Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2652/14
у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

03.12.2014року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого:
Дуковського О. Л.

суддів: Дьомич Л.М., Чельник О.І.

з участю секретаря:
Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 09.09.2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
публічного акціонерного товариства
«Банк Фінанси та Кредит», третя особа:
приватний нотаріус Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання іпотечного договору
недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ
«Банк Фінанси та Кредит» про визнання
іпотечного договору недійсним.

В обґрунтування позову вказував, що з
01.11.2002 року по теперішній час проживає
за адресою: АДРЕСА_1. 04.12.2007 року між ВАТ
« Банк « Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір
№МБИ-3/12-07, відповідно до якого банк
надав останньому кредит у розмірі 440 000
грн., а ОСОБА_4 зобов'язався належним
чином використати та повернути
отриманий кредит в строк до 19.06.2016р., а
також сплатити відповідну плату за
користування кредитом. З метою
забезпечення зобов'язань по кредитному
договору між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит » та ОСОБА_3 було укладено
іпотечний договір від 04.12.2007 року
№МБИ-3/12-07з, зареєстрований в реєстрі за
№2820, посвідчений приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, за яким
предметом іпотеки є будинок АДРЕСА_1 та
належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві
приватної власності. У будинку, який є
предметом застави, на час укладання
спірного договору, проживав він, на той
час неповнолітня дитина, однак договір
іпотеки не був погоджений у
встановленому порядку органом опіки та
піклування, завданням якого є захист
прав неповнолітніх та малолітніх дітей
при вирішенні питання розпорядження
майном, яким вони володіють чи
користуються. Оскільки іпотечний
договір №МБИ-3/12-07з від 04.12.2007 року,
укладений між ВАТ « Банк « Фінанси
та Кредит » та ОСОБА_3, предметом
іпотеки за яким є нерухоме майно, а саме
будинок АДРЕСА_1, право користування
яким на момент укладення договору, мала
неповнолітня дитина, був укладений
сторонами всупереч ч. 1, 6 ст. 203 ЦК
України, ч. 3 ст. 17 Закону України « Про
охорону дитинства» та ч. 4 ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», ст. 177 СК України
та ст. 71 п. 1 п.п.3 ЦК України без
відповідного на це дозволу органу
опіки та піклування, що призвело до
порушення його конституційних прав, а
тому є недійсним.

Про зазначений іпотечний договір йому
стало відомо після отримання від ВАТ «
Банк « Фінанси та Кредит » в кінці січня
2014 року вимоги про звільнення
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
в якому він зареєстрований та проживає
з 01.11.2002 року до теперішнього часу.

Просить визнати недійсним іпотечний
договір №МБИ-3/12-07з від 04.12.2007 року,
укладений між ВАТ « Банк « Фінанси та
Кредит » та ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі за №2820, посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 09.09.2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі та
визнати недійсним іпотечний договір
від 04.12.2007 року. Вважає, що договір
іпотеки укладений з порушенням вимог
ч.6 ст.203 та ч. 1ст.215 ЦК України. Також
посилається в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає ,що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає ,а рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції достовірно
досліджено, що на момент укладення
оспорюваної угоди, позивач у будинку за
адресою АДРЕСА_1 - не проживав, а
договором іпотеки прав
неповнолітнього не порушено, а тому і
не була потрібна згода на його
укладання від органу опіки та
піклування. Навпаки 10.11.2009 року
іпотекодавець, порушуючи умови
іпотечного договору, без повідомлення
і згоди відповідача - ПАТ «Банк Фінанси
та Кредит» зареєструвала свого сина за
зазначеною адресою.

В ході апеляційного розгляду справи
був допитаний у якості свідка голова
квартального комітету Покотилов М.Ф.,
який визнав, що про наявність і час
проживання позивача в будинку
розташованого у АДРЕСА_1 дані в журнали
обліку квартального комітету
вносилися виключно із слів його
батьків чим підтвердив правильність
висновків суду І інстанції.

За таких обставин доводи позивача про
недотримання вимог ст.203 ЦК України при
укладенні угоди та про застосування
наслідків ст.215 ЦК України свого
підтвердження не знайшли, а суд першої
інстанції дав спору належну юридичну
оцінку.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 09.09.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: