Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Коломієць О.С., Якухно О.М.

секретаря
Крижанівської М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
підприємства «Паралель» про поділ
майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Корольовського районного суду
м. Житомира від 02 грудня 2013 року

встановила:

Ухвалою Корольовського районного
суду м. Житомира від 02 грудня 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття
заходів забезпечення позову у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
підприємства «Паралель» про поділ
майна подружжя відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить ухвалу скасувати та
постановити нову про задоволення заяви
про вжиття заходів забезпечення
позову. Апелянт посилається на
порушення судом норм процесуального
права.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що вказаний заявником захід
забезпечення позову призведе до
порушення прав засновника ПП
«Паралель» ОСОБА_3, який не є стороною у
справі.

Проте, повністю погодитись з
таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22
0,грудня 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Як видно з матеріалів справи, в
якості забезпечення позову ОСОБА_1
просила заборонити державному
реєстратору вносити зміни до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що є
втручанням у господарську діяльність
ПП «Паралель».

З огляду на вищенаведене, ухвала
про відмову у задоволенні заяви про
забезпечення позову відповідно до п. 2
ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову в забезпеченні
позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Корольовського районного
суду м. Житомира від 02 грудня 2013 року
скасувати і постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: