Головуючий суддя в суді І інстанції
Справа № 374/11/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 суддя Ржищівського міського суду
Київської області Козіна С.М.,
розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії
начальника відділу державної
виконавчої служби Ржищівського
міського управління юстиції (далі -
ВДВС) - Кармазина Р.М. про скасування
постанов про накладення штрафів,-

ВСТАНОВИВ:

До Ржищівського міського суду
Київської області 14.01.2014 року надійшла
вищезазначена скарга.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів та змісту
поданої скарги скаржник просить
скасувати постанови державного
виконавця про накладення штрафів від 27
грудня 2013 року № 25065221 та від 19.03.2012 року
№ 25064776 за невиконання рішення суду від
12.11.2010 року за результатами розгляду
цивільної справи № 2-49/10.

Згідно роз'яснень, що викладені в п. 6
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (із змінами) судам необхідно
враховувати, що постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафу належать до
видів відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку.
Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, не виконана самостійно, є
підставою для її примусового
виконання.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України
"Про виконавче провадження" постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку. Тому слід
ураховувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Згідно зі змістом скарги, заявник
оскаржує постанови про накладення
штрафів у виконавчих провадженнях з
примусового виконання рішення суду у
цивільній справі. До скарги додано
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 30.12.2013 року про
примусове виконання постанови № 25065221
від 27.12.2013 року про стягнення
виконавчого збору та постанову про
відкриття виконавчого провадження від
30.12.2013 року про примусове виконання
постанови № 25064776 від 19.03.2013 року про
стягнення виконавчого збору.
Відповідно, оскарження таких постанов
державного виконавця здійснюється за
правилами адміністративного
судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Таким чином, дана справа підсудна
Київському окружному
адміністративному суду.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. ст. 10, 15, 122 ЦПК України, ст. 18 КАС
України, вимогами п. п. 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (із змінами), суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за
скаргою ОСОБА_2 на дії начальника
відділу державної виконавчої служби
Ржищівського міського управління
юстиції - Кармазина Р.М. про скасування
постанов про накладення штрафів.

Скаргу з усіма додатками повернути
заявнику.

Роз'яснити заявнику, що він може
звернутись зі скаргою до Київського
окружного адміністративного суду, який
знаходиться за адресою: індекс 01133, м.
Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: