Єдиний унікальний номер 205/9546/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Скрипник К.О.,

при секретарі
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16 квітня 2013 року звернувся до
суду з позовом, в якому вказав, що 03
травня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк», та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ R1В, згідно з умовами якого Банк
надав відповідачу кредит у розмірі 250 000
грн., зі сплатою 31 % річних на строк до 03
травня 2016 року. У свою чергу відповідач
порушив умови укладеного договору в
частині своєчасного погашення
платежів передбачених умовами
договору, чим не виконав зобов'язання
за договором, у зв'язку з чим станом на
28.03.2013 р. за договором виникла
заборгованість на загальну суму 273690,15
грн., з яких: 238347,67 грн. - заборгованість
за кредитом; 21831,64 грн. - заборгованість
за відсотками за користування кредитом
за період з 03.05.2012 по 27.03.2013 року; 5771,28
грн. - пеня по кредиту за період з 19.09.2012
по 28.03.2013 року; 7739.56 грн. - пеня по
відсоткам за кредитним договором за
період з 19.09.2012 по 28.03.2013 року. В
забезпечення виконання зобов`язань
03.05.2012 року між Банком та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки, відповідно
до умов якого поручитель взяв на
добровільних засадах зобов`язання
відповідати перед Банком у разі
порушення умов договору позичальником.
Позивач просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором у розмірі 273690,15
грн. та судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити. В обґрунтування
позовних вимог посилався на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1, який
діє на підставі довіреності в судовому
засіданні позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення.

Представник співвідповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав в повному обсязі та заперечував
проти їх задоволення. В судовому
засіданні пояснив, що зі змісту
договору поруки, укладеного 03.05.2012 року
між сторонами, у справі вбачається, що у
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, а умова
договору поруки про його дію до повного
виконання зобов'язань за кредитним
договором не є встановленим сторонами
строком припинення поруки. Оскільки
строк виконання основного зобов'язання
чітко визначений - строк повного
погашення кредиту 03.05.2016 року, у зв'язку
з чим у позивача ще не виникло право
пред'явлення вимог до поручителя.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

При розгляді даної цивільної
справи суд бере до уваги роз`яснення
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин".

Встановлено, що 03 травня 2012 року
між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № R1В,
згідно з умовами якого Банк надав
відповідачу кредит у розмірі 250 000 грн.,
зі сплатою 31 % річних на строк до 03
травня 2016 року (а.с.4-10). Відповідно до
кредитного договору, відповідач, який є
позичальником, взяв на себе
зобов'язання погашати кредит та
сплачувати позивачеві нараховані
проценти за користування кредитом
відповідно наведеного у кредитному
договорі графіку.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору 03 травня 2012 року
між Банком та ОСОБА_2 був укладений
договір поруки, згідно умов якого,
останній зобов'язався перед позивачем
відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором
(а.с.11-14)

Пунктом 2.1 укладеного між сторонами
Договору поруки передбачено, що у разі
невиконання боржником зобов'язань за
кредитним договором, боржник та
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що Банк свої зобов'язання
по договору виконав належним чином, що
підтверджується меморіальним ордером
№ 92554 від 03.05.2012 року (а.с.15). У свою чергу
відповідач порушив умови укладеного
договору, в частині своєчасного
погашення платежів передбачених
умовами кредитного договору, у зв'язку
з чим станом на 28.03.2013 р. за договором
виникла заборгованість на загальну
суму 273690,15 грн., з яких: 238347,67 грн. -
заборгованість за кредитом; 21831,64 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом за період з
03.05.2012 по 27.03.2013 року; 5771,28 грн. - пеня по
кредиту за період з 19.09.2012 по 28.03.2013 року;
7739.56 грн. - пеня по відсоткам за
кредитним договором за період з 19.09.2012
по 28.03.2013 року (а.с.3).

Так, з матеріалів справи
вбачається, що Банк 01 лютого 2013 року на
адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направив
претензії з повідомленням про вимогу
дострокового погашення заборгованості
(а.с.16,17,18). Вказана претензія була
отримана ОСОБА_1, що не заперечувалось в
судовому засіданні його представником.

У відповідності до ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

У відповідності до ст. 615 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не звільнює винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Безпідставними є й доводи
представника відповідача про те, що у
Банка на день розгляду справи в суді не
виникло право пред'явлення вимоги до
поручителя ОСОБА_2

Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя
є як направлення/вручення йому вимоги
про погашення боргу, так і пред'явлення
до нього позову. При цьому, в разі
пред'явлення вимоги до поручителя
кредитор може звернутися до суду
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Оскільки з кредитного договору від
03.05.2012 року, вбачається, що строк
виконання основного зобов'язання
визначений 03 травня 2016 року, то порука
ОСОБА_2 не може бути визнана припиненою,
а банк має право на пред'явлення вимоги
до поручителя ОСОБА_2, оскільки боржник
порушив умови кредитного договору, а у
банка виникло право на дострокове
повернення кредиту.

Таким чином, аналізуючи здобуті у
справі докази, суд приходить до
висновку про те, що вимоги позивача
законні, обґрунтовані і підлягають
задоволенню, та з відповідачів
підлягає стягненню заборгованість за
кредитним договором у розмірі 273690,15
грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів в рівних частках слід
стягнути на користь позивача судові
витрати, понесені позивачем по оплаті
судового збору у розмірі 2736,91 грн.

На підставі викладеного і керуючись
Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" ст. ст. 526, 615,
625, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» заборгованість
за кредитним договором № R1В від 03
травня 2012 року в розмірі 273690,15 грн.
(двісті сімдесят три тисячі шістсот
дев'яносто гривень 15 коп.), з яких: 238347,67
грн. - заборгованість за кредитом; 21831,64
грн. - заборгованість за відсотками за
користування кредитом за період з
03.05.2012 по 27.03.2013 року; 5771,28 грн. - пеня по
кредиту за період з 19.09.2012 по 28.03.2013 року;
7739.56 грн. - пеня по відсоткам за
кредитним договором за період з 19.09.2012
по 28.03.2013 року.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1
(і.н.НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» судові витрати в
розмірі 2736,91 грн. (дві тисячі сімсот
тридцять шість гривень 91 коп.).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-депний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник