АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/1973/13-ц 22-ц/774/2061/К/14
Справа № 210/1973/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1991/К/14
суддя: Костенко В.В.
Категорія - 48 (ІV) Суддя-доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі - Булах К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на
рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 серпня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третя особа орган опіки і
піклування в особі виконкому
Саксаганської районної в місті ради м.
Кривого Рогу про стягнення неустойки
по сплаті аліментів на неповнолітню
дитину, -

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представники відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

представник третьої особи органу
опіки і піклування в особі виконкому
Саксаганської районної в місті ради м.
Кривого Рогу - Головіна Ірина
Ярославівна.

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа
про орган опіки і піклування в особі
виконкому Саксаганської районної в
місті ради м. Кривого Рогу про
позбавлення батьківських прав.

У квітня 2011 року позивач уточнила свої
позовні вимоги, додавши до них вимогу
щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 пені (неустойки) від суми
заборгованості несплачених аліментів.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 серпня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав були
залишені без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог про
стягнення неустойки по сплаті
аліментів позивач зазначила, що з 14.10.2002
року вона перебувала з відповідачем
шлюбі, який був розірваний 12.04.2007 року.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від
12.02.2007 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини
всіх видів доходу щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідач ухиляється від сплати
аліментів або сплачує їх не в повному
розмірі, у зв'язку з чим станом на 01.04.2013
року утворилась заборгованість з
аліментів в сумі 28 184,37 грн., що
підтверджується довідкою державного
виконавця Іллічівського ВДВС
Маріупольського МУЮ.

ОСОБА_4 не сплачував аліменти без
поважних причин і дана заборгованість
виникла з вини відповідача, тому
позивач має право на стягнення
неустойки в розмірі одного відсотка
від прострочених сум.

Уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_2
просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її
користь неустойку (пеню) від суми
заборгованості несплачених аліментів
у розмірі 225 814,00 грн. та судові витрати
по справі покласти на відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 серпня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
пеню (неустойку) від суми
заборгованості по своєчасно
несплачених аліментах на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_8 за
період з 01 листопада 2010 року по липень
2012 року у сумі 5 279,95 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

В задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 та
її представник ОСОБА_3 ставлять питання
про зміну рішення суду в частині
стягнутої з ОСОБА_4 пені (неустойки) від
суми заборгованості по своєчасно
несплачених аліментах та ухвалення
нового рішення, яким стягнути з
відповідача грошові кошти в рахунок
пені (неустойки) в сумі 114 031,00 грн.,
посилаючись на те, що рішення суду в цій
частині є незаконним і
необґрунтованим.

Зокрема, суд не врахував, що
нарахування пені не обмежується тим
місяцем, коли мали бути сплачені
аліменти, а здійснюється за кожен день
прострочення по кожному місячному
платежу окремо до повного погашення
заборгованості або до дня ухвалення
судом рішення. Станом на 27.10.2010 року
відповідач мав заборгованість зі
сплати аліментів у розмірі 15 423,26 грн.,
тому наступна сплата аліментів, яка
здійснювалася відповідачем після
31.10.2010 року мала в першу чергу йти на
погашення вказаної заборгованості.
Неустойка, яка підлягає стягненню
відносно платежів, нарахованих за
період з листопада 2010 року по липень 2012
року включно, підлягає обчисленню за
період з 01 листопада 2010 року до 01
квітня 2013 року, оскільки станом на
вказану дату заборгованість, що
утворилась на початок цього періоду не
була повністю погашена.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 зазначає, що рішення суду є
законним і обґрунтованим, висновки
суду відповідають діючому
законодавству та матеріалам справи,
тому просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
який підтримав доводи апеляційної
скарги і просив її задовольнити,
представників відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які кожен окремо
заперечували проти апеляційної скарги
і просили її відхилити, представника
третьої особи органу опіки і
піклування в особі виконкому
Саксаганської районної в місті ради м.
Кривого Рогу - Головіну І.Я., яка
поклалась на розсуд суду, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що відповідач ОСОБА_4 є
батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження. (а.с.16)

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2007
року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини
від усіх видів доходу (заробітку)
відповідача, щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 18.12.2006
року.

Відповідно розрахунку боргу
Іллічівським відділом ДВС
Маріупольського МУЮ, у зв'язку із
неналежною сплатою аліментів, станом
на 01.04.2013 року відповідач ОСОБА_4 має
заборгованість по сплаті аліментів в
сумі 28 184,37 грн. (а.с.59-60) Як вбачається з
довідок ПАТ ММК ім. Ілліча №04-26 від
12.04.2013 року, №04-р-2853 від 05.06.2013 року,
№04-р2853 від 04.06.2014 року (а.с.62, 127, 167),
починаючи з 01.08.2012 року з заробітку
відповідача проводиться утримання
аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі
50% (25% - поточні аліменти, 25% -
заборгованість по сплаті аліментів).

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції
керувався ст.ст. 195,196 СК України та
виходив з обов'язку відповідача
сплатити неустойку за прострочення
сплати аліментів.

Колегія суддів погоджуючись із
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

За змістом вказаної норми закону
умовою для застосування юридичної
відповідальності за заборгованість зі
сплати аліментів особа, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду, є
винна протиправна поведінка останньої.
Стягнення неустойки можливе лише у
разі виникнення заборгованості з вини
особи, зобов'язаної сплачувати
аліменти, у тому числі у зв'язку з її
ухиленням від сплати аліментів,
розшуком, перебуванням за кордоном
тощо.

Аналогічне міститься в роз'ясненнях
Пленуму Верховного Суду України,
викладених у п.22 постанови від 15 травня
2006р. №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач знав про наявність рішення
суду про стягнення з нього аліментів у
розмірі 1/4 його доходів, відповідач
тривалий не належним чином обов'язки
по сплаті аліментів не виконував,
змінив місце проживання, не
повідомивши при цьому відділ державної
виконавчої служби (а.с.88-89), у зв'язку з
чим з його вини виникла
заборгованість за період з 01 листопада
2010 року по 31 липня 2012 року.

Однак, визначаючи розмір пені, що
підлягає стягненню, суд першої
інстанції не взяв до уваги, що
зобов'язання зі сплати аліментів
носить періодичний характер і повинно
виконуватися щомісяця, суд повинен
з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, до якого кожне з цих зобов'язань
мало бути виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених
аліментів за кожен місяць окремо від
дня порушення платником аліментів
свого обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розмірі нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши
їх загальну суму. Аналогічне
роз'яснення міститься в Постанові
Верховного Суду України від 11 вересня
2013 року (справа №6-31цс13), які відповідно
до положень ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковими для застосування судами
України.

Таким чином, суд першої інстанції при
визначені розміру пені за період з 01
листопада 2010 року по 31 липня 2012 року
став правильно нараховувати суми пені
по кожному місячному платежу окремо,
однак помилково обмежився лише
місяцем, коли боржник мав сплатити
чергову суму аліментів, однак не зробив
цього.

Колегія суддів не погоджується із
розрахунком пені наданим судом першої
інстанції та не може погодитися із
розрахунком наданим позивачем та її
представником у апеляційній скарзі і
не приймає до уваги доводи апеляційної
скарги про те, що пеня має
нараховуватись до 01.04.2013 року - дати
уточнення позовних вимог ОСОБА_2,
оскільки кількість днів прострочення
виконання зобов'язання зі сплати
заборгованості по аліментам
обчислюється виходячи з того, скільки
днів прострочено до сплати певної суми
заборгованості.

