Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц/797/294/14
інстанції Семенуха Т..Б.
інстанції Володіна Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя у
складі:

головуючого судді - Володіної Л.В.,

суддів - Лівінського
С.В., Саліхова В.В.,

секретар - Пасічник Г.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
стягнення аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Нахімовського районного суду м.
Севастополя від 11 грудня 2013 р., -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 р. позивачка звернулась з
позовом до відповідача, просила
стягнути з нього аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 10000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. Свої вимоги мотивувала тим,
що відповідач є батьком дитини,
матеріальної допомоги, яку він надає
добровільно, не вистачає для утримання,
виховання та розвитку дитини. Оскільки
відповідач є приватним підприємцем,
має мінливий дохід, просить визначити
аліменти у твердій грошовій сумі.

Рішенням Нахімовського районного суду
м. Севастополя від 11 грудня 2013 року
позов задоволено частково. З
відповідача на користь позивача
стягнути аліменти на утримання дитини -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 грн.
щомісячно з 05.08.2013 р. до досягнення
дитиною повноліття, вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду позивач
подала апеляційну скаргу, в якій
ставить питання про зміну рішення суду
першої інстанції, як ухвалене при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, при порушенні норм
процесуального права, просить
задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін по
справі, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

За рішенням суду, у відповідності до ч.3
ст.181 СК України, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частині від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
їх розмір у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що 22.08.1997 р. між
сторонами по справі був зареєстрований
шлюб, від якого сторони мають дитину -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), яка проживає
з позивачкою (а.с. 17).

При визначенні аліментів у твердій
грошовій сумі суд першої інстанції
обґрунтовано керувався тим, що
відповідач є приватним підприємцем,
отримує нерегулярний, мінливий дохід.

При визначенні розміру аліментів судом
врахований розмір середньомісячного
річного оподатковуваного доходу
відповідача за 2012 р. в сумі 5114,83 грн. (а.с.
31, 73), те, що відповідач добровільно
надає матеріальну допомогу на
утримання дитини, а також те, що на
утриманні відповідача знаходиться ще
одна малолітня дитина - дочка ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з чим суд прийшов
до обґрунтованого висновку про
визначення розміру аліментів на
утримання дитини в сумі 2500 грн. на
місяць.

Доводи позивача про те, що розмір
аліментів, визначений судом, є не
співрозмірним з розміром доходу
відповідача, колегією суддів не
приймаються до уваги, як недоведені.

Доказів того, що відповідач має більший
дохід, ніж зазначений в деклараціях про
доходи, декларує свої доходи не в
повному обсязі позивачем не надано, ці
доводи ґрунтуються на припущеннях
позивача, тому відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК
України не можуть бути прийняті як
доказ по справі.

Крім цього, відповідно до ст.180 СК
України, обидва батька зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. В судовому засіданні
апеляційного суду позивачка пояснила,
що вона має дохід в розмірі 1200 грн. на
місяць, тому частина доходу позивачки,
яку вона витрачає на утримання дитини є
значно меншою, ніж розмір аліментів,
які присудженні до стягнення з
відповідача рішенням суду.

Доводи представника відповідача в
апеляційному суді про
необґрунтованість визначення розміру
аліментів в сумі 2500 грн. колегія суддів
вважає такими, що не спростовують
висновків суду.

Відповідачем рішення суду не
оскаржується. В суді першої інстанції
він був згоден сплачувати аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.
на місяць.

Судом першої інстанції з'ясовані всі
обставини справи, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, підстав для скасування або
зміни рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів.

Головуючий - Л.В. Володіна

Судді - С.В. Лівінський

- В.В. Саліхов