АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 р. Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарях: Охневській Т.В., Штефюк
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 7 жовтня 2013
р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 р. ПАТ «ОТП Банк»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кредитними договором №ML-009/601/2006 від
28.07.2006 р., укладеним між АКБ
«Райффайзенбанк України»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк») та відповідачем, відповідно до
якого останній отримав кредит у
розмірі 40 000,00 доларів США на строк по
27.07.2021 р. зі сплатою 10 % річних.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконує
зобов'язання щодо повернення кредиту
та відсотків за його користування,
внаслідок чого у нього станом на 13.08.2012
р. виникла заборгованість у розмірі 25
339,37 доларів США, що еквівалентно 202 537,58
грн. та пеня за прострочення виконання
зобов'язань за період з 28.10.2011 р. по
13.08.2012 р. у розмірі 8 915,95 грн., позивач
просив стягнути з відповідача
зазначені суми.

Рішенням Дарницькому районного суду м.
Києва від 07.10.2013 р в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«ОТП Банк» (Банк) просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП
Банк», посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Справа № 2602/2911/12 № апеляційного
провадження:22-ц/796/1338/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Даниленко
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Зазначав, що суд
помилко дійшов висновку про підвищення
Банком в односторонньому порядку без
письмової згоди позичальника
відсоткової ставки на 4% за кредитним
договором, оскільки відповідно до умов
договору таке підвищення є штрафом за
невиконання чи за неналежне виконання
зобов'язання, а не підвищенням
відсотків у односторонньому порядку,
що підтверджується рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26.01.2012 р., залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
07.06.2012 р. та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.07.2012 р.

Також посилався на те, що суд не звернув
увагу, що списання грошових коштів з
рахунку позичальника Банк здійснював в
порядку черговості визначеному п.1.5.1.4
кредитного договору №ML-009/601/2006 від
28.07.2006 р.

В судовому засіданні представник
ПАТ «ОТП Банк» просив задовольнити
позовні вимоги з наведених у
апеляційній скарзі підстав.

ОСОБА_2 та його представник
просили апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що її доводи не
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28.07.2006 р. між
АКБ «Райффайзенбанк Україна»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № ML-009/601/2006, відповідно до якого
останній отримав кредит у розмірі 40 000,00
доларів США строком до 27.07.2021 р. зі
сплатою 10,00% річних.

26.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк») та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № ML-009/384/2007,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 32 000,00 доларів США
строком до 26.10.2017 р. зі сплатою 13,99%
річних

Для обслуговування обох зазначених
кредитів на ім'я відповідача був
відкритий один розрахунковий рахунок
№2620 6901 703462.

Відповідно до п.1.5.1. кредитного
договору № ML-009/601/2006 від 28.07.2006 р.
повернення відповідної частини
кредиту здійснюється позичальником
щомісяця у розмірі та строки, визначені
у графіку повернення кредиту та сплати
процентів (додаток №1 до кредитного
договору), шляхом внесення готівки в
касу банку або безготівковим
перерахуванням на поточний рахунок,
якщо інше не передбачено цим договором.

Згідно п. 1.5.1.4 кредитного договору №
ML-009/601/2006 від 28.07.2006 р. при надходженні до
банку коштів для виконання боргових
зобов'язань, банк направляє такі кошти
на погашення боргових зобов'язань у
наступній черговості, крім випадків
передбачених цим договором:

1) прострочені проценти за
користування кредитом (якщо прострочка
матиме місце);

2) проценти, нараховані на прострочку
до повернення суми кредиту (якщо про
строчка матиме місце);

3) прострочена до повернення сума
кредиту (якщо прострочка матиме місце);

4) пеня за несплату в строк процентів
(якщо прострочка матиме місце);

5) пеня за неповернення в строк суми
кредиту (якщо неповернення матиме
місце);

6) строкові проценти за користування
кредитом;

7) штраф за нецільове використання
кредиту;

8) сума основного боргу за кредитом.

При цьому банк має право змінити
порядок погашення боргових зобов'язань
за цим договором. За запитом
позичальника, банк інформує
позичальника в письмовій формі про
черговість погашення боргових
зобов'язань, що застосовувалась.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ПАТ «ОТП Банк», суд
першої інстанції дійшов висновку, що в
період з 25.10.2011 р. по 25.10.2012 р. Банк в
односторонньому порядку без письмової
згоди позичальника підвищив процентну
ставку на 4% за обома кредитними
договорами, при цьому не змінивши та не
підписавши нові графіки погашення
кредитів та відсотків за їх
користування.

Крім того суд виходив з того, що
позичальник відповідно до підписаних
ним додатків до кредитних договорів
щомісячно вчасно та в повному обсязі
сплачує платежі по кредитам та
відсотки за їх користування на
розрахунковий рахунок № 2620 6901 703462,
однак Банк автоматично спочатку
списує, збільшений на 4% в
односторонньому порядку платіж за
кредитним договором № ML-009/384/2007 від
26.10.2007 р. , а залишок коштів зараховує за
кредитним договором ML-009/601/2006 від 28.07.2006
р., чим штучно створює заборгованість.

Необгрунтованими вважав суд і
вимоги ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з
відповідача пені в розмірі 8915,95 грн. за
прострочення виконання зобов'язань за
період з 28.12.2011 р. по 13.08.2012 р., з
посиланням на те, що відповідач в
повному обсязі відповідно до
погодженого сторонами графіку
повертав кошти за кредитним договором
№ML-009/601/2006 від 28.07.2006 р., та сплачував
проценти за його користування на
підтвердження чого відповідні докази,
які неможливо спростувати.

З таким висновком суду погодитись
не можна, виходячи з наступного.

З розрахунку наданого ПАТ «ОТП
Банк» убачається, що станом на 13.08.2012 р.
заборгованість ОСОБА_2 за кредитним
договором ML-009/601/2006 від 28.07.2006 р
становить 25 339,37 доларів США, що
еквівалентно 202 537,58 грн. з яких залишок
заборгованості за кредитом - 24 595,71
доларів США, 734,64 доларів США - сума
несплачених відсотків за користування
кредитом за період з 28.05.2012 р. по 13.08.2012
р., 8 915,95 грн. - сума пені за прострочення
виконання зобов'язань за період з 28.10.2011
р. по 13.08.2012 р.

Висновок суду про те, що Банк в
односторонньому порядку без письмової
згоди ОСОБА_2, в період з 25.10.2011 р. по
25.10.2012 р. збільшив відсоткову ставку на
4% є помилковим, оскільки таке
підвищення передбачено п.1.4.1.5
кредитного договору №ML-009/601/2006 від
28.07.2006 р. як штрафна санкція у випадку
невиконання позичальником своїх
зобов'язань, встановлених п.2.3.7 чи/та
п.1.3.1.5 та/чи п.1.3.2.3 цього договору, що не
потребує укладення будь-якого
додаткового договору та/чи графіку
повернення кредиту та сплати процентів
у новій редакції, та що сторони згодні з
таким підвищенням по відношенню до
всієї неповернутої суми кредиту.

Правомірність підвищення банком
процентної ставки на 4% підтверджується
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26.01.2012 р., залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 07.06.2012 р. та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.07.2012 р.

Відповідач не заперечував, що
Банк повідомив його про підвищення
процентної ставки на 4% листами від
03.10.2011 р., вх. № 42-2-1/226455 та №42-2-1/226456.

На зазначені повідомлення ОСОБА_2,
21.10.2011 р. направив ПАТ «ОТП Банк»
відповідь, в якій зазначив, що він
прийняв рішення дотримуватись
попередніх графіків платежів,
запропонованих банком в 2006-2007 роках.

14.11.2011 р. ПАТ «ОТП Банк» повідомив
відповідача про наявність у нього
простроченої заборгованості по
кредитному договору ML-009/601/2006 від 28.07.2006
р. у розмірі 95,97 доларів США та
пропонував її оплатить до 07.12.2011 р.,
попередивши, що на вказану
заборгованість нараховується пеня та
штрафні санкції, та просив звернутись
до менеджера відділення банку з метою
мирних шляхів врегулювання зазначеної
ситуації.

Доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_2 сплатив зазначену
заборгованість, чи намагався уточнити
ПАТ «ОТП Банк» розмір сплати
щомісячних платежів на погашення
кредиту, процентів за його
користування та пені, відповідач суду
не надав.

17.09.2012 р. ОСОБА_2 направив ПАТ «ОТП
Банк» листа з якого убачається, що йому
було достовірно відомо про підвищення
у 2011 р. процентної ставки на 4% у зв'язку
з страхуванням майна у страховій
компанії, яка не була не акредитована
Банком, та відповідно до п.1.4.1.5.3 та 1.4.1.5.4
кредитних договорів просив зменшити
відсоткову ставку.

На зазначене звернення та у
зв'язку з подальшим належним
виконанням відповідачем умов
кредитних договорів щодо укладення
договорів страхування, ПАТ «ОТП Банк»
24.05.2012 р. направив відповідачеві
повідомлення про зниження процентної
ставки до її попереднього рівня (10%
річних). Додатково Банк повідомив, що
станом на 22.05.2012 р. у ОСОБА_2 наявна
заборгованість за кредитним договором
№1 у розмірі 733,59 доларів США та за
кредитним договором №2 - 99,96 доларів
США. Також Банк звернув увагу
позичальника на порядок списання
коштів на виконання боргових
зобов'язань, з яким він погодився
укладаючи кредитні договори.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про те, що Банк в період з
25.10.2011 р. по 25.10.2012 р. в односторонньому
порядку без письмової згоди
позичальника підвищив процентну
ставку на 4% за обома кредитними
договорами, при цьому не змінивши та не
підписавши нові графіки погашення
кредитів та відсотків за їх
користування, є безпідставним,
оскільки не ґрунтується на умовах
кредитних договорів та матеріалах
справи.

Ураховуючи, що з 03.10.2011 р. у зв'язку
з застосуванням Банком штрафних
санкції за невиконання умов кредитних
договорів (підвищення процентної
ставки на 4%), ОСОБА_2 продовжував
сплачувати кредит та відсотки за його
користування в попередніх розмірах, у
відповідача виникла заборгованість по
кредиту, а тому висновок суду про те, що
ОСОБА_2 щомісячно вчасно та в повному
обсязі сплачував платежі по кредитах
та відсотки за їх користування, не
відповідає обставинам справи.

Нової редакції графіків
повернення кредиту та відсотків за
його користування (з урахуванням
збільшеної процентної ставки) Банк
відповідачеві не надавав. Відповідно
до умов кредитного договору Банк може
укласти з позичальником графік
повернення кредиту в новій редакції
лише на вимогу позичальника ( п.1.4.1.5.1).

З матеріалів справи убачається, що
Банк при надходженні коштів на
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитними договорами направляв їх на
погашення боргових зобов'язань в
порядку передбаченому п.1.5.1.4 кредитних
договорів.

На підтвердження невиконання
відповідачем умов договору щодо
повернення кредиту та процентів за
його користування з урахуванням
застосування до нього штрафних
санкцій, Банк надав суду графік
повернення кредиту та сплати відсотків
зі змінами від 03.10.2011 р., виписки та
меморіальні ордери по рахунках
позичальника, а також розрахунок, що
підтверджує заборгованість
відповідача по вказаних платежах, на
яку Банк правомірно нарахував пеню.

Належних та допустимих доказів,
які б спростовували правильність
наданих Банком документальних доказів
та розрахунку заборгованості, ОСОБА_2
суду не надав.

Більш того, саме з наданих ним суду
апеляційної інстанції доказів
убачається, що він знав про
застосування Банком штрафних санкцій
до нього, та виникнення у зв'язку з цим
заборгованості по платежах, однак
вимоги Банку щодо погашення такої
заборгованості не виконав.

Суд першої інстанції в повному
обсязі не перевірив доводи як однієї
так і другої сторони, не з'ясував всі
обставини, що мають істотне значення
для справи, та дійшов помилкових
висновків, які ґрунтуються лише на
поясненнях відповідача.

Зважаючи на викладене рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням у
справі нового рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ «ОТП Банк»

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 7 жовтня 2013 р. скасувати та
ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд. номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» заборгованість
за кредитними договором №ML-009/601/2006 від
28.07.2006 р. у розмірі 25 339,37 доларів США, що
становить 202 537,58 грн., пеню в розмірі
8915,95 грн., та на відшкодування судових
витрат 2114,53 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:
Судді: