Справа № 234/8494/14-ц
Провадження № 2/234/3827/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2014 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

при секретарі Науменко А.Е.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2014 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.03.2011 року Відповідачу було оформлено кредитну карту Універсальна 55, відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 8 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту Gold зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 31.08.2014 року в загальній сумі 18 592 грн. 83 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 7 522 грн. 77 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7 780 грн. 51 коп., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в сумі 1 927 грн. 99 коп., фіксованої частини штрафу в сумі 500,00 грн., процентної складової штрафу в сумі 861 грн. 56 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та суду пояснила, що згідно тарифів по карті Універсальна Gold відповідачу нараховувалася пеня у розмірі 1% на місяць на суму заборгованості з 2011 року по 2013 рік. З 05.02.2013 року щомісячно відповідачу нараховувалася пеня у розмірі 50 грн. щомісячно при виникненні прострочки по кредиту та відсоткам. Тобто, пеня була зменшена для відповідача та нараховувалася у фіксованому розмірі. Просить стягнути пеню за весь час нарахування, тобто з 2011 року, оскільки це політика банку. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що він дійсно отримував у банку кредит, знає, що повинен кредитні кошти повернути банку. Однак на теперішній час у нього тяжке матеріальне становище, тому він погоджується повернути 13 000 грн. в рахунок погашення заборгованості, але з іншою сумою нарахувань не згоден, оскільки у нього не має можливості погасити усю суму згідно заявленого позову. Просить задовольнити позов частково.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши зібрані в справі докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Згідно ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Судом встановлено, що 26.01.2011 року між ПриватБанком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір, який складається із анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с. 4). Про згоду ОСОБА_3 на укладання договору саме в такій формі свідчить підпис відповідача на Заяві.

05.03.2011 року Відповідачу було оформлено кредитну карту Універсальна 55, відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 8 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту Gold зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

З даного приводу у судовому засіданні спору між сторонами не існувала, відповідач підтвердив, що дійсно отримав кредит у ПриватБанку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 14 37) та тарифами банку (а.с. 72 74) складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити кредитний ліміт. (а.с. 30 зворотна сторінка)

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. (а.с. 35 зворотна сторінка)

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачу в сумі 8 700 гривень. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 31.08.2011 року сума боргу по кредитному договору складає 18 592 грн. 83 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 7 522 грн. 77 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7 780 грн. 51 коп., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в сумі 1 927 грн. 99 коп., фіксованої частини штрафу в сумі 500,00 грн., процентної складової штрафу в сумі 861 грн. 56 коп. (а.с. 8 - 10)

Із виписки банку про погашення кредиту вбачається, що за період часу з 05.03.2011 року по 31.08.2014 рік відповідач ОСОБА_3 здійснював іноді погашення кредиту, останній раз погашення відповідачем кредитних коштів було 26.12.2011 року. (а.с. 9)

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 7 522 грн. 77 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7 780 грн. 51 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте, суд вважає, що розмір пені та строки її нарахування, зазначені в розрахунку банку, суперечать нормам матеріального права.

Згідно зі ст. 611 даного Кодексу, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності.

Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 цього Кодексу, розмір неустойки може бути встановлений договором.

Виходячи з розрахунку, наданого позивачем, пеня відповідачу нарахована за період з 01.09.2011 року по 01 серпня 2014 року в розмірі 1 927, 99 грн. (а.с. 9-10)

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі, про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Крім того, незалежно від подання заяви про застосування позовної давності ( п.п. 3,4 ст. 267 ЦК України) вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України про застосування строку позовної давності є обов'язковим для суду, нарахування пені не може перевищувати одного року.

Позивач з позовом до суду звернувся 24.09.2014 року, тому враховуючи викладене, пеня за порушення зобов'язань за кредитним договором з відповідача може бути стягнута лише за період з 24 вересня 2013 року.

Із розрахунку заборгованості та пояснень представника позивача ОСОБА_2, наданими у судовому засіданні, вбачається, що відповідачу з 05.02.2013 року нараховувалася фіксовану сума пені на місяць у розмірі 50 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі 550 грн., що підтверджується наданим розрахунком банку (а.с. 9 зворотна сторінка - 10).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 550 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та у розмірі 861, 56 грн. (процентна складова) підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Тарифами банку також передбачено, що штраф при порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. (а.с. 73)

Тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина).

Враховуючи те, що загальна сума заборгованості по кредиту, яка підлягає стягненню, становить 7 522 грн. 77 коп. ( заборгованість за кредитом) + 7 780 грн. 51 коп. (заборгованість по відсоткам) + 550 грн. (заборгованість по пені) = 15 853 грн. 28 коп., то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача процентна складова штрафу у розмірі 5 %, яка становить 792 грн. 66 коп.

За таких обставин, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ ПриватБанк становить 17 145,94 грн., яка складається з: непогашеної суми кредиту - 7 522,77 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 7 780,51 грн.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 550 грн.; фіксована частина штрафу у розмірі 500 грн. та процентна складова штрафу у розмірі 792 грн. 66 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 14, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (розрахунковий рахунок 3111 МФО 305299, ) заборгованість за кредитом у загальній сумі 17 145 грн. 94 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 7 522,77 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 7 780,51 грн.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 550 грн.; фіксованої частини штрафу 500грн.; процентної складової частини штрафу 792,66грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (розрахунковий рахунок 0001 МФО 305299, ) судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Краматорський міський суд.

Суддя: