Справа № 188/1920/14-ц
Провадження № 2/188/866/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року Смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:
Курочкіної О.М.,

при секретарі:
Лукіній Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що в 2012 року він та відповідач
уклали між собою договір
купівлі-продажу житлового будинку
адреса:АДРЕСА_1 Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

Згідно розписки від 20.10.2012 року він
повністю розрахувався за вказаний
будинок і відповідач ніяких претензій
немає.

Житловий будинок адреса: АДРЕСА_1
Петропавлівського району
Дніпропетровської області на підставі
договору купівлі-продажу житлового
будинку серії ВВК №220223, що був
укладений і посвідчений приватним
нотаріусом Петропавлівського РНО,
належить відповідачу ОСОБА_2 на праві
особистої приватної власності, що
також підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно серії СВС №274750.

Нотаріально договір купівлі-продажу не
складався і угода ніде не
реєструвалася. На підтвердження
укладення договору купівлі-продажу
відповідач ОСОБА_2 20.10.2012 року надав
йому власноручно написану розписку про
те, що він отримав гроші в сумі 30000
гривень за вищевказаний будинок та
передав ключі від нього. Крім того
відповідач вивіз свої речі з будинку, а
він ввіз свої та приписався в ньому. На
протязі його проживання в цьому
будинку він сплачував послуги за
використану електроенергію, воду, газ,
зробив ремонт, обробляє садибу.

Наразі він хоче офіційно переоформити
будинок на своє ім'я і тому звернувся
до відповідача з метою укладення
письмового договору купівлі-продажу
будинку та подальшого його
нотаріального посвідчення, але
відповідач відмовив у цьому
посилаючись на брак коштів і
незадовільний стан свого здоров'я та
небажання відлучатися із дому.

Такі дії відповідача порушують його
права у зв'язку із чим він не має
можливості здійснити реєстрацію права
власності житлового будинку, який
набув на підставі договору
купівлі-продажу. На сьогоднішній день
нотаріально договір так і не
посвідчений, що не дозволяє позивачу
належним чином оформити
правовстановлюючі документи на
придбаний ним житловий будинок. На
підставі викладеного позивач просить
визнати за ним право власності на
спірний житловий будинок.

В судове засідання позивач не
з'явився, подав заяву, відповідно до
якої просить розглянути справу у його
відсутність та задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, до суду надійшла заява,
відповідно до якої просить розглянути
справу у його відсутність, не заперечує
проти задоволення позовних вимог в
повному обсязі, зазначив, що жодних
претензій до позивача немає,
розрахунки за спірний будинок
проведені в повному обсязі, має тяжку
хворобу, тому з будинку майже не
відлучається.

Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
та відповідач ОСОБА_2 уклали між собою
договір купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 Петропавлівського
району Дніпропетровської області,
відповідно до якого відповідач продав,
а позивач купив вищевказаний житловий
будинок за 30 000 (тридцять тисяч) гривень
00 коп., про що свідчить розписка, яка
була власноручно написана
відповідачем ОСОБА_2.

Відповідно до попереднього договору
купівлі-продажу житлового будинку
серії ВВК №220223, що був укладений і
посвідчений приватним нотаріусом
Петропавлівського районного
нотаріального округу, належить
відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої
приватної власності, що також
підтверджується копією витяга про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №4274715, виданого Колективним
підприємством «Павлоградське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» серії СВС №274750 від
28.07.2004р.

Відповідно до довідки Брагинівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області від
05.11.2014р. № 1160 власником житлового
будинку АДРЕСА_1 є гр..ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній
день він не може належним чином
оформити правовстановлюючі документи
на придбаний ним житловий будинок, що і
є причиною спору.

Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 657 ЦК України зазначено, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялись сторони.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, сторони договору
дійсно досягли згоди щодо всіх
істотних умов договору.

Так, позивач повністю здійснив всі
розрахунки щодо вартості придбаного
майна, а відповідач в свою чергу
отримав належні йому грошові кошти.

Обставини, які склались в зв'язку з
укладенням договором купівлі-продажу,
свідчать про наявність укладення
договору між сторонами. Об'єктивно
сторони договору купівлі-продажу
порушили вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору, але позивач та
відповідач, як сторони договору,
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося
фактичне виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так як сторонами умови договору
купівлі-продажу виконано повністю суд
вважає, що даний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 58-60, 212-214, 218 ЦПК України, ст.ст.
655- 657, 220, 320, 334 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, який
складається з наступних господарських
будівель та споруд, визначених на
технічному плані під літерами: сам
будинок - літ. «А», сіни - літ. «а»,
сарай - літ. «Б»; сарай - літ. «В»; погріб -
літ. «пдВ»; огорожа - літ. «№ 1.3».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна