РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2725/13-ц

11 січня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П.В.

при секретарі - Озарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до відділу державної
виконвчої служби Костопільського
районного управління юстиції, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про виключення майна з опису та
зняття з нього арешту, визнання права
власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 в інтересах позивача
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
відповідачів, в якому просять
визнати незаконними дії державного
виконавця відділу ДВС по внесенню до
акту опису й арешту майна від 23
серпня 2013 року належного позивачу
майна - телевізора марки «Електрон» - ц
3829», столу коричневого кольору і двох
крісел коричневого кольору, виключити
це майно з вказаного акту, та визнати
за позивачем право власності на це
майно.

В обґрунтування своїх вимог
покликаються на те, що опис майна було
проведено за адресою реєстрації
позивача, а боржник ОСОБА_3 за цією
адресою не зареєстрований. Майно, на
яке накладено арешт, належить
позивачу, а не боржнику ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та її
предстаник позов підтримали повністю
та з аналогічних підстав. Просять
позов задоволити.

Представник відповідача відділу ДВС
Костопільського РУЮ в судове
засідання не з'явився. У поданій до
суду просять справу розглянути у
відсутності представника відділу.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав.

Відповідач ОСОБА_4 надіслала до суду
заперечення проти позову, в якому
вказала, що позов необґрунтований і із
доданих до позову доказів не
вбачається, що власником описаного
майна є саме позивач. Крім того вказує,
що позивач не є стороною виконавчого
провадження, а тому не може оскаржувати
дії чи бездіяльність державного
виконавця в порядку цивільного
судочинства. Таку скаргу позивач може
подати лише в порядку
адміністративного судочинства. В
судовому засіданні відповідач
заперечила проти позову з аналогічних
підстав. Також пояснила, що телевізор
був подарований раніше їй та її
колишньому чоловіку відповідачу
ОСОБА_3 на весілля. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини та дослідивши
представлені у справі докази, вважає,
що позов не підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, 8 травня 2012 року
Костопільським районним судом було
видано виконавчий лист № 2-901/11 щодо
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання. Вказаний
виконавчий лист було звернуто до
виконання і 23 серпня 2013 року
державним виконавцем відділу ДВС
проведено опис майна, яке
знаходилося в будинку за вказаною у
виконавчому листі адресою боржника.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом
про визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 10 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

В судовому засіданні позивачем не
надано жодного доказу, що описане майно
належить саме позивачу. Не спростовано
і посилання відповідача ОСОБА_4 про те,
що телевізор був подарований їй та її
колишньому чоловіку відповідачу
ОСОБА_3 на весілля.

Опис майна було проведено за вказаною
у виконавчому листі адресою
боржника. Крім того в судовому
засіданні позивач також підтвердила,
що боржник ОСОБА_3 у неї проживав.

На підставі наведеного суд вважає, що
позивач не довела, що вказане в акті
опису і арешту майна від 23 серпня 2013
року майно належить їй, а тому
відмовляє в задоволенні позову про
визнання за нею права власності на
описане майно та виключення цього
майна з акту опису і арешту.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства.

Суд вважає, що позовна вимога про
визнання незаконними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Костопільського
районного управління юстиції по
внесенню до акту опису й арешту майна
від 23 серпня 2013 року належного
позивачу майна повинна розглядатися в
порядку адміністративного
судочинства. Пунктом 1 частини 1 ст. 205
ЦПК України передбачено, що суд
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства. В зв'язку з цим,
суд вважає, що провадження щодо
позовної вимоги про визнання
незаконними дії державного виконавця
необхідно закрити, а позивачу
розяснити її право на звернення із цією
вимогою до адміністративного суду.

В зв'язку з відмовою в задоволенні
позову відповідно до ст. 154 ЦПК України
суд скасовує заходи забезпечення
позову, застосовані ухвалою
Костопільського районного суду від 13
листопада 2013 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 60, 212 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
відділу державної виконвчої служби
Костопільського районного управління
юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виключення
майна з опису та зняття з нього арешту,
визнання права власності на майно.

Скасувати заходи забезпечення
застосовані ухвалою Костопільського
районного суду від 13 листопада 2013 року
про зупинення реалізації арештованого
майна.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: П.В.Олійник