У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

9 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Попович О.В., Дьоміної О.О.,
Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою
представника публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» - Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення апеляційного
суду Тернопільської області від 03
червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 5 жовтня 2010 року
між банком та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку із сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 18%
річних на суму залишку кредитку з
кінцевим терміном повернення кредиту,
який відповідає терміну дії картки.
Оскільки боржник не виконує умови
договору, банк просив стягнути з ОСОБА_4
утворилась заборгованість, що
утворилась станом на 31 серпня 2013 року, в
розмірі 35 941 грн. 97 коп.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 19 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 03 червня

2014 року у задоволенні позову
відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставить питання про
скасування судових рішень та передачу
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, апеляційний
суд вірно зазначив про недоведеність
банком позовних щодо наявності
кредитної заборгованості за кредитним
договором від 5 жовтня 2005 року у
розмірі, вказаному позовній заяві,
через збільшення з 21 жовтня 2005
року кредитного ліміту, оскільки така
зміна розміру кредиту, на яку
посилається позивач, проходила по
платіжній картці НОМЕР_1, яка
видана за окремим договором від 21
жовтня 2005 року. Такий висновок
апеляційного відповідає вимогам ст.ст.
212- 214, 315 ЦПК України та
матеріалам справи (а.с.а.с.12, 72).

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Тернопільської області від 03 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Попович

О.О.
Дьоміна

С.П.
Штелик