуванням всіх доданих до матеріалів справи документів.

За ухвалою суду від 04.11.2013 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Волинським відділенням по справі було проведено додаткову судову будівельну-технічну експертизу, про що 28.03.2014 року складено висновок згідно з запропонованими питаннями.

Більше того, за клопотанням позивача- відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6 експерт ОСОБА_7 з метою уникнення сумнівів у проведенні ним додаткової судової будівельної-технічної експертизи був допитаний в судовому засіданні, підтримав свій висновок.

Доводи позивача відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6, ґрунтуються на власному тлумаченні, однак не ґрунтуються на законі та не узгоджуються із Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за № 705/3145.

Експерт попереджався судом про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, про що свідчать відповідні дані в ухвалі суду та висновку експертизи, будь-яких належних доказів на підтвердження наявності підстав сумніватись у неупередженості та об'єктивності експерта суду не подано.

Що стосується покликань ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6 у обґрунтування клопотання на те, що у справі є два протилежних за значеннями експертних висновки, то суд вважає необхідним вказати на те, що згідно ч.ч.6, 7 ст.147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов»язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі.

За таких обставин, суд не вбачає достатньо обґрунтованих сумнівів у об'єктивності проведеної у справі додаткової експертизи, тому підстав для призначення комісійної експертизи суд не вбачає. Враховуючи викладене, в задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 143-145,148, 151,168,293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У клопотанні позивача - відповідача ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_6 про призначення по справі комісійної судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. заперечення на неї, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.П. Івасівка