Справа № 283/1866/14-ц
провадження №2/283/569/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2014 року

Малинський районний суд Житомирської
області в складі: під головуванням
судді Ярмоленка В.В., з секретарем
судових засідань Пух Н.М., з участю
сторін, прокурора Яричевської Н.М.,
представника органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Малинської міської ради Житомирської
області Корж А.В., Вигівської М.М.,
представника органу опіки та
піклування Гранітненської селищної
ради Малинського району Масалкової
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Малині цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору: служба у
справах дітей виконавчого комітету
Малинської міської ради Житомирської
області, орган опіки та піклування
Гранітненської селищної ради
Малинського району про позбавлення
батьківських прав, встановлення опіки,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_7 щодо її неповнолітньої дочки,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи це тим,
що відповідач не виконує своїх
обов'язків по вихованню дитини, не
проявляє турботи щодо неї, не надає
матеріальної допомоги та веде
аморальний спосіб життя, який призвів
до того, що з 04-річного віку її онука
проживає разом з нею.

За весь час проживання мати не
цікавилась життям дитини, її
утриманням та вихованням не займалась,
при цьому веде бродячий спосіб життя.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, зазначивши,
що внаслідок аморального способу життя
відповідача та відсутністю
мінімальних умов для проживання
дитини, ОСОБА_7 передавши дитину на
виховання, не турбувалась її життям,
навіть не телефонувала. Близько 12
років її онука проживає разом з нею.

В судовому засіданні представник
служби у справах дітей виконавчого
комітету Малинської міської ради
позовні вимоги не визнала, вважаючи, що
в матеріалах справи відсутні докази,
які свідчать про аморальну поведінку
ОСОБА_7, систематичного вживання нею
алкогольних напоїв. немає жодного
звернення структурних підрозділів, що
опікуються дітьми, до служби у справах
дітей про ухилення від виконання нею
своїх обов'язків відносно
неповнолітньої ОСОБА_8 Вважають
недоцільним позбавлення батьківських
прав відносно неповнолітньої ОСОБА_6.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
зазначила, що безаперечними доказами
по справі доводиться факт ухилення
відповідачем від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дочки.

Відповідач до суду з'явилась, позовні
вимоги визнала, причин відсутності
турботи про свою дитину не пояснила,
хоча підтвердила обставини викладені в
позові, зазначивши, що не має контакту з
старшою дочкою.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
задоволення позову найбільше
відповідає інтересам дитини, в
інтересах якої пред'явлено позов з
наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Матір'ю
дитини є ОСОБА_7, відповідач по справі,
а батьком, ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

З показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 слідує, що з 2002 року дитина
постійно проживає разом з бабусею,
позивачем по справі, знаходячись на її
утриманні та вихованні. Мати дівчини не
приділяючи уваги розвитку дитини, веде
аморальний спосіб життя, постійно
змінюючи місце проживання.

В ст. 164 СК України вказано, що мати,
батько дитини можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя, не
забезпечують необхідного харчування,
лікування дитини, не спілкуються з
дитиною, не надають дитині доступу
до культурних та інших духовних
цінностей, не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу, не створюють умов
для отримання нею освіти.

Факт ухилення відповідача від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини та характеризуючи
негативно її особу підтверджується
наступними доказами:

Довідками дошкільного навчального
закладу №3 від 12.01.2010 року №6,
Малинського загальноосвітнього
навчально-виховного комплексу
«школа-ліцей №1 імені Ніни Сосніної»
про те, що дитиною протягом усього часу
виховання та навчання з 2003 року по 2014
рік її утриманням займалась бабуся
ОСОБА_5

З характеристики випускниці 202 групи
МЗНВК «Школа-ліцей №1» ОСОБА_8
вбачається, що мати, ОСОБА_7 не брала
участі у вихованні дівчинки: за час
навчання не цікавилася успіхами
дитини, жодного разу не зявилася у
навчальному закладі. Протягом усього
періоду навчання вихованням та
утриманням дитини займалася бабуся
ОСОБА_5. яка забезпечувала ОСОБА_6 усім
необхідним навчальним приладдям,
одягом. ОСОБА_5 була присутня на
шкільних святах, батьківських зборах,
завжди оперативно вирішувала всі
питання, що виникли під час
навчально-виховного процесу.

При з'ясуванні думки ОСОБА_6 по суті
позову, остання ствердно та
усвідомлено показала, що її матір
ОСОБА_7 нею не цікавиться, будь-якої
допомоги з 3-річного віку не надає, не
цікавиться її життям, а тому вона
просила позбавити батьківських прав
відповідача та призначити
піклувальником бабусю ОСОБА_5, з якою
прожила 12 років.

