АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/774/14
І інстанції: Зуб І.Ю.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.при
секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 січня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5, діючого від імені
ОСОБА_6, до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_5, діючи від імені
ОСОБА_6, звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів,
зазначаючи, що з 14.02.2004 року по 22.12.2010
року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, за час якого у
них народилась дитина - син ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу проживає разом з матір'ю.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6, починаючи
з 2010 року вживала заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, від
сплати яких останній ухилявся, позивач,
з урахуванням змінених в ході розгляду
справи позовних вимог, просив суд
стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання малолітнього
сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3
частини від усіх видів його доходу
(заробітку) до повноліття дитини,
починаючи з 22.12.2010 року, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку з врахуванням
вже сплачених відповідачем на
утримання дитини грошових коштів в
сумі 8800 грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 січня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_6 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
25.10.2013 року та до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_7 судовий збір на
користь держави у розмірі 229 грн. 40 коп.

Допущено негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючи від
імені ОСОБА_6, просить рішення суду
змінити та стягнути з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_6 аліменти на утримання
малолітнього сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1
у розмірі 1/3 частини від усіх видів його
доходу (заробітку) до повноліття
дитини, починаючи з 22.12.2010 року, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
зазначаючи, що висновки суду щодо
необґрунтованості заявлених
позивачкою вимог не відповідають
обставинам справи в межах наданих
сторонами доказів, які оцінені судом
односторонньо.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_9 доводи скарги не
визнала, рішення суду просила залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6
є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу проживає разом з матір'ю.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 цього ж Кодексу
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона
проживає, вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Відповідач бере участь в утриманні
дитини, проте матеріальну допомогу
надає нерегулярно і, як вважає позивач,
у недостатньому розмірі.

Враховуючи, що між батьками не
досягнуто згоди щодо утримання дитини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
стягнення з відповідача аліментів у
частці від його заробітку (доходу), який
визначений судом з врахуванням
обставин, передбачених ст.182 СК України,
а саме: матеріального становища дитини
і платника аліментів, наявності у
останнього обов'язку утримувати
повнолітню дочку, яка продовжує
навчання.

При цьому, суд обґрунтовано визначив
час, з якого відповідач зобов'язаний
платити аліменти, враховуючи, що
відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Суд правильно вважав необґрунтованою
вимогу ОСОБА_6 про присудження
аліментів за минулий час, оскільки
позивачка не довела наявність
передбачених ч. 2 ст. 191 СК України
підстав для стягнення на її користь
аліментів за минулий час (з часу
розірвання шлюбу), а надані нею у
підтвердження наведеної вимоги докази
свідчать про те, що відповідач приймав
участь в утриманні сина.

На обставини, які б перешкоджали
ОСОБА_6, в тому числі і з вини
відповідача, звернутись до суду з
позовом про стягнення аліментів
раніше, ніж в жовтні 2013 року, позивач не
посилається, і такі судом не
встановлені.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Так, колегія суддів, не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що судом
необґрунтовано відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в
частині присудження аліментів за
минулий час, починаючи з 22.12.2010 року,
оскільки обов'язок по доказуванню
вказаних у ч. 2 ст. 191 СК України
обставини, зокрема вжиття позивачкою
заходів щодо одержання аліментів з
відповідача та неможливість їх
отримання у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати, законом
покладено саме на позивача.

Сам факт недотримання відповідачем
періодичності надання дитині
матеріальної допомоги в добровільному
порядку не свідчить про його ухилення
від утримання сина.

Враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення ухвалено з додержанням судом
норм матеріального та процесуального
права і підстави для його зміни
відсутні.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від
імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 28.02.2014 року

Ухвала набрала законної сили 25.02.2014
року

Суддя
Л.В. Пузанова

Секретар судового засідання Ю.М. Бараш