Провадження № 2-3633/14 р.
Справа № 760/9609/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2014 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі : головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Пономарьові М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Святошинський районний відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
08.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він придбав з прилюдних торгів квартиру (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом від 13.11.2013 року зареєстрованого за НОМЕР_1.
13.11.2013 року нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 м. Києві була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Після придбання позивачем квартири з прилюдних торгів ОСОБА_1 стало відомо, що в ній зареєстований ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Центру обслуговування споживачів №2 за №568.
Право власності ОСОБА_2 на квартиру припинено у зв'язку з відчудженням об'єкта нерухомості (п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України).
Позивач вказав, що ОСОБА_2 з 13.11.2013 року не є власником квартири та не є родичем позивача, договору найму житла з ОСОБА_1 відповідач не укладав.
З огляду на те, що відповідач у спірній квартирі не проживає, будучи зареєстрованим у належній позивачу на праві власності квартирі позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі.
В судове засідання 11 серпня 2014 року позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання 11 серпня 2014 року не з'явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Про причину неявки суд до відома не поставив.
Судові повістки на його ім'я повертаються до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням терміну зберігання.
Виходячи з викладеного та вимог ст. ст. 74, 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про день розгляду справи належним.
Третя особа - Святошинський районний відділ Головного Управління Департаменту міграційної служби України в м. Києві в судове засідання представника не направляв. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Третьою особою подано суду заяву в яких просять розглядати справу у відсутності своїх представників.
11.08.2014 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені положення цивільно-процесуального закону та заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбав з прилюдних торгів квартиру (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом від 13.11.2013 року зареєстрованого за НОМЕР_1.
13.11.2013 року нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 м. Києві була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Згідно довідки форми № 3, виданої КП Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду «Центр обслуговування споживачів №2» за № 568, в спірній квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано: відповідача ОСОБА_2. Позивач ОСОБА_1 є власником особового рахунку, не зареєстроввваний.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в спірній квартирі 02.09.2008 року як власник житла. Разом з цим, з 13.11.20 2013 року відповідач не є власником спірного житла. Він втратив право власності на спірну квартиру в звязку з віжчуженям об`єкта нерухомості 13.11.2013 року похивачеві.
При цьому судом встановлено, що відпоівідач не мешкає в спірній квартирі бальше року, договору найму з новим власником не укладав.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові квартири належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, а саме те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі з 13.11.2013 року, позивач ОСОБА_1 придбав з прилюдних торгів квартиру (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, право власності ОСОБА_2 на квартиру фактично припинено у зв'язку з відчудженням об'єкта нерухомості (п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України), суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд дійшов висновку про стягненя з відповідача на користь позивача витрат на оплату судового збору в сумі 243, 60 грн..
Керуючись ст. ст. ст. 16, 317, 321, 346, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 8, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Святошинський районний відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
Зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: