Провадження № 2/234/126/14
Краматорський міський суд Донецької
у складі головуючого судді Кравченко
при секретарі Ткачової А.О.
розглянувши у відритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Краматорської міської ради
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
До Краматорського міського суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням. В обґрунтування позову
позивач посилається на те, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 05.07.2013
року першої державною нотаріальною
конторою, йому на праві власності
належить житловий будинок з
допоміжними будівлями та спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
він успадкував після смерті своєї
матері, ОСОБА_3, яка померла
Позивач зареєстрований та проживає у
зазначеному будинку. Також у будинку
зареєстрована відповідачка ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та її діти: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідачка була зареєстрована у
вказаному жилому будинку з 21.03.2012 року
як його власник на підставі договору
купівлі-продажу житлового будинку з
допоміжними будівлями та спорудами,
який знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
укладеного 02.03.2012 року між ОСОБА_3
(Продавець), від імені якої на підставі
довіреності, посвідченої приватним
нотаріусом Краматорського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 21.02.2012 року
за реєстровим №586 діяла ОСОБА_7, та з
другої сторони - ОСОБА_2 (Покупець),
посвідченого приватним нотаріусом
краматорського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрованого в
реєстрі за №885 від 02.03.2012 року.
Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області по справі №2/0528/2997/2012
від 13.09.2012 року, яке набрало законної
сили 25.09.2012 року, вказаний договір
купівлі-продажу будинку із допоміжними
будівлями та спорудами, який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
визнано недійсним.

Відповідачка ОСОБА_2 та її діти з
моменту їх реєстрації у вказаному
житловому будинку не проживають,
будь-які речі, які належать їм, у
будинку відсутні.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили
право користування житловим будинок за
адресою:АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву, в якій просив розглянути
справу у його відсутність та
задовольнити позовні вимоги. Проти
ухвалення заочного рішення не
заперечує.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_8 у
судове засідання не з'явився, надав
заяву, в якій просив розглянути справу
у його відсутність та задовольнити
позовні вимоги.

Представник Органу опіки та піклування
виконавчого комітету Краматорської
міської ради у судове засідання не
з'явилася, надала заяву, в якій просить
розглянути справу у її відсутність,
проти задоволення позовних вимог не
заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причину неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК
України, судом прийняте рішення про
заочний розгляд справи. Позивач надав
згоду на ухвалення заочного рішення.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в
справі докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
власником жилого будинку з допоміжними
будівлями та спорудами, розташованого
в АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
05.07.2013 року державним нотаріусом Першої
Краматорської державної нотаріальної
контори ОСОБА_9 (а.с.8-11).

Позивач зареєстрований та мешкає у
будинку АДРЕСА_1 з 1979 року, що
підтверджується довідкою з місця
мешкання (а.с.40).

У будинку АДРЕСА_1 з 21.03.2012 року також
зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 та
її неповнолітні діти: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 19.12.2012 року, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 21.03.2012 року, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Біленьківської селищної ради
(а.с.40).

Згідно акту виконкому Біленьківської
селищної ради від 02.09.2013 року,
відповідачка ОСОБА_2 та її діти - ОСОБА_4
та ОСОБА_5 не мешкають за адресою
реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.43).

13 вересня 2013 року спеціалістами служби
у справах дітей Краматорської міської
ради було проведено відвідування
житлового будинку АДРЕСА_1, про що
складено акт. В ході відвідування
житлового будинку було встановлено, що
у будинку АДРЕСА_1 зареєстровано місце
проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, але з
моменту їх реєстрації та по теперішній
час у будинку вони не проживали. В ході
відвідування житлового будинку факт
проживання ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
будинку не підтвердився. Окрім
особистих речей власника будинку
наявність інших речей, які б могли
належати дитині, підлітку або жінці, не
виявлено (а.с.42)

Конституцією України (ст.41) та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась
17.07.1997р. відповідно до Закону України
від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції» закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, що також закріплено в
статтях 316, 317, 319, 321 ЦК
України.Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права хоч би ці порушення і не були
поєднані з правом володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом права власності може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира, як то передбачено
ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст.150 ЖК України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Згідно ст. ст. 150, 155 Житлового кодексу
України громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди. Жилі будинки
(квартири), що є у приватній власності
громадян, не може бути в них вилучено,
власника не може бути позбавлено право
користування жилим будинком
(квартирою).

Статтею 317 ЦК України передбачено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, проаналізувавши вищезазначені
обставини та норми законів, суд
приходить до висновку, що позивач, який
в установленому законом порядку набув
право власності на будинок, має право
на визнання попереднього власника та
членів її родини такими, що втратили
право користування будинком.

За таких підстав суд вважає, що позовні
вимоги про визнання відповідачки
ОСОБА_2 та її дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,8,10,60,212-215,224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Краматорської
міської ради про визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано до
Краматорського міського суду
Донецької області протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення Краматорського міського суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається в
Апеляційний суд Донецької області
через Краматорський міський суд.

Суддя О. Ю. Кравченко