АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/40/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Спірідонової Т.В.

при секретарі: Терлич А.В.

з участю: представника
апелянта

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана
його представником ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 25 жовтня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до другого міського відділу ДВС
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вік-Транс»,
Публічного акціонерного товариства
банку «Надра» про визнання права
власності на транспортний засіб,
звільнення його з-під арешту,
заслухавши доповідача, пояснення
учасника процесу, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
судова колегія ,

В С Т А Н О В И
Л А :

в липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом про
звільнення майна з-під арешту , в
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначав, що він придбав у
встановленому законом порядку й
зареєстрував належним чином своє право
власності на причіп-платформу - Е марки
METACO, 1996 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2 і є його добросовісним
набувачем і законним власником, що
підтверджується довідкою - рахунком №
ДПІ 434306 від 21 серпня 2013 року та
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3.

Проте, 04 вересня 2012 року державним
виконавцем міського відділу ДВС

_______________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Порозова
І.Ю. Категорія № 56

Доповідач - Харчук В.М.

відкрито виконавче провадження ВП №
34128183 з примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса № 2570 від
22.09.2009 року про звернення стягнення на
майно яке належить ТОВ «Вік Транс», а
саме зазначений вище причіп-платформу,
який перебував в заставі банку, в
рахунок погашення заборгованості
перед ПАТ КБ «Надра».

Позивач вважає дії державного
виконавця щодо оголошення в розшук та
винесення постанови про опис та арешт
транспортного засобу незаконними,
оскільки він є добросовісним набувачем
і придбав зазначений причіп-платформу
у встановленому законом порядку, тому
даний транспортний засіб на час
виконання виконавчих дій не належав
боржнику ТОВ «Вік-Транс».

ОСОБА_2 просив звільнити
причіп-платформу - Е марки METACO, 1996 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2 з під
арешту та виключити запис з державного
реєстру обтяжень рухомого майна про
обтяження зазначеного транспортного
засобу за № 13692300 від 21.05.2013 року.

В подальшому позивач подав заяву
про збільшення розміру позовних вимог,
в якій просив визнати за ним право
власності на причіп-платформу - Е марки
METACO, 1996 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В ході розгляду справи
представник позивача підтримував
заявлені позовні вимоги, представник
другого міського відділу ДВС,
представник ПАТ КБ «Надра» та
представник ТОВ «Вік-Транс» проти
задоволення позову заперечували.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 не погодився з рішенням
суду першої інстанції від 25 жовтня 2013
року подав через свого представника
ОСОБА_3 апеляційну скаргу.

Представник апелянта зазначає, що
відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» ОСОБА_2 є
добросовісним набувачем спірного
майна і право власності на зазначений
транспортний засіб ним набуте законно,
оскільки на момент придбання
причіпа-платформи він не був обтяжений
і такі відомості були відсутні в
державному реєстрі обтяжень рухомого
майна.

Посилається на те, що зі змісту
довідки-рахунку ДПІ № 434306, вбачається,
що спірний транспортний засіб був
прийнятий комісійним магазином від ТОВ
«Вік-Транс», а тому продавцем дотримано
всі вимоги щодо передачі транспортного
засобу на комісію, що в свою чергу
підтверджує факт відчуження
товариством спірного причіпа. Крім
того, законність придбання
транспортного засобу підтверджується
виданим свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу.

Також представник апелянта
вказує, що положення Закону України
«Про заставу» в частині здійснення
звернення стягнення на предмет застави
на підставі виконавчого напису
нотаріуса не підлягають застосуванню
до спірних правовідносин, оскільки це
суперечить нормам Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», отже вчинений
нотаріусом виконавчий напис не
підлягав виконанню.

Зазначає, що позивач спочатку
придбав спірний транспортний засіб, а
вже після цього виконавча служба
почала вчиняти дії щодо його звернення,
при цьому не перевіривши кому належить
спірний причіп. Крім того, виконавчий
напис був пред'явлений до виконання з
порушенням строку встановленого ст. 91
Закону України «Про нотаріат».

Тому представник апелянта
просить скасувати рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 25 жовтня 2013
року і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позивні вимоги ОСОБА_2

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.10-11, 59, 60, 64, 138,
213, 308 ЦПК України суд вирішує спір на
засадах змагальності та
диспозитивності, в межах та на
підставах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами належних і
допустимих доказів. Кожна сторона
доказами зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом.

Обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки або витяги з
них, що містять відомості про
обставини, які мають значення для
справи.

Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу (належно
засвідчену у встановленому порядку),
суд за клопотанням осіб, які беруть
участь у справі, має право вимагати
подання оригіналу.

Оригінали письмових доказів до
набрання судовим рішенням законної
сили повертаються судом за клопотанням
осіб, які їх подали, якщо це можливо без
шкоди для розгляду справи. У справі
залишається засвідчена суддею копія
письмового доказу.

Незасвідчені у встановленому
порядку ксерокопії документів в
розумінні процесуального закону не
являються допустимими письмовими
доказами.

Обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Судове рішення є законним, якщо
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції
відхиляє апеляційну скаргу апелянта і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе судове рішення з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч.ч. 1 та 2, п.
1), п. 3), п. 4), ст. 330, ч. 1, п. 3) ст.. 388, ст.ст. 391,
392, 572, ч. 1 ст. 574, ч. 1 ст. 583, ч. 1 ст. 585, ч. 2 ст.
586, ч. 1 ст. 589, ч. 1 ст. 590 ЦК України; ч. 1 ст.
2, ч. 1 ст. 15, ст.. 16, ч.ч. 1 та 2 ст. 17, , ст.. 19,
ч. 6 ст. 20, ч. 1 ст. 27, ст. 28 Закону України №
2654-ХІІ від 02.10.1992 року в редакції станом
на 21 серпня 2012 року (момент придбання
причепа ОСОБА_2) кожна особа має право
на судовий захист свого порушеного
цивільного права, в тому числі
способами такого захисту можуть бути
визнання права, припинення дії, яка
право порушує, відновлення становища,
яке існувало до порушення.

Якщо майно відчужене особою, яка
не мала на це права, добросовісний
набувач набуває право власності на
нього, якщо відповідно до вимог Закону
майно не може бути витребуване у нього.

Якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, якщо
майно, в тому числі, вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння не з їхньої волі
іншим шляхом.

Власник має право вимагати
усунення перешкод в здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Власник може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Застава виникає на підставі
договору, закону або рішення суду.

Заставодавцем може бути як
боржник, так і третя особа (майновий
поручитель).

Право застави на рухому річ
виникає з моменту укладення договору
застави і не залежить від реєстрації
застави.

Застава рухомого майна може бути
зареєстрованою відповідно до Закону,
реєстрація застави чи її відсутність
не впливає на чинність договору
застави.

Заставодавець має право
відчужувати предмет застави,
передавати його в користування іншій
особі або іншим чином розпоряджатися
ним лише за згодою заставодержателя,
якщо інше не встановлено договором.

У разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Звернення стягнення здійснюється
за рішенням суду, за виконавчим написом
нотаріуса, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Застава зберігає силу і в тому
випадку, якщо за однією з підстав,
передбачених в Законі, майно або
майнові права переходять у власність
іншої особи.

Припинення застави в цьому випадку
не відбувається, якщо це не визначено
договором або Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 9, ч. 1
ст. 10, ст.. 24, ч. 1, п. 5) ст.. 26 Закону України
№ 1255-ІУ від 18.11.2003 року «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» в редакції закону
на час відчуження заставленого майна
позивачу 21 серпня 2012 року, у разі
реєстрації обтяження рухомого майна в
реєстрі обтяжень та у разі відчуження
предмета обтяження боржником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
обтяжувача, який протягом п'яти днів
повинен зареєструвати відповідні
зміни в реєстрі обтяжень.

Якщо інше не встановлено Законом
або договором, зареєстроване обтяження
зберігає силу для нового власника
рухомого майна.

У разі відчуження рухомого майна
боржником, який не мав права його
відчужувати та за відсутності в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна відповідних записів про
обтяження, особа, яка придбала це майно
за відплатним договором, вважається
його добросовісним набувачем
відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо
набувач не знав і не міг знати про
відсутність права у відчужувача на
відчуження майна.

Добросовісний набувач набуває
право власності на предмет обтяження
без обтяжень.

22 вересня 2011 року Законом України
№ 3795-17 внесено зміни до ст.ст. 24 та 26
Закону № 1255-ІУ від 18.11.2003 року, якими
доповнено способи звернення стягнення
на заставлене майно і за виконавчим
написом нотаріуса. В цій частині Закон
№ 1255-ІУ став відповідати положенням
Закону України «Про заставу» та
положенням ЦК України в частині
звернення стягнення на заставлене
майно за виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до ч.ч. 1 та 5 ст. 54, ст. 57,
ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання виконавчих документів
допускається і за виконавчими написами
нотаріусам. З цією метою державними
виконавцями може проводитись опис та
арешт заставленого майна, його
реалізація в порядку, визначеному
Законом.

Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, вправі звернутися до суду
із позовом про визнання права
власності на арештоване майно і зняття
з нього арешту.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні
позову про визнання права власності та
заставлене майно і звільнення його
з-під арешту, суд першої інстанції
виходив з того, що причіп-платформа Е
марки МЕТОСО, 1998 року випуску, номер
кузова НОМЕР_1 належав на праві
власності ТОВ «ВІК-ТРАНС».

Цей причіп-платформа був
переданий в заставу ПАТ КБ «Надра» на
підставі укладеного договору застави.
Відчуження причіпа-платформи 21 серпня
2012 року на користь позивача ОСОБА_2
відбулось без згоди заставодержателя.
Перехід права власності на
причіп-платформу не припинив дію
договору застави. На час укладення
договору відчуження заставленого
рухомого майна на виконанні
знаходився виконавчий напис нотаріуса
про звернення стягнення на заставлене
майно на користь ПАТ КБ «Надра». Тому
ОСОБА_2 не є належним добросовісним
набувачем майна, від якого це майно не
може бути витребуване. Відсутність
реєстрації обтяження не впливає на
законність договору застави, його дію
та незаконність проведення відчуження
транспортного засобу.

Такі висновки суду першої
інстанції відповідають встановленим
обставинам справи, що визнаються
сторонами та підтверджуються
дослідженими письмовими доказами. Ці
висновки зроблені судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що в місті
Хмельницькому у встановленому законом
порядку створене та зареєстроване
товариство з обмеженою
відповідальністю «ВІК-ТРАНС»
учасниками (засновниками та
власниками) якого були ОСОБА_2 та
ОСОБА_5.

На праві власності ТОВ «ВІК-ТРАНС»
належав причіп-платформа Е МЕТАСО, 1998
року випуску, номерний знак НОМЕР_2,
шасі НОМЕР_1.

Цей причіп на забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_5 перед ПАТ КБ
«Надра»за договором застави,
посвідченим приватним нотаріусом
Хмельницького районного нотаріального
округу ОСОБА_6 06.07.2007 року, переданий в
заставу ПАТ КБ «Надра».

Однак, договір застави в реєстрі
рухомого заставленого майна не
реєструвався, а зареєстрований лише 21
травня 2013 року.

ОСОБА_5 своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконала,
допустила заборгованість за кредитним
договором перед банком на суму 37 381,02
доларів США. Тому за зверненням ПАТ КБ
«Надра» 22 вересня 2009 року цим же
нотаріусом вчинено виконавчий напис
про звернення стягнення на заставлене
майно. Цей виконавчий напис у
встановленому порядку ОСОБА_2 не
оскаржувався.

21 липня 2006 року ОСОБА_2 вийшов з
учасників товариства, залишивши свою
частку статутного капіталу товариства
ОСОБА_5

21 серпня 2012 року заставлений
причіп-платформу товариством без згоди
та повідомлення банку відчужено ОСОБА_2
за 17 989,71 гривень.

В процесі примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса
державним виконавцем Другого міського
відділу державної виконавчої служби
Хмельницького МРУЮ у зв'язку з
відсутністю заставленого майна
оголошено розшук причіпа, а 03.04.2013 року
проведено його опис та арешт.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами та
підтверджуються засвідченими копіями
заяви ОСОБА_2 до МРЕВ про реєстрацію
транспортного засобу, копією облікової
картки на причіп, копіями протоколу про
вихід ОСОБА_2 з числа учасників
(власників) ТОВ «ВІК-ТРАНС» (а.с.31-34),
витягом з реєстру обтяжень рухомого
майна (а.с.67-68).

Судова колегія не бере до уваги
незасвідчені у встановленому порядку
ксерокопії документів, які в розумінні
процесуального закону не являються
допустимими письмовими доказами.

Проведене відчуження
причіпа-платформи від ТОВ «ВІК-ТРАНС»
до ОСОБА_2 за наявності виконавчого
напису нотаріуса про звернення
стягнення на заставлене майно, за
відсутності згоди ПАТ КБ «Надра» не
припинило дію договору застави і ПАТ КБ
«Надра» вправі звернути стягнення на
заставлене майно.

Відсутні підстави при таких
обставинах вважати ОСОБА_2 - учасника
ТОВ «ВІК-ТРАНС» добросовісним
набувачем заставленого майна, право
власності якого на причіп виникло без
встановлених обтяжень.

Позивачем та апелянтом не
доведено заявлених позовних вимог.

Судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи,
досліджено докази, які їх
підтверджують, ухвалено законне та
обґрунтоване судове рішення, підстави
до скасування якого в межах доводів
апеляційної скарги апелянта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А
Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана
його представником ОСОБА_3 відхилити,
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 25 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)

судді: (підписи)

Копія відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду
В.М. Харчук