Красилівський районний суд
Хмельницької області
Справа № 677/1710/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2014 року м.Красилів

Красилівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Федишина І.В.,

при секретарі Коломієць Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ДП «КАЗ»
Глухова А.В.,

третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красилові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ДП
«Красилівський агрегатний завод»,
треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
зобов'язання зареєструвати її за
фактичним місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ДП
«КАЗ» про зобов'язання зареєструвати
її за фактичним місцем проживання.

На обґрунтування своїх вимог
позивач зазначила, що вона разом зі
своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була
вселена і проживала в квартирі НОМЕР_4
по АДРЕСА_1. Батькові, як молодому
спеціалісту, для нього та його сім'ї
(мама і вона) була надана квартира
НОМЕР_4 по АДРЕСА_1. 28.08.2007 в зв'язку з
поступленням на навчання до Київського
вузу, вона будучи неповнолітньою, була
знята з реєстрації у вказаній квартирі
так, як потрібно було зареєструватися в
гуртожитку вузу. В 2013 році вона
закінчила навчання і приїхала
проживати додому. Однак, відповідач
відмовляє в реєстрації її місця
проживання за адресою проживання її
батьків, а саме в квартирі НОМЕР_4 по
АДРЕСА_1. Відповідач безпідставно
відмовляє їй у реєстрації її місця
проживання, оскільки за нею
зберігалося жиле приміщення у
вищевказаній квартирі на протязі
всього часу навчання. Ситуація, яка
склалася з відмовою відповідача в
реєстрації її місця проживання,
позбавляє її можливості влаштуватися
на роботу, зареєструватися приватним
підприємцем чи зареєструватися в
центрі зайнятості. Фактично вона
позбавлена можливості утримувати себе
самостійно. Просить зобов'язати
адміністрацію Красилівського
агрегатного заводу не чинити їй
перешкод у реєстрації її постійного
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1
кв. НОМЕР_4, наймачами якої є її батьки
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та оформити належним
чином документи щодо реєстрації її
місця проживання в квартирі НОМЕР_4 по
АДРЕСА_1.

Позивач та її представник у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали.

Представник відповідача позов не
визнав, надав письмові заперечення та
пояснив, що на балансі ДП «КАЗ»
знаходиться гуртожиток, що
розташований у АДРЕСА_1, у якому немає
квартир, а є кімнати для тимчасового
проживання працівників їхнього
підприємства. Відповідно до ст. 2
Примірного положення про гуртожитки
гуртожитки призначаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання.
ОСОБА_1 не має жодного відношення до
їхнього підприємства, а тому не має
права на реєстрацію в гуртожитку
їхнього підприємства. Відповідно до ст.
9 цього ж Положення жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету. Згідно ст. 17
Положення громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вправі
вселити в займані приміщення своїх
неповнолітніх дітей. Вселення інших
членів сім'ї в указані приміщення
допускається лише з дозволу
адміністрації та профспілкового
комітету підприємства, установи,
організації та письмової згоди членів
сім'ї громадянина, які проживають разом
з ним. Згідно п. 2.2 наказу Міністерства
внутрішніх справ України № 1077 від
22.11.2012 року «Про затвердження Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів» для реєстрації місця
проживання особа або її законний
представник подає до територіального
підрозділу ДМС України, а після
утворення центрів надання
адміністративних послуг до
відповідного центру ряд документів,
серед яких, документи, що
підтверджують: право на проживання в
житлі - ордер, свідоцтво про право
власності, договір найму (піднайму,
оренди) або інші документи. У разі
відсутності зазначених документів
реєстрація здійснюється за згодою
власника/співвласників житла, наймача
та членів його сім'ї на реєстрацію
місця проживання. У ОСОБА_1 відсутні
будь-які правовстановлюючі документи
на кімнату НОМЕР_4 у гуртожитку ДП
«КАЗ». Таким чином, єдиною підставою
для реєстрації її в гуртожитку є згода
адміністрації та профспілкового
комітету підприємства, яка не
надавалась. Відповідно до ст. 47 ЖК
України норма жилої площі
встановлюється в розмірі 13,65
квадратного метру на одну особу, у
кімнаті НОМЕР_4 загальною площею 27,2
кв.м. прописано два чоловіки, що не дає
правових підстав зареєструвати ще одну
особу. Крім того, Примірним положенням
про гуртожитки не передбачено
збереження кімнати в уртожитку за
особою, яка виписалась із неї в зв'язку
з навчанням. Відповідно до п. 4 Правил
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов і надання їм
жилих приміщень громадяни самостійно
здійснюють право на одержання жилого
приміщення в будинку державного і
громадського житлового фонду з
настанням повноліття, тобто після
досягнення вісімнадцятирічного віку.
ОСОБА_1 є повнолітньою, уже створила
власну сім'ю, самостійно реалізовує
свої права та свободи, в тому числі
право на житло, самостійно несе
відповідальність за свої дії, а тому
може самостійно придбати або іншим
чином отримати у власність житло та
зареєструватись у ньому. Працюючи в
кладному економічному середовищі, на
підприємстві гостро стоїть питання
забезпечення молодими працівниками,
одним із визначальних факторів
залучення молодих фахівців є
забезпечення їх житлом, саме маючи
гуртожиток підприємство має
можливість частково забезпечувати
своїх працівників житлом.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважають
позов обгрунтованим, не заперечують
щодо реєстрації ОСОБА_1 за їх місцем
проживання.

Дослідивши матеріали справи, надані
докази, суд приходить до висновку, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_1 разом зі своїми батьками ОСОБА_4
та ОСОБА_5 проживала в квартирі НОМЕР_4
по АДРЕСА_1. Її батькові ОСОБА_4,
працюючому інженером, для нього та його
сім'ї у складі трьох осіб на підставі
ордера № 13 серії Н.В. на житлову площу в
гуртожитку від 19.09.1990 відповідно до
спільного рішення адміністрації,
профспілкового комітету та комітету
комсомолу Красилівського агрегатного
заводу було надано кімнату НОМЕР_4
розміром 17 кв.м. по АДРЕСА_1. У зв'язку з
навчанням у Київському політехнічному
інституті позивач, будучи
неповнолітньою, 28.08.2007 була знята з
реєстрації у вказаній квартирі та
зареєстрована в гуртожиткові ВУЗу. В 2013
році після закінчення навчання вона
повернулась додому, однак, відповідач
відмовив їй у реєстрації її місця
проживання за адресою проживання її
батьків, де вона проживала до виїзду на
навчання. 18.03.2011 ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_7 Відповідно до рішення № 235 від
31.01.1996 виконавчого комітету
Красилівської міської ради
зареєстровано кімнати НОМЕР_2-НОМЕР_3 у
будинку для малосімейних
Красилівського агрегатного заводу по
АДРЕСА_1, як гуртожиток.

Ці обставини підтверджуються
доказами: свідоцтвом про народження
ОСОБА_1, формою № 16 на ОСОБА_1, адресним
листком вибуття (форма № 20) від 23.05.2013,
дипломами бакалавра та спеціаліста
ОСОБА_1, додатком до диплома про вищу
освіту, листом № 18-987 від 11.07.2013 ДП «КАЗ»,
довідками ДП «КАЗ» про забезпеченість
житловою площею № 578, № 523 від 09.02.2012,
свідоцтвом про одруження ОСОБА_1,
експертним висновком № 877 від 19.11.2007,
робочим проектом реконструкції систем
газопостачання та опалення житлової
квартири НОМЕР_4 по АДРЕСА_1,
посвідченням № НОМЕР_1, заявою про
реєстрацію місця проживання ОСОБА_1,
відомостями про реєстрацію місця
проживання ОСОБА_1, договором про
надання населенню послуг з
теплопостачання від 26.09.2000, типовим
договором № 23 від 18.01.2002, договором № 4343
про надання послуг з централізованого
постачання холодної води і
водовідведення, типовим договором про
надання послуг з газопостачання;
довідкою № 23-213 від 16.10.2013 ДП «КАЗ»,
рішенням виконавчого комітету
Красилівської районної ради № 180 від
30.06.1976, довідкою відділу статистики в
Красилівському районі № 29-105/1766 від
15.11.2013, ордером № 13 серії Н.В. на житлову
площу в гуртожитку від 19.09.1990, рішенням
№ 235 від 31.01.1996 виконавчого комітету
Красилівської міської ради, рішенням
Красилівського районного суду від
28.05.2003.

Згідно ч. 1 ст. 127 Житлового кодексу
УРСР для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також
інших громадян у період роботи або
навчання можуть використовуватись
гуртожитки. Під гуртожитки надаються
спеціально споруджені або
переобладнані для цієї мети жилі
будинки.

В силу ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу
УРСР жила площа в гуртожитку надається
за спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації чи
органу кооперативної або іншої
громадської організації та
відповідного профспілкового комітету.

Відповідно до ст. 129 Житлового
кодексу УРСР на підставі рішення про
надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.

Згідно п. 17 Примірного положення
про гуртожитки, затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР від 03
червня 1986 року № 208, громадяни, які
проживають у приміщеннях, що
перебувають у їх відособленому
користуванні, вправі вселити в займані
приміщення своїх неповнолітніх дітей.
Вселення інших членів сім'ї у
приміщення гуртожитку допускається
лише з дозволу адміністрації
підприємства, установи, організації та
профспілкового комітету.

Жила площа в гуртожитку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 рішенням адміністрації
державного підприємства
«Красилівський агрегатний завод» та
профспілкового комітету не надавалась.
Ордер для вселення в кімнату
гуртожитку ОСОБА_1 адміністрацією
державного підприємства
«Красилівський агрегатний завод» не
видавався.

Таким чином, будь-яких рішень щодо
надання ОСОБА_1 житла в кімнаті НОМЕР_4
гуртожитку АДРЕСА_1 не приймалось,
ОСОБА_1 самовільно вселилась у вказану
кімнату, а тому відсутні підстави для
її реєстрації за вказаною адресою.

Суд не вважає правомірним
посилання позивача, як на підставу для
її реєстрації в гуртожитку, на ст. 71 ЖК
УРСР, якою передбачено, що жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім'ї понад шість місяців у випадках
тимчасового виїзду з постійного місця
проживання за умовами і характером
роботи або у зв'язку з навчанням, -
протягом усього часу виконання цієї
роботи або навчання, оскільки, по-перше,
зазначена стаття регулює
правовідносини, що виникають під час
користування жилими приміщеннями в
будинках державного і громадського
житлового фонду, а не в гуртожитках, а
по-друге, відповідно до п. 13 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року N 208
повторне надання жилої площі в
гуртожитку передбачене тільки
громадянам, які вибули з гуртожитку в
зв'язку з призовом на дійсну строкову
військову службу, а також офіцерам, які
вибули з гуртожитку в зв'язку з
призовом із запасу на дійсну військову
службу на строк до трьох років, якщо
після проходження військової служби
вони повернулися на те ж підприємство,
установу, організацію. Повнолітнім
громадянам, які вибули з гуртожитку для
проходження навчання і повернулись,
повторне надання житлової площі в
гуртожитку інакше, ніж на підставі
спільного рішення адміністрації
підприємства, установи, організації та
відповідного профспілкового комітету -
чинним законодавством не передбачене.

На підставі викладеного, керуючись
стст. 127-129 ЖК УРСР, пп. 13, 17 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року N 208,
стст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП
«Красилівський агрегатний завод»,
треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
зобов'язання адміністрації
Красилівського агрегатного заводу не
чинити їй перешкод у реєстрації її
постійного місця проживання по
АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_4 у м.Красилові та
оформити їй документи щодо такої
реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Хмельницької області
через Красилівський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення в повному обсязі складене 17
січня 2014 року.

Суддя: І. В. ФЕДИШИН