З довідки професійно-технічного
училища №36 від 25 грудня 2009 року слідує,
що ОСОБА_7 була виселена з гуртожитку за
невиконання режиму проживання та
порушення правил проживання наймачів
житла.

З акту відвідування сім'ї ОСОБА_14
(молодшої доньки відповідача) від 03.09.2014
року вбачається, що відповідач
проживає в АДРЕСА_1, зловживає
спиртними напоями, внаслідок чого
дитина не відвідує школу. Листом №166
від 03.10.2014 року директор Малинської ЗОШ
№5 ОСОБА_15 звертає увагу начальника
ССД, що родина ОСОБА_7 в дійсності не має
житла, змінюючи адресу чотири рази з
01.09.2014 року по 18.09.2014 року, а сама учениця
відвідала школу два дні, після чого
ОСОБА_14 за заявою матері передано на
навчання та проживання в
школу-інтернат м. Радомишль.
Адміністрація школи вважає, що ОСОБА_7
не виконує свої батьківські обов'язки,
а дитина ОСОБА_14 є бездоглядною та
схильною до бродяжництва. Просили
вирішити питання про позбавлення
батьківських прав щодо меньшої доньки.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства», кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Згідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, сукупність наведених
доказів підтверджує, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків щодо виховання доньки
ОСОБА_6, нехтує своїми обов'язками
матері; не піклується про її здоров'я,
фізичний, духовний розвиток, не
займається підготовкою ОСОБА_8 до
самостійного життя, матеріально дитину
не підтримує, а відтак підлягає
позбавленню батьківських прав
відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, суд критично відноситься до
висновку органу опіки та піклування
виконавчого комітету Малинської
міської ради Житомирської області про
недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Аргументація наведена в самому
висновку є не ґрунтовною та не враховує
ряд письмових доказів та обставин
встановлених в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про встановлення
піклування щодо дитини суд виходить з
наступного. Відповідно до п.3 наказу №
34/166/131/88 від 26.05.1999 року «Про
затвердження Правил опіки та
піклування» для безпосереднього
здійснення опіки та піклування
органами опіки та піклування
призначається опікун чи піклувальник.

Опікун чи піклувальник призначається
лише за його згодою і, як правило, з
числа родичів чи близьких підопічному
осіб.

Переважне право серед кількох осіб, які
бажають стати опікунами чи
піклувальниками над однією і тією ж
дитиною, надається родичам дитини
незалежно від місця їх
проживання,особам, у сім'ї яких
проживає дитина на час, коли стосовно
неї виникли підстави щодо встановлення
опіки чи піклування.

За приписами ст. 59 ЦК України
піклування встановлюється над
неповнолітніми особами, які є сиротами
або позбавлені батьківського
піклування, та фізичними особами,
цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно з ч.4 ст. 60 ЦК України суд
встановлює піклування над
неповнолітньою особою, якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
вона позбавлена батьківського
піклування, і призначає піклувальника
за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог ст. 244 СК України
опікуном, піклувальником дитини може
бути повнолітня дієздатна особа (за її
згодою). При призначенні дитині опікуна
або піклувальника орган опіки і
піклування враховує особисті якості
особи, її здатність до виховання дитини
та ставлення до неї, а також бажання
самої дитини.

Як вбачається з наданих суду
документів позивач за місцем роботи та
проживання характеризується
позитивно, матеріально забезпечена, за
медичними показниками має задовільний
стан здоров'я, зверталась до служби у
справах дітей виконавчого комітету
Малинської міської ради ще в 2010 році,
однак постійно їй відмовлялось в цьому.
Вже безпосередньо під час судового
розгляду в засіданні, в присутності
всіх учасників процесу, вона надала
представнику служби у справах дітей
Вигівській М.М. всі необхідні документи
для передачі їй під піклування
неповнолітньої онуки.

Над малолітніми та неповнолітніми
особами опіка чи піклування також
можуть бути встановлені судом, якщо під
час розгляду справи (про позбавлення
батьківських прав, про відібрання
дитини) буде встановлено, що такі особи
позбавлені батьківського піклування.

Тоді, одночасно із вирішенням справи,
судом за поданням органу опіки та
піклування буде призначено опікуна чи
піклувальника особи.

В інших випадках опіка над малолітніми
чи піклування над неповнолітніми
особами встановлюється за рішенням
органу опіки та піклування, яке повинно
бути прийняте не пізніше як у місячний
строк з моменту, коли відповідному
органові опіки та піклування стане
відомо про потребу встановлення опіки
чи піклування (зокрема, з моменту
подання відповідної заяви
заінтересованої особи).

Лист начальника ССД виконавчого
комітету №549 від 05.08.2014 року на ім'я
головуючого по справі (а.с.49) про те, що
ОСОБА_5 не зверталась до служби щодо
установлення піклування є
недостовірним та спростовується рядом
наявних в матеріалах справи письмових
доказів по справі, пояснень позивача та
свідків. Крім того, відповідно до заяви
ОСОБА_5 (а.с.11) вбачається, що позивач
ставила до відома службу у справах
дітей про її бажання бути опікуном
ОСОБА_6.

Відповідно до п. 40-45 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, який затверджено
цією ж Постановою особа, яка виявила
бажання взяти на виховання в сім'ю
дитину-сироту або дитину, позбавлену
батьківського піклування, подає службі
у справах дітей за місцем свого
проживання відповідні документи, яка
протягом 10 днів після отримання заяви
складає акт обстеження
житлово-побутових умов, який
додається до документів та готує
висновок про доцільність
(недоцільність) встановлення опіки,
піклування та відповідність її/його
інтересам дитини. Долучений до
матеріалів справи акт обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_8 про відсутність господарів в
будинку є лише свідченням імітування
організації роботи по встановленню
істини в цивільній справі за позовом
ОСОБА_5

Ненадання органом опіки та піклування
до суду подання на призначення ОСОБА_5
піклувальником ОСОБА_8 не звільняє суд
від обов'язку вирішення позову по суті
та захисту прав та інтересів
неповнолітньої дитини, так як вважає,
що особисті якості позивача, її
здатність виховувати дітей, тривалий
час проживання у неї онуки, дають
підстави для призначення її
піклувальником, що відповідає
інтересам ОСОБА_6, про що остання
підтвердила в судовому засіданні, при
цьому щодо позивача не виявлено
обмежень встановлених статтею 64 ЦК
України.

Зважаючи на повне ігнорування,
починаючи з 01 листопада 2008 року
(публікація в газеті «Малинські
новини» (а.с. 32) представниками служби у
справах дітей виконавчого комітету
Малинської міської ради своїх
безпосередніх обов'язків, закріплених
Порядком провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, який затверджено
постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року, суд
приймає рішення відповідно до ст. 3
Конвенції «Про права дитини» від 20
листопада 1989 року в якій відзначено, що
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Неналежне виконання ССД
виконавчого комітету Малинської
міської ради захисту інтересів дітей
ОСОБА_7 призводить не лише до порушення
інтересів неповнолітньої ОСОБА_6, а й
потягло за собою опинення малолітньої
ОСОБА_14 в складній життєвій ситуації
внаслідок відсутності своєчасного
контролю за родиною зі сторони
державних компетентних органів.

За ст. 3 Закону України «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування» до основних засад
державної політики щодо соціального
захисту дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування,
відноситься створення умов для
реалізації права кожної дитини на
виховання в сім'ї та виховання й
утримання дітей за принципом
родинності.

На підставі ст. 6 Закону за умови втрати
дитиною батьківського піклування
відповідний орган опіки та піклування
вживає вичерпних заходів щодо
влаштування дитини в сім'ї громадян
України: на усиновлення, під опіку або
піклування, у прийомні сім'ї, дитячі
будинки сімейного типу.

При цьому суд відхиляє посилання
представника служби у справах дітей
виконавчого комітету Малинської
міської ради, як на обґрунтування своїх
заперечень, на те, що після позбавлення
батьківських прав (що є відмінним від
усиновлення) ОСОБА_7 щодо доньки ОСОБА_6,
остання утратить усі зв'язки із своєю
рідною сестрою ОСОБА_14, бо зазначене не
скасовує біологічного споріднення
дітей, чим безпосередньо повинні
керуватися компетентні органи для
захисту прав та інтересів дитини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з
боку ОСОБА_5 була дотримана процедура
оформлення піклування над ОСОБА_8,
право на опіку та піклування якого вона
відстоює протягом чотирьох років, в цій
частині інтереси дитини підлягають
захисту, а позовні вимоги -
задоволенню.

Питання про судові витрати суд вирішує
в порядку вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3,10,11, 60,88, 174, 209, 215 ЦПК
України, ст.ст. 150, 164 п.2, 244СК України, -

ВИРІШИВ:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити піклування над
неповнолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки м. Малина Житомирської
області та призначити піклувальником
над дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,
мешканки АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканки АДРЕСА_3 не працюючої, на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене сторонами
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
його проголошення.

Суддя: В. В. Ярмоленко