Справа № 188/1890/14-ц
Провадження № 2/188/851/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді
Курочкіної О. М.

при секретарі
Лукіній Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно до відповідача Миколаївської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати
ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася
спадщина у виді житлового будинку
АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,4700
га. розташованої на території с.
Миколаївка, вул. Першотравнева
переданої для обслуговування
житлового будинку, ведення підсобного
господарства.

За життя мати позивача заповіту
не залишила, а тому вона є спадкоємцем
за законом першої черги, оскільки є
донькою померлої.

Зазначає, що звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини після смерті
матері, однак нотаріусом 10.07.2014 року їй
було видано лише свідоцтво про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1, а у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 0,4700 га.
розташовану на території с. Миколаївка,
передану для обслуговування житлового
будинку, ведення підсобного
господарства мені нотаріусом
постановою від 10.07.2014 року було
відмовлено через відсутність витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 91 від 06.03.2014 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Позивач вказує, що внести до
Державного земельного кадастру
передбачені Законом України «Про
Державний земельний кадастр»
відомості про формування земельної
ділянки та присвоїти їй кадастровий
номер можливо лише за заявою власника.
Проте ОСОБА_3, яка є власником вказаної
земельної ділянки вже померла, а тому
відповідно і здійснити таку державну
реєстрацію земельної ділянки та
отримати витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку не
можливо. Та не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, позивач вважає, що
її мати була належним власником цієї
земельної ділянки, і її право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.

Позивач в судове засідання надала
заяву про розгляд справи в її
відсутність. В заяві також вказує, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Від відповідача надійшла заява з
проханням розглянути справу без участі
їх представника.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області, в
судове засідання надав письмову заяву
про розгляд справи у їхню відсутність,
проти задоволення позову не
заперечують.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина у виді житлового
будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки
площею 0,4700 га. розташованої на
території с. Миколаївка, вул.
Першотравнева переданої для
обслуговування житлового будинку,
ведення підсобного господарства, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть НОМЕР_1 від 16.09.2013 року, копією
свідоцтва про народження, копією
свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2
від 22.09.1984 року, копією свідоцтва про
укладення шлюбу між ОСОБА_3. та ОСОБА_4,
копією свідоцтва про одруження між
ОСОБА_6 та ОСОБА_3., копією Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ДП від 10.10.1997 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 заповіту не
залишила, а тому позивач є спадкоємцем
за законом першої черги, оскільки є
донькою померлої.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини після смерті
матері, однак нотаріусом 10.07.2014 року їй
було видано лише свідоцтво про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1, а у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 0,4700 га.
розташовану на території с. Миколаївка,
передану для обслуговування житлового
будинку, ведення підсобного
господарства нотаріусом постановою
від 10.07.2014 року позивачу було
відмовлено через відсутність витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку, що підтверджується
копією постанови про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 10.07.2014 року, копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 10.07.2014 року.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 91 від 06.03.2014 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельна ділянка була передана
ОСОБА_3 (на день смерті її прізвище було
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу між
ОСОБА_3. та ОСОБА_4, копією свідоцтва про
одруження між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ) на
підставі рішення Миколаївської
сільської ради № 72 від 13.12.1995 року і
відповідно на підтвердження права
власності їй було видано 10.10.1997 року
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ДП.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державного акту на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера. У
разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки державної чи комунальної
власності).

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3,
яка є власником вказаної земельної
ділянки вже померла, а тому відповідно
і здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 була
належним власником вищевказаної
земельної ділянки, і її право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Таким чином повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст.ст.
328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за законом першої черги,
право власності на земельну ділянку
площею 0,4700 га. розташовану на території
с. Миколаївка, вул. Першотравнева
передану для обслуговування житлового
будинку, ведення підсобного
господарства, що належала на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП виданого
10.10.1997 року ОСОБА_3

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. М. Курочкіна