Справа № 204/8998/2013-ц
Провадження № 2з/204/12/2014 р.
У Х В А Л А

17 січня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю та іноземною
інвестицією «Континентал Сервісіз»
про забезпечення позову по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю та іноземною
інвестицією «Континентал Сервісіз» до
ОСОБА_1 про стягнення збитків, що
перевищують суму страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська
знаходиться справа за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю та іноземною
інвестицією «Континентал Сервісіз» до
ОСОБА_1 про стягнення збитків, що
перевищують суму страхового
відшкодування.

15 січня 2014 року до суду надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю та іноземною
інвестицією «Континентал Сервісіз»
про забезпечення позову, в якій заявник
просив вжити заходи забезпечення
позову шляхом оголошення в розшук,
накладення арешту та заборони
відчуження майна і коштів, що належать
ОСОБА_1 в межах ціни пред'явленого до
нього позову в загальній сумі 110720,25
грн., відмовити у виїзді за кордон
громадянину України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до завершення розгляду
справи за пред'явленим до нього
цивільним позовом. В обґрунтування
заяви пояснив, що з вини ОСОБА_1 був
пошкоджений автомобіль BMW X 5 XDRIVE,
державний номер НОМЕР_1, що належить на
праві власності Товариству з обмеженою
відповідальністю та іноземною
інвестицією «Континентал Сервісіз», в
наслідок чого, останньому була
спричинена шкода у сумі 110720,25 грн.
Заявник вважає, що невжиття заходів
забезпечення позову сприятиме
невиконанню можливого рішення суду.

Заява передана судді Самсоновій В.В. 16
січня 2014 року цивільною канцелярією
суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Відповідно до
п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22 грудня 2006 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1
ст. 152 ЦПК України - позов майнового
характеру дозволяється забезпечувати
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або інших осіб. Згідно із п.4 цієї ж
Постанови розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову; з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову позовним
вимогам. При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована як
підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Так, положеннями ст. 152 ЦПК України,
встановлені види забезпечення позову,
проте відсутній такий вид забезпечення
позову, як оголошення в розшук майна і
коштів особи.

У відповідності до чиного
законодавства ухвала про забезпечення
позову повинна відповідати вимогам,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження". Виконавчий
документ повинен містити повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Доказів наявності в володінні ОСОБА_1
рухомого чи нерухомого майна, на яке
суд міг би накласти арешт чи заборону,
заявником не надано, ідентифікаційний
номер боржника в позові та в заяві про
забезпечення позову відсутній.

Тому, суд вважає за необхідне відмовити
заявнику в задоволенні його вимог в цій
частині.

Що стосується вимог заявника про
вжиття заходів забезпечення позову
шляхом відмовлення у виїзді за кордон
громадянину України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до завершення розгляду
справи за пред'явленим до нього
цивільним позовом, то суд вважає за
необхідне також відмовити в цих
вимогах з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В цивільному процесі відсутня норма,
яка б надавала суду повноваження в
порядку, передбаченому ст. ст. 151-153 ЦПК
України, застосовувати такий вид
забезпечення позову, як обмеження
виїзду за межі України. Таким чином, суд
не може застосувати зазначений спосіб
забезпечення позову, оскільки це
порушує норми ЦПК та свідчить про вихід
суду за межі своїх процесуальних
повноважень, порушення принципу
верховенства права, проголошеного
Конституцією України.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, суд вважає за необхідне
відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю та іноземною
інвестицією «Континентал Сервісіз» в
задоволенні його заяви про
забезпечення позову по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю та іноземною
інвестицією «Континентал Сервісіз» до
ОСОБА_1 про стягнення збитків, що
перевищують суму страхового
відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись п. п.
3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», Законом України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
Конституцією України, ст. ст. 151-153, 168, 209
ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю та
іноземною інвестицією «Континентал
Сервісіз» про забезпечення позову по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю та
іноземною інвестицією «Континентал
Сервісіз» до ОСОБА_1 про стягнення
збитків, що перевищують суму
страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.В.
Самсонова