Справа № 461/2531/13 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/6915/13 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
23 травня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого судді: Бермеса І.В.
суддів: Копняк С.М., Савуляка Р.В.
при секретарі: Азенко М.В.
за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійна ліга», ОСОБА_5 про спростування відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію, та відшкодування моральної шкоди, -
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2013 року у позові ОСОБА_6 -ОСОБА_7 відмовлено.

Дане рішення суду оскаржила позивач.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 15 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нове.

В позові ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійна ліга», ОСОБА_5 про спростування відомостей, принижують честь, гідність та ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

20 березня 2014 року до Апеляційного суду Львівської області надійшла заява від ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення, у якій вона просить вирішити питання повернення позивачу незаконно сплачені судові витрати: державне мито в розмірі 2500 грн. та сплату збору на інформаційно-технічне забезпечення розляду справи в розмірі 120 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підтримання заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву слід задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, які підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що ОСОБА_4-М.С. в заяві посилається на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції 21.09.2010 року була постановлена ухвала про відкриття провадження в справі, а 29.09.2010 року суд залишив позовну заяву без розгляду, вказавши, що вона - позивач не сплатила державне мито в розмірі 2500 грн. та збір на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. 11.10.2010 року суд повідомив її про відкриття провадження в справі. 12.10.2010 року, не отримавши вказаного листа, вона провела оплата цих судових витрат. В той же час вона, як ветеран війни у відповідності до ст.ст. 8,9,14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звільнена від сплати судових витрат. Тому судом позбавлено її права на пільгу щодо звільнення від судових витрат.

Судова колегія встановила, що ці посилання знайшли своє підтвердження.

Так, 21.09.2010 року була постановлена ухвала про відкриття провадження в справі з врахуванням того, що позивач долучила до позовної заяви копію посвідчення, яке давало їй право на пільги на підставі ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.51,52).

29.09.2010 року суд залишив справу без розгляду, вказавши, що позивач не сплатила державне мито в розмірі 2500 грн. та збір на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.(а.с.44).

Встановлено, що в ухвалі від 21.09.2010 року зазначено, що позовна заява відповідає вимогам ЦПК України та 11.10.2010 року суд листом повідомив позивачку про відкриття провадження в справі, який вона по стану на 12.10.2010 року не отримала. Отже в неї не було підстав 12.10.2010 року повідомляти суд про оплату вказаних сум та їх проводити (т.1, а.с.46).

З врахуванням наведеного та вимог ст.ст. 8,9,14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» слід задовольнити заяву ОСОБА_4-М.С. про повернення сплачених судових витрат.

Тому слід повернути ОСОБА_8, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії №253756 виданий Личаківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 19 жовтня 1999 року, сплачені судові витрати: державне мито в розмірі 2500 грн. та судовий збір на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. сплачених 16.06.2010 року на р/р 0004 (т.1, а.с.27), 12.10.2010 року на р/р 0004 та на р/р 0004(т.1, а.с. 47,48).

На підставі викладеного та керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити та ухвалити додаткове рішення.

Повернути ОСОБА_8, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії №253756 виданий Личаківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 19 жовтня 1999 року, незаконно сплачені судові витрати: державне мито в розмірі 2500 грн. та судовий збір на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. сплачених 16.06.2010 року на р/р 0004, 12.10.2010 року на р/р 0004 та на р/р 0004.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Бермес І.В.

Судді Копняк С.М.

ОСОБА_9