Яготинський районний суд Київської
ун. № 382/1491/14-ц
пр. № 2/382/530/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року Яготинський районний
суд Київської області у складі:

головуючого - судді Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря - Нікішина П.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Яготині Київської
області позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - Інспекція
архітектурно-будівельного контролю в
Київській області, про знесення
самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись до суду із вказаним позовом.

Зазначали, що вони є власниками
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Власником суміжної земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_2, є ОСОБА_3

Посилаючись на те, що у 2013 році ОСОБА_3
на належній їй земельній ділянці
самочинно у порушення вимог ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та ДБН 360-92**
«Планування та забудова міських і
сільських поселень», чим порушує їхні
права, так як будівництво
господарської споруди на відстані 2,30 м
від їхнього будинку порушує
протипожежні норми, створює небезпеку
для їхнього майна, загрожує їхньому
життю та здоров'ю, ОСОБА_3 не виконує
приписів Інспекції
архітектурно-будівельного контролю в
Київській області про усунення
порушень містобудівного
законодавства, просили зобов'язати
ОСОБА_4 знести самочинно збудований
гараж за адресою: АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачі та їх
представники підтримали позов та
просили позов задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечувала,
посилаючись на те, що фундамент
побудованого нею гаражу було закладено
попередніми власниками садиби,
постанова про притягнення її до
адміністративної відповідальності
скасована судом, а відстань між гаражем
і межею складає 1 м.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, однак до суду
подав заяву про розгляд справи у
відсутність представника Інспекції
архітектурно-будівельного контролю в
Київській області, а також надав
матеріали перевірок.

Суд, заслухавши доводи сторін, їх
представників, дослідивши надані
докази, дійшов наступних висновків.

Установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
власниками земельної ділянки та жилого
будинку, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є власником суміжної земельної
ділянки та жилого будинку за адресою:
АДРЕСА_2.

У 2013 році ОСОБА_3 на належній їй
земельній ділянці без належним чином
затвердженого проекту з порушенням
вимог ДБН розпочала будівництво
гаража, у зв'язку із чим їй Інспекцією
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області видано припис від 17
вересня 2013 року (а.с. 34) про усунення
порушень містобудівного законодавства
та зупинення будівництва.

Вимог вказаного припису ОСОБА_3 не
виконала, через що постановою першого
заступника начальника Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 25 жовтня 2013 року
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Як вбачається з припису Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 24 квітня 2014 року
(а.с. 45) ОСОБА_3 вимог припису Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 17 вересня 2013 року
не виконано, гараж побудовано,
одночасно ОСОБА_3 зобов'язано усунути
порушення містобудівного
законодавства.

Вимоги вказаного припису ОСОБА_3 не
виконала, через що постановою в.о.
начальника Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 07 травня 2014 року
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності (а.с. 43).

За змістом ч.ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у п.п. 4,
5, 17, 22, 25, 28 постанови від 30 березня 2012
року "Про практику застосування судами
статті 376 Цивільного кодексу України
(про правовий режим самочинного
будівництва)" будівництвом, яке
здійснюється з істотним порушенням
будівельних норм і правил, вважається у
тому числі будівництво, яке хоча і
здійснюється за наявності проекту, але
з порушенням державно-будівельних норм
та санітарних правил, що загрожують
життю та здоров'ю людини у разі
невиконання приписів інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК право на
звернення до суду з позовом про
знесення або перебудову самочинно
збудованого об'єкта нерухомості мають
як органи державної влади, так і органи
місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (ст. 391 ЦК).

Позов про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна може бути
пред'явлено власником чи користувачем
земельної ділянки або іншою особою,
права якої порушено, зокрема, власником
(користувачем) суміжної земельної
ділянки з підстав, передбачених ст. ст.
391, 396 ЦК, ст. 103 ЗК.

Знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Відхилення від проекту забудови
об'єкта нерухомості або від вимог
будівельних норм і правил, які не є
істотними, не порушують прав інших осіб
та інтересів суспільства, не
суперечать санітарно-технічним
вимогам і правилам експлуатації, не
впливають на міцність і безпечність
цього об'єкта (зокрема, відхилення у
житловому будинку від внутрішнього
планування зі збереженням чи незначним
відхиленням від установленого
проектом розміру житлової площі,
незначна зміна його зовнішніх
габаритів, місця розташування тощо), не
можуть бути підставою для задоволення
вимог про перебудову чи про знесення
об'єкта нерухомості.

При розгляді справ про знесення
самочинного будівництва, яке
здійснюється особою на власній
присадибній, дачній або садовій
земельній ділянці, суд має звертати
увагу на наявність будівельного
паспорта, технічних умов, документів,
що надають право виконувати підготовчі
та будівельні роботи, дотримання при
забудові будівельних норм та правил, а
також на наявність порушення прав
інших осіб.

Як вбачається з п.п. 3.24*, 3.25*, 3.25а* ДБН 360-92
** «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень», затверджених наказом
Державного комітету України у справах
містобудування і архітектури від 17
квітня 1992 року, у містах і селищах
міського типу на присадибних ділянках
при дотриманні санітарних
протипожежних і будівельних норм
можуть бути розміщені господарські
будівлі та гаражі, вбудовані у житловий
будинок, прибудовані до нього, або у
вигляді окремої будівлі. Розташування
цих будівель на присадибних ділянках
слід виконувати відповідно до місцевих
правил забудови для сільських
населених пунктів. Розміщення
господарських будівель по лінії
забудови житловими будинками не
допускається. Розміщення гаражів слід
передбачати переважно вбудованими або
прибудованими до житлових будинків по
лінії забудови або в глибині ділянки.
Протипожежні розриви між будинками або
окремо розташованими господарськими
будівлями відповідно до ступеня їх
вогнестійкості слід приймати
відповідно до протипожежних вимог
(додаток 3.1).

Для догляду за будівлями і здійснення
їх поточного ремонту відстань до межі
сусідньої ділянки від найбільш
виступної конструкції стіни треба
приймати не менше 1,0 м. При цьому
повинно бути забезпечене влаштування
необхідних інженерно-технічних
заходів, що запобігатимуть стіканню
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів будівель на територію
суміжних ділянок. Відстань між
житловими будинками та господарськими
будівлями і спорудами слід приймати
відповідно до санітарних норм, але не
менше протипожежних норм згідно з
таблицею 1 додатка 3.1.

Таким чином при визначенні відстані
від межі суміжної земельної ділянки, на
якій слід будувати гараж, слід
враховувати не лише вимоги щодо
відстані не менше 1,0 м до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни для догляду за
будівлею і здійснення поточного
ремонту, а й вимоги протипожежних норм
згідно з таблицею 1 додатка 3.1 до ДБН
360-92**, за змістом якої відстань від
гаража ОСОБА_3 до житлового будинку
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинна становити не
менше 6 м, однак така відстань становить
2,30 м, що не оспорюється сторонами по
справі.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 на належній їй
земельній ділянці самочинно з
порушенням вимог ДБН збудовано гараж,
чим порушуються права ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
оскільки будівництво гаража з
порушенням протипожежних норм створює
небезпеку для їхнього життя та
здоров'я, приписи Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про усунення вимог
містобудівного законодавства ОСОБА_3
не виконує, у судовому засіданні також
заявила категоричну відмову привести
гараж у відповідність діючим ДБН,
шляхом перебудови, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_3 про те, що у позивачів
відсутні дозвільні документи на
належний їм житловий будинок не
заслуговують на увагу, так як належний
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 житловий будинок
зареєстровано у встановленому законом
порядку, при проведенні Інспекцією
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області 22 серпня 2014 року
перевірки дотримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
жодних порушень виявлено не було.

Керуючись ст. 376 ЦК України, ст. ст. 10, 60,
212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести самочинно
збудований гараж, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Яготинський районний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

СуддяЮ.В. Бурзель