АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 435/4967/12 22-ц/774/207/К/14
Справа 435/4967/12
№ 22-ц/774/207/К/14
Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.

суддів: - Бондар Я.М.,Зубакової В.П.

при секретарі: - Бевзі М.О.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 19 червня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» про відшкодування
збитків у зв'язку з не поверненням
банківського вкладу та зобов'язання
повернути грошову суму вкладу та
процентів -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року позивач ОСОБА_7
звернулась до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» (надалі - ПАТ
КБ «Надра») в особі начальника
відділення № 22 Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А. Погонець
про відшкодування збитків у зв'язку з
не поверненням банківського вкладу та
зобов'язання повернути грошову суму
вкладу та процентів

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2013
року позов ОСОБА_7 до ПАТ КБ
«Надра» в особі начальника відділення
№22 філії ПАТ КБ «Надра»
Дніпропетровського регіонального
відділення Т.А.Погонець про
відшкодування збитків у зв'язку з
неповерненням банківського вкладу та
зобов'язання повернути грошову суму
вкладу та процентів задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі
начальника відділення №22 філії ПАТ КБ
«Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А.Погонець
на користь ОСОБА_7 1377,32 доларів США
неотриманих ОСОБА_7 процентів за
користування банківським вкладом у
розмірі 14 % відповідно до умов Договору
банківського вкладу №733931 від 26.12.2008
року за період з 27.12.2009 року по 30.01.2013
року, що відповідає гривневому
еквіваленту 11004 грн. 78 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі
начальника відділення №22 філії ПАТ КБ
«Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А.Погонець
на користь ОСОБА_7 моральної шкоди у
розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі
начальника відділення №22 філії ПАТ КБ
«Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т. А. Погонець
на користь ОСОБА_7 3% річних за несплату
процентів у розмірі 14 % згідно умов
Договору банківського вкладу №733931 від
26.12.2008 року за період з 27.12.2009 року по
30.01.2013 року у розмірі 715 грн. 52 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі
начальника відділення №22 філії ПАТ КБ
«Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А.Погонець
на користь ОСОБА_7 3% річних за
неправомірне користування банківським
вкладом та не повернення його в строки,
передбачені умовами Договору
банківського вкладу №733931 від 26.12.2008
року за період з 27.12.2011 року по 30.01.2013
року у розмірі 752 грн. 02 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі
начальника відділення №22 філії ПАТ КБ
«Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т. А. Погонець
на користь ОСОБА_7 витрати на правову
допомогу у розмірі 2574 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі
начальника відділення №22 філії ПАТ КБ
«Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А.Погонець
в дохід держави судового збору в
розмірі 344 грн. 10 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра»
ставить питання про скасування
рішення у та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, оскільки вважає, що рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального права:, вважає, що судом
не взято до уваги, що вклад позивача був
у іноземній валюті, тому підстави для
стягнення у гривні 3% річних відсутні;
стягнення відсотків у розмірі 14% за
весь період до 30.01.2013 року не
ґрунтується на умовах договору; розмір
правової допомоги не обгрунтований
позивачем; грошові кошти стягнуті з
працівника банку, що суперечить
позовним вимогам; безпідставно
стягнуто моральну шкоду.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

При вирішенні спору судом встановлено,
що між позивачем та відповідачем, в
особі заступника начальника
відділення №22 філії ПАТ КБ «Надра»
Дніпропетровське РУ Погонець Т.А. 26.12.2008
року був укладений Договір №733931
строкового банківського вкладу зі
строком дії 12 місяців, відповідно до п.
2.1. якого вклад надходить на вкладний
рахунок в сумі 3455,69 доларів США. П. 2.3.
Договору передбачено, що процентна
ставка по вкладу встановлюється в
розмірі 14% річних. Згідно з п. 4.4
Договору сплата нарахованих процентів
за користування вкладом здійснюється в
останній день строку вкладу (а.с.8-10).

24.09.2011 року позивач зняла зі свого
рахунку 400 доларів США (а.с.17), що є
процентами, отриманими не в повному
обсязі за період з 27.12.2008 року по 25.12.2009
року, оскільки розмір відсотків (14%
річних за користування банківським
вкладом за період з 27.12.2008 року по 25.12.2009
року) становить 482.47 доларів США. Таким
чином, заборгованість відповідача за
користування банківським вкладом за
період з 27.12.2008 року по 25.12.2009 року
становила 82,47 доларів США.

11.10.2011 року позивач зняла зі свого
банківського рахунку 600 доларів США
банківського вкладу, тому станом на
11.10.2011 року розмір банківського вкладу
позивача змінився і становив суму в
розмірі 2855,69 доларів США (3455,69 доларів
США - 600 доларів США) (а.с.17).

У зв'язку з порушеннями умов договору
(невиплаті процентів), відповідно до п.
4.7 Договору позивач 23.12.2011 року
звернулась до відповідача із заявою
про отримання вкладу та процентів у
повному обсязі за користування вкладом
згідно з п.п. 4.2 - 4.4. Договору за весь
термін дії Договору та зазначила про
намір отримати суму вкладу з
відсотками по ньому 26.12.2011 року згідно з
умовами договору, яка була залишена
відповідачем поза увагою.

30.01.2013 року позивач повторно звернулась
до відповідача з заявою про видачу
процентів за користування банківським
вкладом та самого вкладу у зв'язку з
тим, що відповідно до п.п. 3.1.5, 4.7 Договір
банківського вкладу вважався
продовженим і відповідно до умов п. 4.3
Договору проценти повинні бути
нараховані позивачу за кількість днів
перебування Вкладу у відповідача і
фактичної кількості днів у
календарному році, тобто до 30.01.2013 року.

30.01.2013 року, відповідач видав позивачу
суму у розмірі 2937.46 доларів США, що
відповідає гривневому еквіваленту 23479
грн. 12 коп. та є сумою банківського
вкладу у розмірі 2855,69 доларів США та
залишку невиплачених банківських
процентів за період з 27.12.2008 року по
25.12.2009 року у розмірі 14% річних у розмірі
82,47 доларів США (а.с.103). Однак, проценти
за користуванням банківським вкладом
за період з 26.12.2009 року по 30.01.2013 року
відповідач позивачу так і не повернув,
вважаючи таку вимогу позивача
безпідставною.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення проценти за користування
банківським вкладом, 3% річних за
несплату процентів, 3% річних за
неправомірне користування банківським
вкладом та не повернення його в строки,
передбачені умовами Договору
банківського вкладу на думку колегії
суддів, суд вірно встановив обставини
справи та обґрунтовано дійшов
висновку, що відповідач не виконав свої
обов'язки за договором депозитного
вкладу та його діями було порушено
право позивача на отримання строкового
банківського вкладу (депозиту).

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду в цій частині з
наступних підстав.

Стягуючи проценти за користування
банківським вкладом, суд першої
інстанції виходив з положень ч. 5 ст. 1061
ЦК України, відповідно до якої проценти
на банківський вклад нараховуються від
дня, наступного за днем надходження
вкладу у банк, до дня, який передує його
поверненню вкладникові або списанню з
рахунка вкладника з інших підстав.

Позивач уклав договір строкового
банківського вкладу «Моє майбутнє» в
рамках Пакету послуг ПП «Базовий+»
згідно з п.4.7 якого передбачено, що у
випадку, якщо в день закінчення строку
дії договору вкладник не звернувся до
банку з вимогою отримання вкладу, строк
дії вкладу, зазначений у п.2.2
подовжується на такий саме строк. З
матеріалів справи вбачається, що
позивач не звертався до відповідача в
останній день дії вкладу з заявою про
повернення вкладу, тому строк дії
вкладу вважається продовженим. За
таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для застосування
відповідачем наказу № 729 від 30.12.2009 року
Тимчасового адміністратора про
перерахування депозитів, які
закінчились по строку.

Мораторій на задоволення вимог
кредиторів поширюється на
зобов'язання, строки виконання яких
настали до призначення тимчасової
адміністрації,Мораторій було введено у
період з 10.02.2009 року по 09.08.2009 року.
Сплата відсотків позивачу повинна
відбуватися 26.12.2009 року тобто після
припинення дії мораторію. А оскільки на
цей час -26.12.2009 року було призначено
тимчасову адміністрацію, мораторій не
поширюється на задоволення кредиторів,
що виникли у зв'язку із зобов'язаннями
банку під час здійснення тимчасової
адміністрації

Відповідачем не доведено, що з дня
укладання депозитного договору по
30.01.2013 року діяли інші процентні ставки,
тому до поводи апеляційної скарги в цій
частині колегією суддів не можуть бути
прийняті до уваги.

Стягуючи 3% річних за несплату
процентів, 3% річних за неправомірне
користування банківським вкладом та не
повернення його в строки, передбачені
умовами Договору банківського вкладу,
суд першої інстанції правильно виходив
з того , що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За змістом цієї норми закону
нарахування трьох процентів річних
входять до складу грошового
зобов'язання і є особливою мірою
відповідальності боржника за
прострочення грошового зобов'язання,
оскільки виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат кредитора від знецінення
грошових коштів унаслідок інфляційних
процесів та отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, а тому
ці кошти нараховуються незалежно від
вини боржника та незалежно від
ухвалення рішення суду про присудження
суми боргу, відкриття виконавчого
провадження чи його зупинення
відповідно до вимог Закону N 2711-IV. Саме
до цього зводиться правова позиція, що
висловлена Верховним Судом України в
постановах від 20 грудня 2010 року у
справі N 3-57гс10 і від 4 липня 2011 року у
справі N 3-65гс11.

У зв'язку з вищенаведеним, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги щодо відсутності підстав для
стягнення у гривні 3% річних є
безпідставними та спростовується
висновком суду.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду щодо
задоволення позовних вимог про
стягнення моральної шкоди, виходячи з
того, що умовами договору банківського
вкладу №733931 від 26.12.2008 року за
укладеного між сторонами не визначено
моральну (немайнову) шкоду, як один із
видів відповідальності, тому рішення в
цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні цих позовних вимог.

Крім того, стягуючи судові витрати на
правову допомогу, судом не взято до
уваги положення ч. 2 ст. 56 ЦПК України,
згідно яких особа, яка є фахівцем у
галузі права має право на надання
правової допомоги, допускається
ухвалою суду за заявою особи, яка бере
участь у справі. Оскільки заява
позивача та ухвала суду про допуск
особи, яка є фахівцем у галузі права,
відсутні, колегія суддів вважає, що суд
не мав підстав для стягнення коштів на
користь позивача з відповідача за
надання правової допомоги.

Зазначаючи у вступній та резолютивній
частині рішення відповідачем Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» в особі начальника
відділення №22 філії Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А.Погонець,
суд першої інстанції допустився
помилки, оскільки відповідачем є
юридична особа Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»,
а зазначення в особі начальника
відділення №22 філії Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А.Погонець -
не передбачено нормами
цивільно-процесуального кодексу.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги зі скасуванням рішення суду
першої інстанції в частині стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_7
моральної шкоди та витрат на правову
допомогу з ухваленням в цій частині
нового рішення про відмову в
задоволенні цих позовних вимог. Крім
того, виключенню з тексту рішення
слова: «в особі начальника відділення
№22 філії Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
Дніпропетровського регіонального
відділення Т.А.Погонець».

В іншій частині рішення підлягає
залишенню без змін, оскільки ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст.
309,313.314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 червня 2013 року в
частині стягнення з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на користь ОСОБА_7
моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та
витрат на правову допомогу у розмірі 2574
грн. скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_7 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про стягнення моральної шкоди та
судових витрат на правову допомогу..

Виключити з вступної частині рішення
та з резолютивної частини рішення з
абзаців 1- 7 слова: в особі начальника
відділення №22 філії Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» Дніпропетровського
регіонального відділення Т.А.Погонець.

В іншій частині рішення залишити без
змін

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: