Номер провадження 2/754/4834/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду» про
розподіл особистого рахунку та
розподіл частин в розрахунках за
обслуговування житла та комунальних
послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про розподіл особистого
рахунку та розподіл частин в
розрахунках за обслуговування житла та
комунальних послуг, мотивуючи свої
вимоги тим, що він є власником
особового рахунку спірної квартири, що
складається з 2-х кімнат розмірами 12,7
кв.м. та 16,2 кв.м. Він та відповідачі
зареєстровані в даній квартирі, проте
відповідачі періодично не сплачують
квартирну плату та комунальні послуги.
Останнім часом відносини між ними
погіршилися, між ними немає згоди про
розподіл прав і обов»язків відносно
спірної квартири, тому він був
вимушений звернутися з даним позовом
до суду, просив розділити особовий
рахунок між ним, як власником особового
рахунку та членами його сім»ї -
відповідачами по справі на три частини,
а саме йому - окремо ізольовану кімнату
12,7 кв.м., а кімнату розміром 16,2 кв.м.
розділити між відповідачами та
розділити частини в розрахунках за
обслуговування житла та комунальних
послуг. Зобов»язати ЖЕК заключити
окремі договори і видати окремі
розрахункові документи на сплату
комунальних послуг і обслуговування
спірної квартири.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги свого позову та просив суд про
його задоволення. Пояснив, що в спірній
квартирі не проживає з травня 2014 року. В
кімнаті розміром 12,7 кв.м. на даний час
проживають відповідачі, а в кімнаті 16,2
кв.м. родичі його співмешканки.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, зазначили, що дійсно між ними
та позивачем склалися неприязні
стосунки і виникає спір з приводу
оплати комунальних послуг, оскільки
позивач особисто не проживає в
квартирі, в кімнаті 16,2 кв.м. проживають
квартиранти вже досить тривалий час і
вони не мають бажання сплачувати борги
квартирантів, яких заселив в квартиру
позивач.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог та просила
суд про відмову в їх задоволенні.

Представник 3-ї особи -
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» в судове засідання не
з»явився, надіславши письмові
пояснення, просив справу розглядати за
його відсутністю.

Вислухавши пояснення сторін,
представника позивача, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають, з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим
приміщенням є двокімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Дана квартира була надана позивачу на
сімю з трьох осіб: він та двоє дітей,
згідно ордеру №62026 серія Б.

На даний час в квартирі
зареєстровано 3 особи - позивач та
відповідачі по справі. Проживають лише
відповідачі, позивач з травня 2014 року
не проживає.

Згідно викопіровки з плану, спірна
квартира складається з двох
ізольованих кімнат, розміром 16,2 кв.м. та
12,7 кв.м., загальною жилою площею 54,9 кв.м.

Відповідно до ст. 103 ЖК України договір
найму жилого приміщення може бути
змінено тільки за згодою наймача,
членів його сім'ї і наймодавця, за
винятком випадків, передбачених діючим
законодавством.

Відповідно до ст. 104 ЖК України член
сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, що
відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У
разі відмовлення членів сім'ї дати
згоду на укладення окремого договору
найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового Кодексу України" відповідно
до ст. 104 ЖК України суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням) може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім»ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення розміром меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак поділ
не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов позивача і викличе
необхідність постановки його на облік,
як такого, що потребує поліпшення
житлових умов.

Згідно ч. 2 ст. 63 ЖК України не може бути
предметом договору найму жиле
приміщення, яке є ізольованим, проте за
розмірами менше від встановленого для
надання одній особі, частина кімнати
або кімната, зв»язана з іншою кімнатою
спільним входом, а також підсобні
приміщення.

Стаття 47 ЖК України встановлює, що
норма жилої площі в Україні
встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на
одну особу.

Відкриття окремого особового рахунку
на частину квартири (розділення
особового рахунку у комунальній
квартирі) можливо у разі ухвалення
рішення суду про визначення порядку
користування квартирою з зазначенням
жилої площі, яка виділяється позивачу
та відповідачам, місця загального
користування розподіляються
пропорційно житловій площі, що
виділена конкретним особам.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки між сторонами по
справі на даний час не склався
конкретнийй порядок користування
кімнатами, в квартирі на даний час
мешкають відповідачі та квартиранти,
які були заселені позивачем по справі.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними та не обґрунтованими,
такими, що не засновані на законі, а
тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 60, 21-215 ЦПК України, ст. 63, 64, 71, 72, 104 ЖК
України, постановою Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового Кодексу
України", -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

До суду може бути подана
апеляційна скарга на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: