Суддя: Румілова Н. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2014року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області в складі: головуючого судді
Румілової Н.М., при секретарі
Цибуліної С .М., за участю позивача
ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про визнання договору недійсним ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з заявою, в якій зазначив , що 1
листопада 2012 року між ним та
відповідачем ОСОБА_4 був укладений
договір позики , відповідно до якого
він передав відповідачці у власність
грошові кошти в розмірі 1 946 212,00 грн., а
остання взяла зобов'язання повернути
їх в термін до 16 грудня 2012 року , що
підтвердила написаною власноруч
розпискою у присутності свідків. Умови
договору відповідач ОСОБА_4 не
виконала. Просить стягнути на свою
користь 1 946 212,00 грн . та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні звернулась до суду з
зустрічною позовною заявою , в якій
зазначила, що вона працювала на
підприємстві ТОВ «Юніком Трейд» без
офіційного оформлення. Підприємство
займається оптовою торгівлею
продуктами харчування. 1.11.2012 року у
бухгалтера підприємства ОСОБА_5 була
виявлена нестача на суму близько 4 000
000,00 грн. Під тиском погроз вона склала
розписку , відповідно до якої вона
начебто взяла в борг у позивача кошти в
розмірі 1 946 212,00 грн., взяла зобов'язання
повернути їх в термін до 16 грудня 2012
року. Після цього до неї кожного дня
приїздив позивач та інші особи,
застосовували до неї психологічний
тиск . погрожуючи їй та членам її
родини.. 8.11.2012 року вона звернулась до
міліції , після чого протиправні дії
були припинені. Просила суд визнати
недійсним договір позики , укладений
1.11.2012 р. між нею та ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач за
первісним позовом позовні вимоги
підтримав, підтвердив викладені у
позовній заяві обставини та пояснив,
що відповідач працювала регіональним
керівником компанії «МММ». Приблизно 15
жовтня 2012 року відповідачка при
зустрічі з ним звернулась до нього з
проханням дати їй у борг гроші 2000000грн.
для прибутку та діяльності в «МММ». Він
погодився, звернувся до свого
хрещеного батька, який мешкає постійно
в Чехії, з проханням надати йому
зазначену суму грошей. Той надав йому
гроші . 1.11.2012 року він , знаходячись з
відповідачкою в автомобілі, передав
відповідачці кульок з грошима у
розмірі 1 946 212,00 грн. Відповідачка, не
перераховуючи гроші, взяла пакунок,
обіцяючи повернути гроші до 16 грудня 2012
року, власноруч заповнила
підготовлений ним договір, власноруч
написала розписку, поставила свій
підпис. Гроші вона отримала у
присутності свідків. На його вимагання
повернути борг у встановлений
договором строк, відповідачка
відмовила, звернулась з заявою до
правоохоронних органів, в якій виклала
неправдиві обставини складання
розписки. Просив задовольнити позов, у
зустрічному позові відмовити.

Представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_2, діюча за довіреністю,
підтримала позовні вимоги, просила їх
задовольнити, у зустрічному позові
просила відмовити.

Представник відповідача, діючий
за довіреністю ОСОБА_3, у судовому
засіданні первісний позов не визнав,
просив у позові відмовити. Підтвердив
обставини, викладені у зустрічному
позові, просив зустрічну позовну заяву
задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін,
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили
факт передачі грошей у сумі 1 946 212,00
грн., дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений первісний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 1046
Цивільного кодексу України (надалі ЦК
України) , за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики вважається
укладеним з моменту передачі грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Як убачається із статті 1047 ЦК
України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК
на підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ , який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до ст.1051 ЦК позичальник
має право оспорити договір позики на
тій підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.

Як убачається з договору займу
від 1. 11.2012р. відповідачка за первісним
позовом ОСОБА_4 взяла у борг у позивача
ОСОБА_1 гроші у розмірі 1 946 212,00 грн.. та
зобов'язалась повернути зазначену
суму у строк до 16 грудня 2012року. У
договорі зазначені відомості
складені власноруч відповідачкою,
закріплені її підписом, договір
містить її персональні відомості. Крім
того , 1.11.2012 року була складена розписка
, згідно до якої взяла у борг у позивача
ОСОБА_1 гроші у розмірі 1 946 212,00 грн..
Відповідачем не заперечувалась
наявність цих документів та те, що всі
зазначені письмові докази були
складені нею власноруч.

Згідно пояснень позивача ОСОБА_1 у
зазначений термін відповідач борг не
повернула.

Оспорюючи договір позики відповідач
зазначила, що договір був укладений
внаслідок протиправних дій позивача, а
саме внаслідок тримання її та ОСОБА_5
закритими у автомобілі, та внаслідок
погроз позивача.

Однак суд вважає безпідставними
посилання відповідача на те, що 1. 11.2012р.
вона фактично гроші від ОСОБА_1 не
отримувала. Письмових доказів , які б
свідчили безгрошовість укладеного
сторонами договору позики, відповідач
не надав. Постановою
оперуповноваженого ВДСБЕП Ц-Міського
райвідділу Горлівського МУ ГУМВС
України в Донецькій області від
12.11.2012р., яка знаходиться в матеріалах
перевірки Ц-Міського районного відділу
ГМУ ГУМВС України в Донецькій області
за заявою ОСОБА_4 , дослідженими у
судовому засіданні, відмовлено в
порушенні кримінальної справи по
відношенню до ОСОБА_1 за скоєння
злочину, передбаченого 357 КК України.

За таких обставин суд дійшов висновку ,
що підстав для відмови у задоволенні
первісного позову немає, договір
позики не був укладений під впливом
обставин, зазначених у ч.2 ст..1051 ЦК
України , тому позов підлягає
задоволенню. У зустрічному позові слід
відмовити.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України
сторони, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати. Так як
позивач ОСОБА_1 при подачі позовної
заяви сплачував судовий збір за
подання позовної заяви у розмірі
3219,00грн ., дані судові витрати слід
стягнути з відповідача на користь
позивача. Враховуючи, що ухвалою суду
йому відмовлено у задоволенні заяви
про накладання арешту на все майно
відповідачки, витрати у розмірі
107,30грн. по оплаті судового збору за
подання цієї заяви не підлягають
стягненню.

Керуючись ст.ст. 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
в рахунок суми боргу 1 946 212,00 грн. та
витрати за оплату судового збору у
розмірі 3219,00грн .У стягненні витрат за
оплату судового збору у розмірі 107,30
грн. слід відмовити.

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
визнання договору позики недійсним
відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Донецької області
через Центрально-Міський районний суд
м.Горлівки протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засідання під час
проголошення судового рішення-
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
Н. М. Румілова