УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Полонський
районний суд Хмельницької області в
складі:

головуючої судді - Дідек М.Б.

при секретарі - Яриновській З.С.

розглянувши у письмовому
провадженні матеріали подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження в
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець відділу ДВС
Полонського районного управління
юстиції Кшевжинський Р.М. звернувся до
суду з вищевказаним поданням.

Подання мотивовано тим, що
на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Полонського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2270/8314 від 18 жовтня 2011року
виданого Хмельницьким окружним
адміністративним судом про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 на користь
управління пенсійного Фонду України у
Полонському районі в розмірі 1335грн.

01.02.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження копію якої
надіслано боржнику із наданням
добровільного семиденного строку для
виконання. Про те, боржником станом
на 26.12.2013року рішення суду не виконано.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, надіслав заяву в
якій просив проводити слухання у його
відсутності.

Вивчивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що дане подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Закон України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року з
наступними змінами, регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону
передбачено як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - ухилення громадянина
України від виконання ним зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 частини 3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання свої обов'язків, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника до
виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону N 606-XIV, зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Крім того, слід зазначити що право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
виникає лише у разі ухилення боржника
від виконання, покладених на нього
рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець зазначає у поданні.

Як вбачається з матеріалів подання, на
підтвердження доводів, викладених у
поданні, державним виконавцем відділу
ДВС Полонського районного управління
юстиції Кшевжинським Р.М. не зазначено
та не надано жодних доказів(що на
виклики державного виконавця боржник
ОСОБА_1 не з'являється, відсутність
майна у боржника та інші), які вказують
що боржник ухиляється від виконання
своїх боргових зобов'язань, а
твердження державного виконавця про
те, що несплата боргу ї є ухиленням від
виконання зобов"язань є лише його
припущенням

Також зі змісту подання не вбачається,
що боржник - ОСОБА_1 має намір покинути
територію України, відсутні також дані
про наявність у останньої закордонного
паспорту.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до остаточного висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1
в праві виїзду за межі України до
виконання боржником покладених на
нього зобов"язань, без вилучення
паспортного документа .

Ухвала суду може бути оскаржена
протягом 5 днів з дня отримання її копії
.

Суддя
Дідек М.Б.