Справа № 587/523/14-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2014 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючої - судді: Черних О.М.
при секретарі: Мяус І.Я.
з участю позивача: ОСОБА_1
представника позивача : ОСОБА_2
відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
представника відповідача: ОСОБА_7 районної державної адміністрації ОСОБА_8
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 районної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Управління Держземагенства в ОСОБА_7 районі Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ленд», Северинівська сільська рада про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, скасування їх державної реєстрації та скасування розпорядження в частині видачі оспорюваних земельних ділянок , -
В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позову, вказавши, що вони ніяким чином не порушували права позивачки, а в установленому порядку оформили право власності на спірні земельні ділянки, а тому вважають, що підстав для скасування державних актів на право власності немає. При цьому, ОСОБА_4 вказав, що крім того, позивачем пропущено строк позовної давності.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 районної державної адміністрації ОСОБА_8М - позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.
У попередніх судових засіданнях представник третьої особи управління Держземагенства в ОСОБА_7 районі ОСОБА_9, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, Северинівської сільської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до державного акту про право власності на землю серії IV СМ № 040203 на підставі рішення ХVІІІ сесії ХХІІІ скликання Северинівської сільської ради від 05 жовтня 2001 року ОСОБА_10 передано у приватну власність земельна ділянка (пай) площею 3,4752 гектарів для ведення товарного сільгосподарського виробництва в межах та згідно з планом (а.с. 50).
Відповідно до ст. 22 ЗК УРСР від 18 грудня 1990 року N 561-XII, який діяв на момент набуття права власності на землю, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.
Відповідно до ст. 23 ЗК УРСР від 18 грудня 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
Отже суд приходить до переконання, що ОСОБА_10 набула право власності у законний спосіб та зареєструвала у встановленому порядку.
09 березня 2013 року ОСОБА_10 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 194076 (а.с. 52).
Як вбачається з довідки ОСОБА_7 районної державної нотаріальної контори № 236/02-14 від 22 січня 2014 року спадкоємицею після померлої ОСОБА_10 є позивачка - ОСОБА_1, оскільки спадкоємці за заповітом та спадкоємці за законом відмовились від спадщини (а.с. 53).
У відповідності до чч.2-3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» звернув уваги судів, що рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позову про винесення оспорюванного розпорядження щодо надання земельних ділянок відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та видачу оспорюваних Державних актів з порушенням вимог земельного законодавства знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки встановлено, що земельна ділянка (пай), що вказана в Додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації від 21 жовтня 2005 року № 760 на час їх видачі вже належала на праві власності ОСОБА_10, а тому зазначене розпорядження в частині видачі земельних ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_11, не можна вважати законними.
В позовній заяві заявляються позивачем вимоги про визнання вказаних вище державних актів недійсними. Проте, державний акт на право власності на землю є документом, яким підтверджується право особи, і він не може бути визнаний недійсним, оскільки право також не може бути визнано недійсним. Разом з тим, ст.21 Цивільного кодексу України визнано можливість визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.
Таким чином, оспорюванні акти слід визнавати незаконними.
Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дізналася про порушення свого майнового права лише в 2014 році під час оформлення спадщини. До вказаного часу спадкодавиця користувалась земельною ділянкою і отримувала дохід.
Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позивачем строк позовної давності для звернення до суду для захисту свого права власності порушений не був, так як про порушення майнового права позивачка дізналась лише в 2014 року, тобто в межах трирічного строку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушені права ОСОБА_1, як власниці земельної ділянки (пай) площею 3,4752 гектарів для ведення товарного сільгосподарського виробництва в межах та згідно з планом, підлягають поновленню, а оспорювані державні акти визнанню незаконними, а їх державна реєстрація та оспорюване розпорядження в частині, щодо надання відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_11-скасуванню.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір стягується з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_7 районної державної адміністрації Сумської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_11 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 районної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Управління Держземагенства в ОСОБА_7 районі Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ленд», Северинівська сільська рада про визнання недійсними Державних актів на право власності на землю, скасування їх державної реєстрації та скасування розпорядження в частині видачі оспорюваних земельних ділянок -задовольнити частково.
Визнати незаконним розпорядження голови ОСОБА_7 районної державної адміністрації Сумської області № 760 від 21 жовтня 2005 року року в частині передачі у власність земельних ділянок ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, площею 2, 00 га кожному, які розташовані на території Северинівської сільської ради.
Стягнути в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_7 районної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 97 грн. 44 коп. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги через ОСОБА_7 районний Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право оскаржити рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Черних