Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/377/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді -
Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула М.А.

Кіселика С.А.

за участю секретаря - Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 10 грудня 2013 року за
позовом прокурора м. Кіровограда
в інтересах держави в особі:
Управління охорони здоров'я
Кіровоградської обласної державної
адміністрації, Комунального закладу
"Кіровоградський обласний
шкірно-венерологічний диспансер" до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

встановила:

У червні 2013 року прокурор м.
Кіровограда в інтересах держави
в особі: Управління охорони здоров'я
Кіровоградської обласної державної
адміністрації, Комунального закладу
"Кіровоградський обласний
шкірно-венерологічний диспансер"
звернувся до суду з позовом в якому
просив стягнути з ОСОБА_3 заподіяну
державі в особі Управління охорони
здоров'я Кіровоградської обласної
державної адміністрації, Комунального
закладу "Кіровоградський обласний
шкірно-венерологічний диспансер"
шкоду, у зв'язку з оплатою ОСОБА_4 часу
вимушеного прогулу в розмірі 1931, 24 грн.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 10 грудня 2013
року позов задоволено. Стягнуто із
ОСОБА_3 на користь держави в особі
Управління охорони здоров'я
Кіровоградської обласної державної
адміністрації, Комунального
закладу "Кіровоградський обласний
шкірно-венерологічний диспансер"
заподіяну шкоду, в зв'язку з оплатою
ОСОБА_4 часу вимушеного прогулу в
розмірі - 1931, 24 грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог. Зазначає, що суд
неповно з'ясував обставини по справі та
дійшов висновку, який не відповідає
дійсним обставинам справи. Вказує, що
її вина у вчиненні трудового
правопорушення відсутня, що
підтверджується обставинами справи та
наданими доказами.

У судовому зсіданні суду
апеляційної інстанції прокурор та
представник сторони позивача
заперечували проти доводів
апеляційної скарги, просили залишити
рішення суду без змін. Відповідачка
ОСОБА_3, належним чином повідомлена про
час та місце розгляду справи, повторно
не з'явилась до суду апеляційної
інстанції, в заяві просила відкласти
розгляд справи у зв'язку із
перебуванням її представника на
санаторно-курортному лікуванні.

Колегія суддів визнала неявку
сторони відповідача з неповажних
причин.

Неявка сторони у справі, за умови
її належного повідомлення про час та
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи(ст.305 ЦПК).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
працюючи на посаді головного лікаря
КЗ «Кіровоградський обласний шкірно-
венерологічний диспансер», відповідно
до визначених посадовою інструкцією
повноважень, видала наказ № 86-к від
07.10.2011 року про звільнення інженера з
охорони праці ОСОБА_4 від сумісництва
на 0,25 ставки інженера з метрології з
07.10.2011 року.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 06.04.2012 року, у
справі за позовом ОСОБА_4 про
поновлення на роботі, зазначений наказ
скасовано. ОСОБА_4 поновлено на посаді
та рішенням цього ж суду від 21.11.2012
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково, стягнуто з КЗ
«Кіровоградський обласний шкірно-
венерологічний диспансер» на користь
ОСОБА_4 середній заробіток за час
вимушеного прогулу у сумі 1 931 грн. 24 коп.
, без урахування податків та інших
платежів.

На виконання вказаного рішення
суду, відповідно до наказу головного
лікаря КЗ «Кіровоградський обласний
шкірно- венерологічний диспансер» від
30.11.2012 р. №126-к, ОСОБА_4 виплачено
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу у сумі 1 931, 24 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
правильно керувався п. 8 ч. 1 ст. 134 ,ст. 237
КЗпП України і дійшов
обґрунтованого висновку щодо
покладення на головного лікаря
ОСОБА_3 обов"язку покрити шкоду,
заподіяну комунальному закладу у
з"вязку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу внаслідок
незаконного звільнення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП
України працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли службова особа винна в
незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України
суд покладає на службову особу, винну в
незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу або часу виконання
нижчеоплачуваної роботи. Такий
обов'язок покладається, якщо
звільнення чи переведення здійснено з
порушенням закону або якщо власник чи
уповноважений ним орган затримав
виконання рішення суду про поновлення
на роботі.

Отже, діючим законодавством
передбачена повна матеріальна
відповідальність посадової особи за
порушення трудового законодавства та
гарантованих прав працівника під час
його звільнення.

Відповідно до наведеного, суд
повно та всебічно встановив обставини
справи, зробив висновки, які
відповідають встановленим обставинам
справи, правильно застосував норми
матеріального права, тому рішення суду
відповідає вимогам щодо його
законності і обґрунтованості. Доводи
апеляційної скарги були предметом
судового розгляду справи, ім. дана
належна правова оцінка.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.303,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 10 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України протягом 20днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: