Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків від 18 червня 2014 року по справі № 910/14,-

встановив:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків від 18 червня 2014 року по справі № 910/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги заяви мотивує тим, що зазначеним рішенням третейського суду, яке постановлене суддею Ярошовець В.М., стягнуто з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 1 714 714 грн. 37 коп. та третейський збір в сумі 17 547 грн. 14 коп. Про рішення третейського суду їй стало відомо 23.09.2014 р. із отриманої заяви про видачу виконавчого листа, яка надійшла з Дніпровського районного суду м. Києва.

Вважає, що рішення третейського суду є незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню з підстав не застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження доказів і їх оцінки. Про дату, час та місце розгляду справи третейським судом вона не повідомлялася. Також з вимог банку вбачається, що кредитні кошти надавалися 26.12.2007 року, при цьому останній черговий платіж відповідачем здійснено 29.12.2008 року, після чого кошти не сплачувалися по теперішній час, тому у банку виникло право звертатися з вимогами до суду вже після несплати чергового платежу 26.01.2009 року, однак позивач звернувся лише після спливу п»яти років, тобто після спливу встановленої законом позовної давності. Однак третейським судом не було враховано норми матеріального права та стягнуто з відповідача пеню у розмірі 19 921 грн. 04 коп. за несвоєчасне повернення кредиту та 79 340 грн. 45 коп. за несвоєчасне повернення відсотків. Отже, сума боргу не повинна враховувати стягнення пені у загальному розмірі 99 261,49 грн. Також позивач частково втратив право на стягнення кредитних коштів за період з 29.12.2008 року по 29.12.2011 року у розмірі 10 804,41 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 86 359,65 грн. Крім того, з урахуванням трьохрічного строку позовної давності безпідставними являються вимоги про стягнення відсотків за період часу з 26.12.2007 року по 08.05.2011 р., що становить суму 444 696,68 грн. У зв»язку з цим рішення третейського суду повинно бути частково скасоване з урахуванням зазначених сум кредиту, пені та відсотків, які не підлягають стягненню.

В судове засідання заявниця та представник ПАТ «Укрсоцбанк» не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, суду подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. ОСОБА_1 в заяві вказала, що заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник відповідача у поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на необгрунтованість вимог, вказав, що спірне рішення третейського суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і заявницею не доведено належних підстав для скасування рішення третейського суду.

Суд, дослідивши матеріали даної справи та справи № 910/14 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, приходить до наступного висновку.

Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у складі третейського судді Ярошовця В.М. 18 червня 2014 р. у справі № 910/14 постановлене рішення, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Даним рішенням стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість по договору кредиту у сумі 1 714 714 грн. 37 коп. та третейський збір у розмірі 17 547 грн. 14 коп.

Місце прийняття оскаржуваного рішення - м. Київ, вул. М.Раскової, 15.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Як визначено ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у разі якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Заявниця просить скасувати рішення третейського суду з підстав, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, а саме у зв»язку з тим, що третейський суд вирішив питання про права та обов»язки осіб, які не брали участі у справі, при цьому посилається на те, що її не було повідомлено про розгляд справи Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків та жодних документів щодо цього вона не отримувала.

Дослідивши матеріали третейської справи, судом встановлено, що Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків документи ОСОБА_1 надсилалися за адресою АДРЕСА_1, яка також зазначена у заяві про скасування рішення третейського суду, при цьому поштова кореспонденція яка надсилалася 28.05.2014 року з ухвалою про порушення провадження у справі від 26.05.2014 р. з повідомленням відповідача про судове засідання на 18.06.2014 р. на 12 год. була повернута без вручення з поштовою відміткою про закінчення терміну зберігання. Рішення третейського суду, згідно рекомендованого повідомлення, надсилалося 26.06.2014 року та було отримано ОСОБА_1 03.07.2014 року.

Відповідно ч. 1 ст. 56 Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.06.2005 р. № 007-2005 (далі - Регламент), третейський суддя, прийнявши позовну заяву надсилає сторонам ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні третейського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

Згідно ст. 52 Регламенту, обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом (третейськими суддями) здійснюється у порядку, встановленому Регламентом. Документи та інші письмові матеріали направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Відповідно ст. 60 Регламенту, ненадання витребуваних третейським судом доказів, інших письмових документів чи матеріалів, неявка у засідання третейського суду сторін або їх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення засідання третейського суду, не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина ненадання документів або неявки сторін у засідання визнана третейським судом неповажною.

За вищевказаних обставин, відповідач у третейській справі належним чином повідомлялася про розгляд справи, оскільки третейський суд направляв їй повідомлення про засідання суду, що підтверджуються матеріалами третейської справи, при цьому поштове відправлення було повернуте за закінченням терміну зберігання, тому за діючим законодавством вважається таким, що ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про розгляд третейської справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про третейські суди», учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Позивачем у третейській справі є ПАТ «Укрсоцбанк», відповідачем заявниця.

Отже, підстави скасування рішення третейського суду у зв»язку з тим, що третейський суд вирішив питання про права та обов»язки осіб, які не були залучені у справі, відсутні, оскільки ОСОБА_1 за процесуальним статусом є відповідачем у справі.

Заявниця також просить скасувати рішення третейського суду з підстав, що при винесені рішення не було застосовано строки позовної давності щодо заявлених вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та пені, у зв»язку з чим нарахована сума заборгованості за договором кредиту є суттєво завищеною.

Як зазначено вище, перелік підстав для скасування рішення третейського суду наведений у ст. 389-5 ЦПК України, який є вичерпним.

За викладених обставин чинним законодавством не передбачено можливості місцевим судам перевіряти законність і обґрунтованість рішень третейського суду по суті, а також із зазначених заявницею підстав скасовувати рішення третейського суду.

Враховуючи наведене вимоги заявниці не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не ґрунтуються на положеннях закону, у зв»язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 389-4 - 389-6 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків від 18 червня 2014 року по справі № 910/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя