Справа №498/757/14-ц
Провадження №2/498/203/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Теренчук Н.С.,

при секретарі Козачінській Л.Г.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.В.Михайлівка цивільну справу по позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 10 грудня 2013 року Великомихайлівським районним судом Одеської області було винесено рішення, згідно якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу у розмірі 7500 (сім тисяч пятсот) гривень та 19982,50 (девятнадцять тисяч девятьсот вісімдесят дві) гривні 50коп. (що еквівалентно 2500 доларів США); три проценти річних у розмірі 732,20 (сімсот тридцять дві)грн. 20коп.; проценти за користування позикою на рівні облікової ставки Національного банку України у розмірі 2091,54 (дві тисячі девяносто одна)грн. 54коп.; судові витрати у розмірі 303,06грн. Добровільно ОСОБА_2 борг у повному обсязі не сплатила і тому з моменту винесення вказаного рішення суду станом на 14.05.14р. вона винна йому борг у розмірі: три процента річних у розмірі 350,08грн.; проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України у розмірі 826,30грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції з суми боргу у розмірі 7500грн. яка становить 517,5грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини які ним були зазначені в позові, уточненнях до позову та письмових поясненнях.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, посилаючись на надані раніше заперечення на позов.

Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, проаналізувавши матеріали справи та дав оцінку в їх сукупності, суд вважає, заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи с наступного.

10 грудня 2013 року Великомихайлівським районним судом Одеської області було винесено рішення, справа №498/889/13-ц, провадження по справі №2/498/322/13р, згідно якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 7500 (сім тисяч пятсот) гривень та 19982,50 (девятнадцять тисяч девятьсот вісімдесят дві) гривні 50коп. (що еквівалентно 2500 доларів США); три проценти річних у розмірі 732,20 (сімсот тридцять дві)грн. 20коп.; проценти за користування позикою на рівні облікової ставки Національного банку України у розмірі 2091,54 (дві тисячі девяносто одна)грн. 54коп.; судові витрати у розмірі 303,06грн.

На підставі винесеного рішення суду, яке набрало законної сили, позивачем було отримано виконавчий лист який він надав до відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області з заявою в якій просив відкрити виконавче провадження про примусове виконання судового рішення згідно виконавчого листа Великомихайлівського районного суду Одеської області.

08 січня 2014 року відділом державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження.

На вимогу державного виконавця, добровільно в строк до 15.01.14р. ОСОБА_2 борг не сплатила та добровільно не виконала рішення суду, в результаті чого була винесена постанова державного виконавця від 15.01.14р. про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 3060,93грн.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок, що передбачено ч.3 ст.1049 ЦК України.

Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604 609 ЦК України, в яких не передбачено такої підстави припинення зобовязання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

Зобовязання позичальника, а це сума позики й нараховані проценти за користування нею, так і проценти за прострочення виконання грошового зобовязання, припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобовязання, що зазначено в ст.599 ЦК України та в правовій позиції Верховного Суду України.

В ухвалі Верховного Суду України від 12 березня 2009 року зазначено, що зобовязання припиняються лише належним виконанням, а ухваленням рішення про стягнення боргу, яке не виконане, і відкриття виконавчого провадження за цим рішенням за відсутності його реального виконання боржником не припиняє позикові договірні правовідносини сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобовязання.

Згідно з нормами ЦК України, що стосуються позикових правовідносин, позикодавець (кредитор) має право стягнути з позичальника (боржника), крім самої позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, такі види процентів:

1) проценти за користування позикою в розмірі, встановленому у договорі, а якщо він не встановлений, то розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.І ст.1048 ЦК України);

2) три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.1050 ЦК України).

В ст.534 ЦК України зазначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Згідно листа відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 30.04.14р. за №2381/03-41 ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 борг у розмірі 3261,91грн. який було перераховано на його рахунок 03.04.14р., що також підтверджується відміткою фінансової установи на платіжному дорученні про дату оплати та датою стягнення відображеною в інформації про виконавче провадження ЄДРВП станом на 11.06.14р.

Згідно листа відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 13.06.14р. за №3114/03-41 ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 борг, крім зазначеної вище суми, у розмірі 7256,82грн. який було перераховано на його рахунок 23.05.14р., що також підтверджується відміткою фінансової установи на платіжному дорученні про дату оплати.

Згідно наявних розрахунків в матеріалах справи з моменту винесення рішення суду проценти за користування позикою та проценти за прострочення платежу, а також заборгованість з урахуванням індексу інфляції станом на 14.05.14р. становлять в наступних розмірах: три процента річних складає 350,08грн.; проценти від суми позику на рівні облікової ставки Національного банку України складають 826,30грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції з суми боргу у розмірі 7500грн. становить 517,5грн.

Загальна сума процентів за користування позикою, процентів за прострочення платежу, заборгованості з урахуванням індексу інфляції та витрат кредитора, пов'язаних з одержанням виконання станом на 14 травня 2014 року становить: 4820,68грн (732,20грн.+2091,54грн.+303,06грн.+350,08грн.+ 826,30грн.+517,50грн).

Боржник на цей період сплатила лише 3261,91грн. та не погасила загальну суму процентів за користування позикою, процентів за прострочення платежу, заборгованості з урахуванням індексу інфляції та витрат кредитора, пов'язаних з одержанням виконання.

У заяві від 16.06.14р. про заперечення на позов ОСОБА_2 відображає надумані обставини які не відповідають дійсності та не знаходять законного підтвердження в нормах матеріального та процесуального права України.

Так вона вказує, що виконавче провадження було відкрито 27.12.13р., тоді як на справді воно було відкрито 08.01.14р., що знаходь своє підтвердження в інформації про виконавче провадження ЄДРВП станом на 11.06.14р.

Також вона вказує, що на час подачі заперечень вона сплатила позивачу борг у розмірі 11609,30грн., тоді як на справді станом на 23.05.14р. вона сплатила йому борг у розмірі 10518,73грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 13.06.14р. за №3114/03-41.

Не відповідає дійсності ствердження ОСОБА_2, що вона добросовісно виконує рішення суду, адже державним виконавцем їй було надано строк добровільно виконати рішення суду до 15.01.14р. та ОСОБА_2 цього не зробила і тому державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з неї крім суми боргу також виконавчий збір у розмірі 3060,93грн. та накладено арешт на належне їй нерухоме майно.

Також не знаходить свого підтвердження ствердження ОСОБА_2, що позивач звернувся з позовними вимогами по яким вже було винесено рішення суду яке набрало законної сили. Ці ствердження являються безпідставними та надуманими, адже позивач звернувся з іншими позовними вимогами, про що зазначено вище по тексту.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу з моменту винесення рішення Великомихайлівсьткого районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року у розмірі: три процента річних у розмірі 350,08грн.; проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України у розмірі 826,30грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції з суми боргу у розмірі 7500грн., у розмірі 517,5грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209,212, 214, 215, ЦПК України, ст.ст.625, 640, 1046-1050 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу з моменту винесення рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року у розмірі: три процента річних у розмірі 350,08грн.; проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України у розмірі 826,30грн., заборгованість з урахуванням індексу інфляції з суми боргу 7500грн., у розмірі 517,50грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.С. Теренчук

Повний текст рішення виготовлено 13 липня 2014 року.

Суддя: Н.С. Теренчук