печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарях:Туревич О.Ю., Гурніку А.І.,за
участю: позивача:ОСОБА_3,представника
позивача:ОСОБА_4,відповідача-1:ОСОБА_5,пр
едставника
відповідача-1:ОСОБА_6,представника
відповідача-1:ОСОБА_7,відповідача-2:не
з'явився,відповідача-3:ОСОБА_8,відповіда
ча-4:не з'явився,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_10 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3)
звернувся до суду з вказаним позовом до
ОСОБА_5 (далі - відповідач-1, ОСОБА_5),
ОСОБА_11 (далі - відповідач-2, ОСОБА_11),
ОСОБА_8 (далі - відповідач-3, ОСОБА_8), в
якому просить стягнути з відповідачів
на користь позивача матеріальну шкоду
в розмірі 16 867,42 грн.; моральну шкоду в
розмірі 10 000,00 грн., судовий збір в
розмірі 345,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що він є власником
квартири АДРЕСА_1, в якій проживає разом
з дружиною та сином. 06.06.2013 року
квартира позивача була залита холодною
водою з вище розташованої квартири
АДРЕСА_4, власником якої є ОСОБА_5, у
зв'язку із не закриттям крану холодної
води. Внаслідок залиття було
пошкоджено стелю та стіни на кухні в
квартирі позивача. 08.06.2013 року квартира
позивача знову була залита з вище
розташованої квартири АДРЕСА_4
каналізаційним брудом. 10.06.2013 року
працівниками КП УЖГ «Хрещатик» було
складено акт, яким зафіксовано обсяг
пошкоджень та встановлено, що причиною
залиття є недбале користування
каналізаційним стояком мешканцями
квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 під час
виконання ремонтних робіт. Позивачем
було встановлено, що ремонтні роботи за
усним договором з ОСОБА_11 та ОСОБА_5
здійснює ОСОБА_8, який після огляду
наслідків залиття квартири позивача
погодився скласти акт затоплення та
пошкодження майна, а також
запропонував здійснити
відновлювальний ремонт за кошти
позивача. 25.06.2013 року між позивачем та
відповідачем-3 було укладено договір на
виконання ремонтних робіт загальною
вартістю 13 500,00 грн., в тому числі
кошторис на матеріали в розмірі 8 500,00
грн. 09.07.2013 року відповідач-3 почав
ремонтні роботи, проте, проводив їх
неякісно та повільно. 23.07.2013 року
відповідач-3, посилаючись на
відсутність коштів, звернувся до
позивача з проханням надати у борг 3
275,00 грн. з метою закупівлі будівельних
матеріалів. Грошові кошти в розмірі 3
275,00 грн. позивач передав відповідачу-3 у
борг, про що свідчить розписка від
28.07.2013 року. 27.07.2013 року ОСОБА_8 ремонтні
роботи в квартирі позивача припинив, не
повідомивши причини, грошові кошти,
взяті в борг, не повернув. Власники
квартири АДРЕСА_4 в досудовому порядку
відмовились врегулювати спір, а
власників квартири АДРЕСА_2 позивач не
зміг розшукати. Внаслідок дій та
бездіяльності відповідачів позивач
вимушений був робити відновлювальний
ремонт за власні кошти, у зв'язку із чим
03.08.2013 року уклав новий договір на
виконання ремонтних робіт з іншою
фізичною особою. Вартість робіт за
вказаним договором склала 6 337,50 грн.,
вартість придбаних матеріалів склала 6
754,92 грн. 12.08.2013 року ремонтні роботи
були завершені та сторонами договору
підписано акт прийому-передачі. Таким
чином, недбалими діями відповідачів
позивачу заподіяно матеріальну шкоду в
розмірі 16 867,42 грн. Також позивач
вважає, що внаслідок неправомірних дій
відповідачів йому заподіяно моральну
шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 000,00
грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 04.10.2013 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_11,
ОСОБА_8 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири та
справу призначено до судового
розгляду.

24.10.2013 року на адресу суду надійшли
письмові заперечення ОСОБА_5 на позовну
заяву в яких відповідач-1 просив в
частині позову відмовити щодо
стягнення завданої матеріальної та
моральної шкоди, як неналежного
відповідача у справі, оскільки її
квартиру також було залито 06.06.2013 року
та 08.06.2013 року. Згідно акту комісії
працівників КП УЖГ «Хрещатик» причиною
залиття квартири АДРЕСА_1 стало
засмічення будівельним сміттям
каналізаційної мережі між квартирами
АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2. Отже, саме власник
квартири АДРЕСА_2 та дії працівників,
які здійснювали ремонтні роботи в
квартирі АДРЕСА_2, спричинили
засмічення каналізаційної мережі та є
відповідальними за спричинену
позивачеві шкоду.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 31.10.2013 року за клопотанням
представника позивача, відповідно до ч.
1 ст. 33 ЦПК України, до участі у справі в
якості співвідповідача було залучено
ОСОБА_10, яка є власником квартири
АДРЕСА_2 (далі - відповідач-4, ОСОБА_10).

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 03.12.2013 року за клопотанням
представника позивача, відповідно до ч.
1 ст. 33 ЦПК України, замінено
неналежного відповідача ОСОБА_11 на
відповідача ОСОБА_9 (далі - відповідач-2,
ОСОБА_9), який зареєстрований в АДРЕСА_2.

03.12.2013 року представник відповідача-1
надав письмові заперечення на позов в
яких просив в позові до відповідача-1
відмовити, оскільки вина ОСОБА_5 у
заподіянні шкоди позивачеві відсутня
та зазначив, що додані до позовної
заяви деякі чеки, які підтверджують
купівлю матеріалів, датовані 21.08.2012
року.

12.12.2013 року позивач уточнив позовні
вимоги в заяві від 12.12.2013 року та просив
стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_10 на користь позивача у
відшкодування завданої матеріальної
шкоди грошові кошти в загальному
розмірі 13 592,42 грн.; стягнути з ОСОБА_8 на
користь позивача грошові кошти в
розмірі 3 275,00 грн., виданих йому у борг
на підставі розписки на відновні
роботи; стягнути солідарно з ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 на користь
позивача у відшкодування моральної
шкоди грошові кошти в розмірі 10 000,00
грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 на користь
позивача судовий збір в розмірі 345,00
грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 19.12.2013 року уточнена позовна
заява в частині вимог про стягнення
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 на користь позивача у
відшкодування завданої матеріальної
шкоди 13 592,42 грн.; стягнення солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 на
користь позивача у відшкодування
моральної шкоди 10 000,00 грн.; стягнення
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 на користь позивача судового
збору в розмірі 345,00 грн. прийнята до
розгляду. Щодо позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_8 на користь позивача
грошових коштів в розмірі 3 275,00 грн.,
виданих йому у борг на підставі
розписки на відновні роботи, то суд не
приймає їх до розгляду, оскільки ці
вимоги мають інший предмет та підстави
позову, та можуть бути предметом
окремого судового розгляду.

19.12.2013 року в судовому засіданні в
якості свідків за клопотанням
відповідача-3 був допитаний ОСОБА_13,
який проводив ремонт в квартирі
АДРЕСА_1, та за клопотанням
представника позивача були допитані
ОСОБА_14 - Начальник відділу
експлуатації та благоустрою КП УЖГ
«Хрещатик», ОСОБА_15 - майстер ремонтної
дільниці КП УЖГ «Хрещатик», ОСОБА_16 -
майстер територіальної дільниці № 4 КП
УЖГ «Хрещатик», ОСОБА_17 -
слюсар-сантехнік аварійної бригади КП
УЖГ «Хрещатик».

20.01.2013 року на адресу суду надійшли
письмові пояснення представника
відповідача-1 в яких останній просив в
позові до ОСОБА_5 відмовити, оскільки
вини відповідача-1 у заподіянні шкоди
позивачу немає, більш того, відповідач-1
також є потерпілою, оскільки її
квартиру також було двічі залито.

21.01.2013 року в судовому засіданні в
якості свідка за клопотанням
представника позивача був допитаний
ОСОБА_3 та ОСОБА_18, який проживає в
АДРЕСА_5.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
позовні вимоги з урахуванням заяви про
уточнення від 12.12.2013 року в повному
обсязі, з викладених в позовній заяві
підстав, та просили їх задовольнити.

Відповідач-1 та представники
відповідача-1 в судовому засіданні щодо
задоволення позову заперечували з
викладених у письмових запереченнях та
поясненнях підстав та просили в позові
до відповідача-1 відмовити.

Відповідач-3 в судовому засіданні щодо
задоволення позову заперечував та
просив в позові відмовити, зазначивши,
що шкоду заподіяно позивачеві не з його
вини та внаслідок не його дій, більш
того, він сам робив ремонт позивачу, і
не тільки в залитому приміщенні.

Відповідач-2 та відповідач-4 в судове
засідання не з'явились, про день, час та
місце розгляду справи, в порядку ст.ст.
74, 76 ЦПК України, повідомлені належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача-1,
представників відповідача-1,
відповідача-3, пояснення свідків,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 09.02.1999 року, належить на праві
приватної власності ОСОБА_3 (а. с. 8).

06.06.2013 року квартиру АДРЕСА_1 було
затоплено, внаслідок протікання
холодної води. 08.06.2013 року квартиру
АДРЕСА_1 було затоплено вдруге
каналізаційними стоками, про що 10.06.2013
року працівниками КП УЖГ «Хрещатик»
було складено Акт від 10.06.2013 року.

Так, згідно Акту від 10.06.2013 року,
складеного спеціалістами КП УЖГ
«Хрещатик» ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_19,
ОСОБА_17, комісією встановлено, що в
квартирах АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2
проводяться ремонтні роботи. 07.06.2013
року працівниками КП УЖГ «Хрещатик»
було проведено прочищення
каналізаційної мережі між квартирами
АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2, однак, 08.06.2013 року
знову надійшла заявка з квартири
АДРЕСА_1 про залиття. Бригадою КП УЖГ
«Хрещатик» виявлено засмічення
каналізаційної мережі між квартирою
АДРЕСА_4 та квартирою АДРЕСА_2. Причиною
залиття є недбале користування
каналізаційним стояком мешканцями
вище розташованих квартир АДРЕСА_4 та
АДРЕСА_2 під час виконання ремонтних
робіт та недотримання Правил
користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, а саме,
викидання у каналізаційну систему
мешканцями сторонніх предметів,
предметів гігієни та харчових
відходів. (а. с. 10).

Даний Акт складено відповідно до вимог
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
Наказом Комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 року № 76, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 25.08.2005
року за № 927/11207.

ОСОБА_3 звернувся до КП УЖГ «Хрещатик»
із заявою від 10.06.2013 року щодо сприяння
у проведенні ремонту його квартири за
рахунок сусіда з квартири АДРЕСА_4 або
компенсації шкоди силами останнього (а.
с. 11).

На заяву позивача від 10.06.2013 року КП УЖГ
«Хрещатик» надало відповідь у листі
від 02.07.2013 року, що проведено обстеження
квартири АДРЕСА_1 та складено
відповідний акт; обстеженням
встановлено, що залиття квартири
АДРЕСА_1 відбулось по причині недбалого
користування каналізаційним стояком
мешканцями квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2
під час виконання ремонтних робіт та
недотримання п. 17.2 Правил користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення в населених пунктах
України (а. с. 12).

10.06.2013 року працівниками КП УЖГ
«Хрещатик» складено Акт затоплення та
пошкодження майна у вісімнадцятій
квартирі по АДРЕСА_1, в якому зазначено,
що внаслідок залиття пошкоджено
підлогові ДСП стелі та підлоги на
антресолях (13 кв. м); гіпсокартон стелі в
туалеті, душовій і ванній кімнаті,
фарбування підвісної стелі (6,5 кв. м);
гіпсокартон стін в туалеті, душовій і
ванній кімнаті (30 кв. м); дверні полотна
(2 шт.) і лиштви дверей в туалеті і ванній
кімнаті (6,0 кв. м) (а. с. 13). Вказаний Акт
також підписав ОСОБА_3 та від імені
власника квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_8

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, суд зазначає, що для
відшкодування шкоди за правилами ст. 1166
ЦК необхідно довести такі факти: а)
неправомірність поведінки особи.
Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо завдавач шкоди не був
уповноважений на такі дії. б) наявність
шкоди. під шкодою слід розуміти втрату
або пошкодження майна потерпілого та
(або) позбавлення його особистого
нематеріального права (життя, здоров'я
тощо). У відносинах, що розглядаються,
шкода - це не тільки обов'язкова умова,
але і міра відповідальності, оскільки
за загальним правилом статті, що
коментується, завдана шкода
відшкодовується в повному обсязі. в)
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди. г) вина
завдавача шкоди, за виключенням
випадків, коли в силу прямої вказівки
закону обов'язок відшкодування
завданої шкоди покладається на
відповідальну особу незалежно від
вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття рішення про
відшкодування завданої шкоди.

Так, відповідно до Акту,
відповідальність за нанесення
матеріальних збитків, завданих
власнику квартири АДРЕСА_1, несуть
власники квартири АДРЕСА_4 та квартири
АДРЕСА_2.

Власницею квартири АДРЕСА_4, відповідно
до довідки Форми № 3, є ОСОБА_5 (а. с. 61).

Разом з тим, як зазначено в Акті від
10.06.2013 року, засмічення каналізаційної
мережі було виявлено між квартирою
АДРЕСА_4 та квартирою АДРЕСА_2. При
цьому, як пояснили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_14 - Начальник відділу
експлуатації та благоустрою КП УЖГ
«Хрещатик», ОСОБА_15 - майстер ремонтної
дільниці КП УЖГ «Хрещатик», ОСОБА_17 -
слюсар-сантехнік аварійної бригади КП
УЖГ «Хрещатик», причиною залиття
квартири АДРЕСА_1 було засмічення
каналізаційного стояка між квартирами
АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2, яке не могло
відбутись з вини мешканців квартири
АДРЕСА_4.

Крім того, як зазначає ОСОБА_5 та ОСОБА_8,
а також підтверджується показами
свідка ОСОБА_13, який здійснював ремонт
в квартирі АДРЕСА_4, та показами свідка
ОСОБА_16 - майстера територіальної
дільниці № 4 КП УЖГ «Хрещатик», в
квартирі АДРЕСА_4 проводився
косметичний ремонт, який не стосувався
«мокрих» місць та санвузла.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що
вини ОСОБА_5 у залитті кватири АДРЕСА_1,
внаслідок чого позивачеві завдано
шкоди, немає, відтак, позовні вимоги до
ОСОБА_5 є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Згідно довідки Форми № 3 та договору
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій від 14.03.2011 року, власницею
квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_10 Крім того, у
вказаній квартирі зареєстрований
ОСОБА_9 (а. с. 88, 89).

Як зазначено в Акті від 10.06.2013 року та
підтверджується показами вказаних
свідків - ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17,
залиття сталось з вини мешканців
квартири АДРЕСА_2.

Отже, шкода, завдана позивачеві
внаслідок залиття квартири підлягає
відшкодуванню за рахунок ОСОБА_10, яка є
власницею квартири.

При цьому, суд також звертає увагу на
те, що, згідно листа КП УЖГ «Хрещатик»
від 11.11.2013 року № 671, в квартирі №
АДРЕСА_2 працівниками КП УЖГ «Хрещатик»
в червні 2013 року було виявлено
перепланування, про що складено
відповідний Акт та власнику квартири
вручено припис-попередження. 11.10.2013
року було повторно оглянуто квартиру
АДРЕСА_2 та встановлено, що ванна
кімната об'єднана з туалетом, унітаз
перенесено на іншій бік, а труби
централізованого опалення винесено на
балкон. Зважаючи на невиконання
власниками вказаної квартири АДРЕСА_2
вимог балансоутримувача будинку, КП
УЖГ «Хрещатик» подано позов до суду про
примусове зобов'язання власника
квартири АДРЕСА_2 відновити планування
квартири до попереднього стану. (а. с.
106).

Отже, інформація, викладена у листі КП
УЖГ «Хрещатик», додатково підтверджує,
що залиття квартири АДРЕСА_1 виникло з
вини власника квартири АДРЕСА_2
внаслідок несанкціонованого
перепланування квартири.

При цьому, суд зазначає, що оскільки
ОСОБА_8 не є власником квартири АДРЕСА_2,
а шкоду відшкодовує власник,
відповідач-3 не несе відповідальності
за спричинення шкоди позивачеві. Більш
того, суд також вважає за необхідне
звернути увагу на те, що ОСОБА_8
частково було проведено ремонт в
квартирі АДРЕСА_1, про що свідчить
укладений між позивачем та
відповідачем-3 договір № 1 на виконання
ремонтних робіт від 25.06.2013 року з
додатками (а. с. 14- 16, 17, 18) та також
підтверджується поясненнями свідка
ОСОБА_13 та поясненнями, наданими в
якості свідка ОСОБА_3

Разом з тим, суд роз'яснює, що у разі
відшкодування шкоди позивачеві,
ОСОБА_10 має право регресного позову до
ОСОБА_8, як до особи, яка здійснювала
ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_2.

Також, суд зазначає, що оскільки ОСОБА_9
зареєстрований в АДРЕСА_2, та не є
власником цієї квартири, а за заподіяну
внаслідок залиття шкоду відповідає
власник квартири, то позовні вимоги до
ОСОБА_9 не підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки Актом від 10.06.2013
року встановлено наявність шкоди,
неправомірність дій відповідача-4, його
вину та причино-наслідковий зв'язок між
діями відповідача-4 та шкодою, то
позовні вимоги до ОСОБА_10 є
обґрунтованими.

Щодо розміру матеріальної шкоди, яку
просить відшкодувати позивач, то суд
зазначає наступне.

Як зазначено в Акті затоплення та
пошкодження майна у вісімнадцятій
квартирі по АДРЕСА_1 від 10.06.2013 року та
підтверджується показами свідків
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
затоплено та пошкоджено було виключно
санвузол у квартирі АДРЕСА_1.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не
надано на підтвердження розміру
матеріальної шкоди звіту про оцінку
завданого власнику внаслідок злиття
квартири збитку. Також сторони не
скористались своїм правом на
призначення судової експертизи для
визначення вартості заподіяної
внаслідок залиття шкоди, яке було
роз'яснено судом.

Так, 03.08.2013 року ОСОБА_3 (Замовник) уклав
договір № 1 на виконання ремонтних
робіт з ОСОБА_23 (Підрядник), згідно умов
якого Замовник доручає, а Підрядник
приймає на себе зобов'язання по
виконанню ремонтно-будівельних робіт в
приміщенні Замовника за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 20-21, 22).

Згідно Акту здачі-приймання виконаних
робіт до договору на виконання
ремонтних робіт від 03.08.2013 року, від
12.08.2013 року, вартість виконаних робіт
складає 6 337,50 грн. Згідно п. 4 вказаного
Акту Замовник виплатив, а Підрядник
одержав в повному обсязі грошові кошти
в розмірі вартості робіт за Договором 6
337,50 грн. (а. с. 26).

Отже, суд зазначає, що вартість
завданої позивачу матеріальної шкоди,
яка підлягає відшкодуванню за рахунок
ОСОБА_10, становить 6 337,0 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги
надані позивачем квитанції на
підтвердження понесених витрат,
оскільки деякі чеки датовані 2008 роком
та 2011 роком, в деяких чеках дату
неможливо визначити, а в деяких чеках
зазначено товар, який не має відношення
до ремонтних робіт.

За таких обставин, суд вважає, що
матеріальна шкода, заподіяна з вини
відповідача-4, яка підтверджена
належними та допустимими доказами, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України,
становить 6 337,00 грн.

Позивач також просить стягнути з
відповідачів 10 000,00 грн. у
відшкодування моральної шкоди, яка
була заподіяна йому та членам його
сім'ї внаслідок залиття квартири.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Як визначено у ст.. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди
оцінюється самим потерпілим та
визначається у позовній заяві.
Наявність моральної шкоди доводиться
потерпілим, який в позовній заяві має
зазначити, які моральні страждання та у
зв'язку з чим він поніс і чим
обґрунтовується розмір компенсації.

Позивачем не обґрунтовано розмір
компенсації моральної шкоди та не
надано жодних доказів на її
підтвердження. Разом з тим, беручи до
уваги, що залиття квартири спричиняє
певні незручності, призводить до
порушення звичного ритму життя, суд
вважає, що позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди
підлягають задоволенню в розмірі 500,00
грн., які слід стягнути з відповідача-4,
як з особи, з вини якої сталось залиття.

Аналізуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_3 в частині відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 6 337,00 грн.
та моральної шкоди в розмірі 500,00 грн. є
обґрунтованими та в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як визначено у ч. 1 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Так, при звернені до суду позивачем
сплачено судовий збір в розмірі 229,40
грн. за вимоги майнового характеру, а
саме відшкодування матеріальної шкоди
в розмірі 13 592,42 грн., та 114,70 грн. за
вимоги немайнового характеру, а саме,
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується
квитанціями від 30.08.2013 року та від 16.09.2013
року.

Отже, оскільки суд задовольняє позовні
вимоги частково, то з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
112,70 грн. у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 213 - 215, 223
Цивільного процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири, -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 6 337
грн. 50 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди та 500 грн. 00 коп. у
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_10 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 112
грн. 70 коп. у відшкодування судового
збору.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк