Справа № 106/9125/13-ц
провадження № 2/106/78/2014
Євпаторійський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі:
головуючого - судді
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Євпаторії справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
10 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням. Позовні вимоги мотивує
тим, що їй на підставі договору
дарування від 16.09.2008 року належить на
праві власності 2/3 частки
домоволодіння АДРЕСА_1 У зазначеному
домоволодінні зареєстровано місце
проживання її - позивача сина - ОСОБА_3
та сестри її чоловіка - відповідача у
справі ОСОБА_2, проте фактично в
будинку проживає тільки син зі своєю
сім'єю, а відповідач не проживає у ньому
з 2010 року, оскільки в неї склалися
подружні стосунки з чоловіком, у якого
вона і проживає постійно з 2010 року, а
отже втратила до цього житла інтерес.
Вона - позивач неодноразово зверталася
до відповідача з проханням знятися з
реєстрації у належному їй будинку,
проте відповідач відмовляється це
зробити. Внаслідок несумлінної
поведінки ОСОБА_2 їй - позивачу
створюються відповідні незручності
при користуванні будинком, тому що в
будинку не встановлені лічильники,
оплата за надані комунальні послуги
проводиться відповідно до кількості
зареєстрованих у будинку, а відповідач
участі у оплаті не проводить. Просить
суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою,
що втратила право користування
домоволодінням АДРЕСА_1
В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав, надав суду пояснення,
аналогічно викладеному у позовній
заяві, просив суд позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином у
відповідності до положень ст. ст. 74, 76
ЦПК України. Причини неявки суду не
повідомила, з заявами та клопотаннями
до суду не зверталася. При таких
обставинах, зі згоди позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими та підлягаючими
задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається,
що на підставі договору дарування від
16 вересня 2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Євпаторійського
міського нотаріального округу та
зареєстрованого 23 вересня 2008 року в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно, позивач ОСОБА_1 є
власником 2/3 часток домоволодіння
З Домової книги домоволодіння
АДРЕСА_1 вбачається, що у зазначеному
будинку зареєстровані ОСОБА_3, як син
власника будинку, а також відповідач
ОСОБА_2, як член сім'ї власника, а саме як
Актом від 5 грудня 2013 року,
складеним Комунальним підприємством
«Житловик-2», встановлено, що ОСОБА_2
фактично у будинку АДРЕСА_1 з травня 2010
року не проживає, її особисті речі у
Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 пояснив, що раніше у будинку
позивача проживала сестра її - позивача
чоловіка - ОСОБА_2, але з травня 2010 року
вона там не проживає, її речі в будинку
відсутні та вселитися у будинок вона не
намагалася, перешкоди позивачем у її
проживанні в будинку ніколи не
чинилися, замки на вхідних дверях вона
Таким чином в судовому засіданні
достовірно встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 у зазначеному будинку не
проживає з травня 2010 року, плату за
комунальні послуги не проводить,
ніяких витрат по утриманню будинку та
прибудинкової території не сплачує, її
речі в будинку відсутні, будь-якої
зацікавленості щодо житла відповідач
не виказує, позивач не перешкоджає
користуватися будинком, але відповідач
сама не бажає цього.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено,
що власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до ст. 60
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень проти них. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у розгляді справи.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких виникає у сторін спір,
доказування не може ґрунтуватися на
З дослідження представлених суду
доказів вбачається, що відповідач
ОСОБА_2 з травня 2010 року не проживає у
будинку, належному позивачу, її речі у
будинку відсутні, з того часу житлом
вона не цікавилася, вселитися не
намагалася, позивач жодних перешкод їй
у вселенні та проживанні не чинила.
Таким чином, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не
проживає у будинку, належному
позивачці, плату за комунальні послуги
не сплачує, тим самим створює перешкоди
в користуванні і розпорядженні житлом,
що належить позивачу. Так, позивач
вимушена вносити за відповідача оплату
комунальних платежів, у зв'язку з чим
несе невиправдані матеріальні витрати.
Будь-які докази, щоб спростовували
вимоги позову, свідчили про поважність
причин відсутності ОСОБА_2 та
тимчасовий її характер, відповідачем
суду не надано.
Отже, безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши обставини
справи, перевіривши їх доказами, які є у
справі, оцінивши належність,
допустимість та достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, виходячи з принципів
розумності, виваженості та
справедливості, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача в заявлених нею межах та
існування правових підстав для
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
На підставі ст. ст. 3, 16, 321, 386, 391, 405
Цивільного кодексу України, ст. ст. 150, 156
Житлового кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 - 226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - домоволодінням АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати в сумі 229,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Н.М. Володарець