Справа № 313/1807/14-ц
Провадження № 2/313/431/2014
19 грудня 2014 року смт. Веселе
Веселівський районний суд
головуючого судді: Калабухова О.А. при секретарі: Бадюла В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд -
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Веселівського районного суду Запорізької області, в якій вказує наступне:
09 січня 2014 року ОСОБА_1 було надано за договором позики в борг ОСОБА_3 Бахраму Юлдашбайовичу гроші у розмірі 8 500 доларів США, які належали йому на праві власності. Зазначені гроші позивачем були передані ОСОБА_3 готівкою в борг за усною домовленістю строком до 01 вересня 2014 року. Надаючи зазначені гроші в борг ОСОБА_3, останній власноручно написав 09 січня 2014 року розписку про те, що отримав в борг від позивача гроші у розмірі 8500 доларів США, і зобов'язується їх повернути до 01 вересня 2014 року. Дану розписку ОСОБА_3 добровільно передав ОСОБА_1, оригінал якої і перебуває у нього до теперішнього часу, що є підтвердженням того, останнім свої зобов'язання переді ним не виконані, тобто на даний час борг не повернуто. Отже, написання власноручно ОСОБА_3 розписки підтверджує факт отримання останнім у нього в борг грошей у розмірі 8500 доларів США. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини позики з усіма наслідками відповідно до цивільного законодавства. Проте, у зазначений у розписці строк, ОСОБА_3 свої зобов'язання не виконав та до теперішнього часу не повернув позивачу всі отримані в борг гроші в сумі 8500 доларів США. Крім того, ОСОБА_3 під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання та уникає зустрічей щодо вирішення у позасудовому порядку даного питання. Крім того, позивач направляв вимогу на адресу відповідача про повернення боргу з метою врегулювання досудового спору. Але відповідач дану претензію не отримав і рекомендований лист було повернуто на його адресу. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язання - повернення позивачеві у встановлені строки боргу, тобто до 01 вересня 2014 року, то він позбавлений права використовувати свої гроші на власний розсуд. Крім того, саме з вини відповідача він змушений звернутися до суду для примусового стягнення боргу і понести додаткові затрати. У звязку з тим, що вжиті ним заходи для вирішення даного спору в позасудовому порядку не дали позитивного результату, то викладені обставини і стали підставою звернення до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до даних НБУ, офіційний курс 100 доларів США станом на 03.11.2014 року, тобто на момент звернення до суду з позовною заявою, складає 1295,0746 грн., з них:
- 1 долар становить 12,950746 грн.:
1295,0746 грн.: 100 доларів США = 12,950746 грн.
Відповідач отримав в борг 8 500 доларів США, а отже:
8 500 доларів США х 12,950746 грн. (вартість одного долару на момент звернення до суду) = 110 081 грн. 34 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 має перед позивачем борг у розмірі 110 081 грн. 34 коп.
Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідачу дав гроші в борг у розмірі 8500 доларів США, про, що останній написав власноруч розписку. Повернути гроші він повинен був до 01 вересня 2014 року, проте по сьогоднішній день ОСОБА_2 борг так йому не повернув. Просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
Відповідач у судове засідання не з'являвся. Про місце та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки не сповістив. Заяву про розгляд справи за його участю не надав. Заперечення проти позову не надав. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ОСОБА_3 проживає за адресою, яка вказана у позові: вул. Леніна, 79, с. Чкалове, Веселівського р-ну, Запорізької обл..
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне.
Відповідно до розписки ОСОБА_3 від 09.01.2014 року, він паспорт серії ЗП № 4789 виданий ВГІРФО Запорізької області ГУМВС України в Запорізькій області, який машкає за адресою: вул. Леніна, 79 взяв в борг 8500 доларів США у ОСОБА_1, який мешкає в смт Веселе по вул. Комсомольська, 12. Обіцяє повернути гроші до вересня місяця 2014 року. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвічує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Копія розписки ОСОБА_3 долучена позивачем до матеріалів справи. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Проте, у даному випадку боргові документи на момент звернення до суду знаходяться у позивача як кредитора за зобов'язанням, що є доказом невиконання відповідачем свого зобов'язання.
Позивач у судовому засіданні на позові наполягає, пояснює, що до цього часу відповідач не виконав свої зобовязання. Відповідач в судове засідання жодного разу не зявлявся, заперечень проти позову не надавав, про причини неявки не повідомляв.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, тому враховуючи вищевикладені обставини суд вважає позов законним та таким що підлягає задоволенню. Судові витрати належить покласти на відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 545, 1049, 526,1047, 1046, 1050, ЦК України, ст. 3, 119, 208 218, 224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 Бахрама Юлдашбайовича на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 110 081 грн. 34 коп (що еквівалентно 8500 доларів США по курсу Національного Банку України на час подачі позовної заяви).
Стягнути з ОСОБА_3 Бахрама Юлдашбайовича на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1181 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданої протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: О.А. Калабухова

19.12.2014