У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 15 січня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П.,
Завгородньої І.М.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про стягнення кредитної
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 21
червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 15
жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до
суду з позовом, у якому просило
стягнути з ОСОБА_4 кредитну
заборгованість в розмірі 21998 грн 85
коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 06 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_4
був укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 250 грн на платіжну
картку НОМЕР_1 зі сплатою 36 % річних та
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
кредитним договором станом на 30 грудня
2011 року утворилася заборгованість у
розмірі 21998 грн 85 коп., яка складається
з:

- 6307 грн 34 коп. - заборгованість за
кредитом;

- 15691 грн 51 коп. - заборгованість по
відсотках за користування кредитом.

Враховуючи наведене, просив
задовольнити позов.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 21
червня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 15 жовтня 2013 року, позовні
вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість в розмірі
21 998 грн 85 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
позичальник ОСОБА_4 не виконує взятих
на себе зобов'язань за кредитним
договором, має прострочену
заборгованість, яка повинна бути з
нього стягнута.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Доводи касаційної скарги з приводу
того, що судами попередніх інстанцій до
даних правовідносин не застосовано
строк позовної давності, колегія не
приймає до уваги, оскільки позовна
давність застосовується за заявою, а
така заява ОСОБА_4 відсутня.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суди попередніх інстанцій з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшли висновку
про задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині також не можуть
бути визнані як підстава для
призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 21 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
15 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня