Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"04" березня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді В.П. Гончарука

при секретарі К.В. Погорілій

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 мотивуючи свої вимоги тим, що 19 жовтня 2010 року він позичив відповідачу 79800 грн., про що було складено відповідну розписку.

В порушення умов надання позики відповідач у період з 19.10.2010р. по 02.09.2013р. відсотки не сплачував.

Намагання позивача вирішити питання повернення боргу в досудовому порядку наслідків не мало.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 79800,00 грн., та суму пені 33662,50 грн., суму відсотків за користування позикою 127680,00 грн., поклавши на нього витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 411,42 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій на позовних вимогах наполягав та просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2010 року позивач позичив відповідачу 79800 грн.

Вказане було затверджено розпискою, складеною відповідачем.

Однак, відповідач в обумовлені строки не сплачував проценти.

Згідно ст.ст. 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню позичених коштів, виходячи з чого сума боргу перед позивачем враховую 5 % річних за період прострочення яка скала 32 місяці виходячи із матеріалів справи, становить 241142 грн. 00 коп.

Наявність вказаного грошового зобов'язання між сторонами повністю підтверджуються матеріалами справи. Сума боргу в розмірі 241142 грн. 00 коп., виходячи з позиції сторони з цього приводу визнається судом як вірна.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 625,1046,1047,1048,1049,1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 58,84, 88, 208, 209, 212-215,217, 218, 224-226, 227-228 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 79800,00 грн., та суму пені у розмірі 33662,50 грн., суму відсотків за користування позикою у розмірі 127680,00 грн., а також суму судового збору у розмірі 2411 (шістсот тридцять дев'ять), грн. 42 коп., всього стягнувши 243553 (двісті сорок три тисячі п'ятсот п'ятдесят три) грн. 42 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя