У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чернівецька міська рада, Головне управління Держсанепідслужби у Чернівецькій області, товариство з додатковою відповідальністю Чернівецька виробничо-торгівельна колективна фірма «Акцент ЛТД», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про усунення перешкод у користуванні майном за касаційною скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», поданою його представником Заньківим Зіновієм Зіновійовичем, на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» звернулось до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на балансі відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 4» Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» перебуває багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_2, до конструктивних елементів якого належить каналізаційна мережа, що складається з труби керамічної та каналізаційних колодязів. Каналізаційна мережа від будинку та каналізаційні колодязі по АДРЕСА_1 обслуговуються будинкоуправлінням № 1 ст. Чернівці, яке входить до складу відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 3» Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця».

В 2012 році мешканці будинку по АДРЕСА_2 не могли використовувати комунальні вигоди за призначенням у зв'язку з непрохідністю каналізаційного стоку. За результатами огляду каналізаційної мережі встановили, що каналізаційний колодязь № 2 засмічений і для відновлення нормальної роботи каналізаційної мережі потребує негайного прочищення.

Каналізаційний колодязь № 2 знаходиться на території будинку АДРЕСА_1, мешканець якого не допустив працівників будинкоуправління до каналізаційного колодязя для проведення відповідних робіт, що унеможливило очинення каналізаційного колодязя, про що складений відповідний акт від 27 березня 2013 року.

Враховуючи викладене, позивач просив зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у доступі, обслуговуванні, проведенні ремонтних і відновлювальних робіт каналізаційного колодязя та утриматись в подальшому від будь-яких дій, що перешкоджали б функціонуванню каналізаційного колодязя, який знаходиться на території будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 1 листопада 2013 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити позивачеві перешкод у доступі та обслуговуванні, проведенні ремонтних і відновлювальних робіт каналізаційного колодязя, який знаходиться на території будинковолодіння АДРЕСА_1.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2013 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 1 листопада 2013 року в частині зобов'язання відповідача не чинити перешкод у доступі та обслуговуванні, проведенні ремонтних та відновлювальних робіт каналізаційного колодязя скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2013 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Наведеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що на балансі ВП «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 4» ДТГО «Львівська залізниця» перебуває житловий будинок АДРЕСА_2, 1960 року побудови, за яким також рахується зовнішня каналізаційна мережа від колодязя № 1 до колодязя № 5 (місце врізки територія взуттєвої фабрики)

довжиною 160 м/п, що підтверджується довідкою ВП «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 4» ДТГО «Львівська залізниця» від 28 травня 2013 року № 921 та інвентарною карточкою для обліку основних засобів № 840.

Відповідно до наданої представником позивача схеми інженерних мереж житлового фонду, вказаний будинок підключений до каналізаційної мережі, яка проходить від колодязя № 1 до колодязя № 5. Зокрема, дана каналізаційна мережа проходить і через земельну ділянку будинку АДРЕСА_1, на якій розташований спірний каналізаційний колодязь № 2 (колектор).

Вказана мережа у такому вигляді була запроектована в 1970-х роках і існує до цього часу.

Земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_1, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, належить на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 13 липня 2009 року співвласникам будинку ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Цей державний акт виданий на підставі рішення Чернівецької міської ради від 2 квітня 2009 року № 888, пунктом 70 якого зобов'язано осіб, яким передано у власність земельну ділянку, забезпечувати вільний доступ відповідних служб для обслуговування наявних та прокладення нових інженерних мереж.

Крім того, рішенням Чернівецької міської ради від 23 лютого 2012 року № 430 надано дозвіл ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на зміну цільового призначення і складання проектів відведення земельних ділянок площею 0,1013 га по АДРЕСА_1 в оренду на 5 років. Пунктом 41 вказаного рішення фізичним особам, яким надаються в оренду земельні ділянки в межах «червоних ліній» і охоронюваних зон інженерних мереж, заборонено будівництво, а також покладено обов'язок забезпечувати вільний доступ відповідних служб для обслуговування наявних та прокладення нових інженерних мереж.

Вказані рішення міської ради у визначеному законом порядку не скасовані та не оспорені.

Порядок приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначення взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарствами або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств (надалі - Водоканал) та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України регулюється Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27 червня 2008 року.

Відповідно до п. 13.1 Правил споживачі зобов'язані дотримуватися Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 N 76, тримати в належному технічному стані внутрішньобудинкові, дворові і внутрішньоквартальні мережі, споруди і пристрої, що перебувають у них на балансі. Колодязі, встановлені на мережах водовідведення, мають бути завжди доступні для огляду, вільні від завалів ґрунтом, будівельним сміттям тощо (п. 13.2 Правил).

Відповідно до змісту п. 1.11, п. 14.1 Правил вуличні, квартальні, дворові, будинкові мережі, споруди і обладнання систем водопостачання та водовідведення обслуговуються та реконструюються тим підприємством, у якого ці об'єкти перебувають на балансі. Якщо мережі водопостачання та водовідведення проходять по земельній ділянці, переданій на праві власності або користування, власники повинні протидіяти ліквідації течі та усуненню інших пошкоджень мереж на цих ділянках.

Крім того, відповідно п. 5.3.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та інше.

Суд першої інстанції, встановивши на підставі оцінки досліджених у судовому засіданні доказів факт чинення відповідачем перешкод у обслуговуванні каналізаційного колодязя, дійшов правильного висновку про необхідність надання позивачеві доступу до колектора з метою проведення відповідних відновлювальних робіт.

Відповідно до ч. 2 ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно із ч. 2 ч. 6 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частиною другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживати своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням балансу інтересів позивача і споживачів, що користуються його послугами з водовідведення, та відповідача як власника земельної ділянки, врахував загальні засади цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності.

За таких обставин колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції містить певні недоліки, проте за своєю суттю є правильним і апеляційною інстанцією скасовано помилково.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», подану його представником Заньківим Зіновієм Зіновійовичем, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2013 року скасувати, залишити в силі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 1 листопада 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П.Гончар
Судді: В.І.Амелін С.О.Карпенко Д.О.Остапчук В.О.Савченко