Так як відповідачем ОСОБА_4, відповідно
до довідок ПАТ ММК ім. Ілліча №04-26 від
12.04.2013 року, №04-р-2853 від 05.06.2013 року
№04-р2853 від 04.06.2014 року, починаючи з
01.08.2012 року повністю виконується
зобов'язання зі сплати чергових
аліментних платежів і відбувається
погашення заборгованості, та
враховуючи, що пеня виникає у разі
прострочення виконання зобов'язання,
яке починається з дня наступного
після настання строку сплати,
періодом нарахування неустойки за
прострочення сплати аліментів є період
з 01 листопада 2010 року по 31 липня 2012
року.

З урахування вищенаведеного, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню за зазначений
період сума пені у розмірі 53 529,90 грн.,
виходячи з розрахунку:

ПеріодСума нарахованих аліментів
(грн.)Сума сплачених аліментівСума
заборгованості (грн.)Кількість
днівПеня (грн.)2010 рік Листопад
465,01200,00265,016381690,76Грудень497,120497,126083022,49Всь
ого за 2010 рік 200,00762,13 4713,252011 рік
Січень786,82250,00536,825773097,45Лютий766,47250,00516,475462
819,93Березень771,540771,545183996,58Квітень781,3250,0053
1,34872587,43Травень1385,7201385,724576332,74Червень1091,9
701091,974264651,79Липень1037,0801037,084965143,92Серпень10
73,03250,00823,033653004,06Вересень1001,36250,00751,363342509,54
Жовтень1061,65250,00811,653042467,42Листопад1026,66250,00
776,662732120,28Грудень1006,7301006,732432446,35Всього за
2011 рік 1750,0010040,33 41177,52012 рік
Січень1164,601164,62122468,95Лютий
1022,0701022,071811849,95Березень989,97250,00739,971521124,75К
вітень1066,12250,00816,12121987,50Травень1160,99300,00860,9
991783,50Червень1051,48344,00707,4860424,49Липень1831,58700
,001131,5800Всього за 2012 рік 1844,006442,81
7639,15Загальна сума пені 53529,90

Відповідно до вимог ч.2 ст.196 СК України
розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Як убачається з матеріалів справи
відповідач був обізнаний про обов'язок
сплачувати аліменти, також знав про
наявність заборгованості за
аліментами, на час виникнення
заборгованості працював на посаді
водія у цеху №8 ПАО ММК ім. Ілліча (а.с.115,
128-131), але обов'язок по сплаті аліментів
належним чином не виконував, а тому
наявна його вина у виникненні
заборгованості.

Відповідно ч.1 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.

Ані відповідачем, ані його
представниками не надано доказів про
тяжке матеріальне становище, сімейне
становище, або інших доказів
неможливості сплати аліментів
відповідачем у період з 01 листопада 2010
року по 31 липня 2012 року суду не надано
та не зазначено. У зв'язку із чим, у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для зменшення розміру пені
(неустойки).

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо
суд апеляційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з
відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
підлягає стягненню сплачений
позивачем (а.с.223) судовий збір за
розгляд справи судом апеляційної
інстанції у розмірі 121,80 грн.

Також, з відповідача ОСОБА_4 підлягає
стягненню на користь держави судовий
збір за розгляд справи судом першої
інстанції - 535,30 грн. та судовий збір за
розгляд справи судом апеляційної
інстанції - 145,85 грн., а всього - 681,15 грн.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга позивача
та її представника підлягає
часткому задоволенню, рішення суду
першої інстанції відповідно до
положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
скасуванню з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 серпня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа
орган опіки і піклування в особі
виконкому Саксаганської районної в
місті ради м. Кривого Рогу про
стягнення неустойки по сплаті
аліментів на неповнолітню дитину
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Кривого Рогу,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
працюючого ПАТ «ММК ім. Ілліча» м.
Маріуполь на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 неустойку за
прострочення сплати аліментів за
період з 01 листопада 2010 року до 31 липня
2012 року в сумі 53 529,90 грн. та судовий збір
за розгляд справи у суді апеляційної
інстанції у розмірі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір за розгляд справи у суді
першої та апеляційної інстанції у
розмірі 681,15 грн.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: