Справа № 456/3519/13-ц
Провадження № 2/456/149/2014
РІШЕННЯ

іменем України

"21" січня 2014 р. Стрийський міськрайонний
суд Львівської області

у складі головуючого - судді
Пака В.М.

при секретарі
Лещишин З.О.

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної злочином,
суд

Встановив:

04.07.2013 року в суд поступила
позовна заява ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
інваліда другої групи від загального
захворювання, яка просить стягнути з
засудженого ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
сумі 599 грн. 88 коп. та 10 000 грн. моральної
шкоди заподіяну злочином.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на викладені в заяві
обставини з яких вбачається, що 21
травня 2013 року Стрийський суд виніс
вирок, яким засудив відповідача по
справі ОСОБА_3 за ст. 125 ч.1 КК України до
100 годин громадських робіт за те, що він
07.03.2013 року умисно спричинив позивачці
легкі тілесні ушкодження. Внаслідок
злочинних дій відповідача вона
отримала сильний нервовий стрес у неї
піднявся тиск і її забрали в лікарню
машина швидкої допомоги та вона
перебувала на стаціонарному лікуванні
у Державній вузловій лікарні з 07.03.2013
року по 20.03.2013 р. з діагнозом
гіпертонічна криза та загострення
інших хронічних хвороб. На лікування
вона потратила 599,88 грн. для придбання
ліків. Крім матеріальної шкоди її
заподіяно моральну шкоду так як
внаслідок злочинних дій відповідача
внаслідок побиття вона отримала легкі
тілесні ушкодження, сильний нервовий
стрес, у неї дуже сильно піднявся тиск,
загострилися хронічні хвороби, що
призвело до того, що вона перебувала на
стаціонарному лікуванні у державній
вузловій лікарні була відірвана від
рідних та близьких, терпіла біль,
незручності, чим її було спричинено ще
й моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В суді позивачка та її адвокат
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та
пояснили, що відповідач по справі
ОСОБА_3 07 березня 2013 р. близько 14 год. 20
хв. в коридорі будинку АДРЕСА_1 умисно
спричинив під час сварки спричинив її
легкі тілесні ушкодження. Вироком від 21
травня 2013 року відповідача засуджено
за ст.. 125 ч.1 КК України до 100 годин
громадських робіт. внаслідок злочинних
дій відповідача вона перебувала на
стаціонарному лікуванні у державній
вузловій лікарні з 07.03.2013 року по 20.03.2013
року. Перебуваючи на лікуванні вона
потратила на лікування 599,88 грн. на
придбання ліків. Відповідач знав, що
вона перебувала на стаціонарному
лікування, внаслідок його
неправомірних дій, потратила кошти на
придбання ліків, відповідач жодних
грошей не повернув, а тому вона змушена
зараз звернутися із позовом. Крім того,
відповідач спричинив її й моральну
шкоду так як вона змушена через його
неправомірні дії перебувати в лікарні,
відірвана від звичайного укладу життя,
від сім'ї, а тому просить стягнути 10 000
грн. моральної шкоди. Доводити в суді
долучені нею же квитанції про вартість
потрачених грошей відмовилася,
оскільки вважає, що дані квитанції
затерті, з них нічого не видно, однак
ствердила,що вона затратила після її
побиття відповідачем, тобто після
07.03.2013 року 599,20 грн. на лікування
гіпертонічного кризу, внаслідок її
побиття ОСОБА_3, бо дійсно хворіє на
цукровий діабет.

Представник відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав та
пояснив, що позивачка хворіє на
цукровий діабет, не згідні на
стягнення матеріальної шкоди на суму
599,88 грн., не погоджуються із моральною
шкодою 10000 грн., яка є дуже велика так як
відповідач не працює та не має
заощаджень, а ліки купляла від
цукрового діабету, яким хворіла
позивачка до вчинення злочину ОСОБА_3

Поясненнями сторін, дослідженими
доказами по справі доведено, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення.

Згідно вироку Стрийського
міськрайонного суду від 21.05.2013 р.
підтверджено, що ОСОБА_3 вчинив злочини,
передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за що
його було засуджено до 100 годин
громадських робіт. Також встановлено,
що цивільний позов потерпілой, а на
даний час позивачкою по справі ОСОБА_2
не заявлявся.а.с.9-10.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1993
р., «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», шкода, заподіяна
особі і майну громадянина підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

За змістом ст.. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її заподіяла.

Згідно вимог ст.. 1167 ЦК України
моральна шкода, що завдана фізичній
особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди суд
враховує наявність такої,
протиправність дій її заподіювачів
(відповідачів), причинний зв'язок між
шкодою і протиправним діянням
відповідачів.

Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких позивачка зазнала у
зв'язку з вчиненим злочином, а саме
протиправною поведінкою відповідача
по справі щодо неї, що передбачено п.п.1,
2, 3 ч.2 ст. 23 ЦК України.

Визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди суд
враховує характер неправомірних дій
відповідача, його поведінку після
скоєння злочину, тривалість порушення
прав позивача, яка протяго шести місяці
чекала на відшкодування спричиненої
шкоди відповідачем, глибину її
душевних та психічних страждань,
порушення нормального ритму життя
(необхідність вчинення додаткових дій,
які за нормальних обставин не було
необхідності вчиняти), нормальних
життєвих зв'язків, тяжкість вимушених
змін, час та зусилля необхідні для
відновлення попереднього стану,
оскільки таку шкоду було спричинено
інваліду другої групи.

Враховуючи наведене та вимоги п.п. 3, 5, 9
постанови Пленуму ВСУ «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
р. №4 , розмір грошового відшкодування
моральної шкоди суд вважає за можливе
визначити в розмірі 4 000 грн.із
врахуванням фактичних обставин справи,
спричиненої шкоди, умисними легкими
тілесними ушкодженнями за що вироком
суду відповідача по справі ОСОБА_3
засуджено до 100 год. громадських робіт,
а також того, що позивачка, крім того, що
визнавав потерпілою по справі ще й
являється інвалідом другої групи від
загального захворювання, дійсно
перенесла фізичні та моральні
страждання.

Щодо стягнення 599.88 грн. матеріального
відшкодування суд вважає за можливе
відмовити у задоволенні позовних вимог
виходячи з того, що сама позивачка в
судовому засіданні відмовилася від
доведення вартості затрачених коштів
для відшкодування матеріальної шкоди,
оскільки вказана сума, на її думку,
повинна бути відшкодованою, а долучені
квитанції не відносяться до сум
матеріального характеру, які б
підлягали відшкодування, а також не
читаються, просить їх до уваги не
приймати.

Отже, задовольняючи частково позовні
вимоги суд враховує те, що позивачка
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється
інвалідом другої групи про що був
обізнаний засуджений ОСОБА_3, оскільки
вона пересувалася за допомогою
інвалідної палиці, про що зазначено і у
вироку від 21.05.2013 року, твердження
винного про нанесення йому ударів
палицею спростовано вироком та не
відповідає фактичним обставинам
справи. А.с.9-10. На неодноразові вимоги
суду про явку у судове засідання для
дачі показань особисто, а також через
його представника в суді ОСОБА_5 не
відреагував, з показань ОСОБА_5 в суді
вбачається, що навмисно в судові
засідання не являвся оскільки в нього
піднімається кров'яний тиск від
спілкування з ОСОБА_2, найняв його,
свого знайомого по школі, що також
свідчить про ставлення відповідача до
вчиненого злочину, а також його байдуже
ставлення до наслідків від вчиненого.
При цьому враховує, що позивачка
перенесла фізичний біль та страждання,
які вона зазнала у зв'язку з даним
ушкодженням здоров'я, а також душевними
стражданнями, а також наслідки від
вчиненого, які позивачка потерпає і до
тепер, вважає за можливе стягнути з
відповідача 4 000 грн. спричиненої
моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 58-61, 209, 212- 215, 218
ЦПК України і на підставі ст. 23, , 1167, 1168
ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 4 000 ( чотири тисячі) грн.
маральної шкоди, а також 229,70 грн.
(двісті двадцять дев'ять) грн.. 70 коп.
судового збору в доход держави.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 599,88 грн.
матеріальної шкоди відмовити за не
доведення позовних вимог.

Рішення можна оскаржити до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з моменту його
оголошення шляхом подачі апеляції
Стрийському міськрайонному суду.

Головуючий-суддя В. М. Пак