Справа № 209/5758/14-ц
Провадження № 2/209/2018/14
11 грудня 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
головуючого судді Ковальової А.Б.
при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечення проти позову від нього не надійшли.
Представник позивача Малюк Ольга Петрівна, яка діє за довіреністю, в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, у якій зазначила, що підтримує позов Банку по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача в судове засідання, їй роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.ст.74,76 ЦПК України - рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом досліджені письмові докази по справі: розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-7), анкета - заява про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг і "Приватбанк" (а.с. 8), довідка про умови кредитування із використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с. 9-10), Умови та Правила надання банківських послуг, (а.с.11 - 34), копія паспорту відповідача (а.с. 35), довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ( а.с. 36), банківська ліцензія (а.с. 38), статут (а.с. 39).
Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що дійсно 28 січня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою від 28 січня 2013 року (а.с.8). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір про надання кредиту, підтверджується підписом в заяві, та в Умовах та Правилах надання банківських послуг.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.6Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався, на вимогу банку, виконати зобов'язання з повернення кредиту (у томі числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплатити винагороду банку.
Відповідно до п. 2.1.17.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язався сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% ві ціни позову.
Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, відповідач доручив списувати з будь - якого рахунку, відкритого в банку позивача, грошові кошти для здійснення платежу із метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.
Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір між сторонами діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.
Банк свої зобов'язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 8500 грн. При цьому, згідно п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4 Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням банку та на право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суму кредиту, відсотки, комісію та інші витрати відповідно до умов договору не сплачує, тобто фактично відмовився від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству.
На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" належить в повному обсязі стягнути суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір.
На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 533, 543, 554, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України, керуючись статтями 8, 10, 57, 59, 60, 88, 209, 212, 212 -215, 218, 224- 226 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.Б. Ковальова