Справа № 765/3150/13-ц
Категорія № 54
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2014 р. Нахімовський районний суд м.
Севастополя в складі :

головуючого судді Єзерського П.О.

при секретарі - Мінакової Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Регіональні
електричні мережі» в особі
Донецької філії Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» про зобов'язання укласти
договір на постачання
електроенергії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2012 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просить
визнати протиправними вимоги ДП
«Регіональні електричні мережі» в
особі Донецької філії ДП
«Регіональні електричні мережі» про
сплату нею заборгованості ОСОБА_2, як
умову для укладання з позивачкою
договору на поставку електроенергії.
Крім того, просила зобов'язати
відповідача укласти договір на
постачання електроенергії, на
належну їй на праві власності
квартиру АДРЕСА_1.

Справа розглядалася судом
неодноразово. Рішенням апеляційного
суду м. Севастополя від 28.02.2013 р.
скасовано рішення суду 1-ї інстанції
від 12.12.2012 р. в частині відмови
задоволення позову про визнання
протиправними вимог відповідача про
сплату заборгованості ОСОБА_3, як
умови для укладання договору на
постачання електричної енергії. В
цій частині ухвалене нове рішення. У
задоволенні вимог ОСОБА_1 до ДП
«Регіональні електричні мережі» в
особі Донецької філії ДП
«Регіональні електричні мережі» про
захист прав споживачів, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м.
Севастополя від 28.02.2013 р. скасована
ухвала суду 1-ї інстанції від 12.12.2012
р., провадження по цивільній справі в
частині заявлених позовних вимог
про зобов'язання відповідача укласти
з позивачем договір на постачання
електроенергії на належну позивачу
на праві власності квартиру АДРЕСА_1,
закрито, відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 205
ЦПК України, і в цій частині
передано питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні
вимоги. Просила визнати зобов'язати
відповідача укласти з нею договір на
поставку електроенергії.

Від відповідача надійшла заява про
розгляд справи у відсутності його
представника, на підставі заперечень,
які є в справі.

З матеріалів справи вбачається, що
правовідносини сторін регулюються
Законом України «Про
електроенергетику» і главою 54, & 5 ЦК
України.

Судом встановлено, що 22.01.2008 р. між
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 був укладений
договір довічного утримання, і
позивачка отримала у власність
квартиру АДРЕСА_1, взяв на себе
зобов'язання довічно повністю
утримувати ОСОБА_3, у тому числі
сплачувати комунальні послуги за
квартиру. В цей же день вказаний
договір був зареєстрований в
державному реєстрі правочинів.

Рішенням Петровського райсуду м.
Донецька від 17.03.2010 р., з ОСОБА_3 на
користь ДП «Регіональні електричні
мережі» стягнута заборгованість за
споживчу не обліковану електричну
енергію в сумі 1370 гривень 93 копійок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, померла, залишив
після себе заборгованість у вигляді
штрафу в розмірі 1340 гривень 93
копійки за споживання безоблікової
електроенергії.

Після смерті ОСОБА_2, позивачка з
24.03.2010 р. стала власником вказаної
квартири.

2

Оскільки постачання електроенергії в
квартиру АДРЕСА_1, було припинено ще
при житті ОСОБА_2, позивачка
звернулася до відповідача з вимогою
про укладання укласти договір на
постачання електроенергії.

Проте, на не однократні звернення
позивачки від 13.03.2012 р. та 17.04.2012 р.
укласти договір на поставку
електроенергії, підприємство в
своєму листі від 12.06.2012 р. не
заперечує, але в зв'язку з наявністю
факту розкрадання електроенергії, що
зафіксовано в акті від 08.12.2008 р., не
може подати останню в квартиру, і
ставить умови оплати заборгованості
ОСОБА_2 оскільки вважає позивачку
правонаступником ОСОБА_2

Згідно положень ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних
осіб, державні та суспільні інтереси
у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого
немайнового права або майнового
права та інтересу у визначені цією
статтею способи. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Як встановив суд, серед способів
захисту, передбачених ст. 16 ЦК
України, не зазначено такого способу
захисту, як установлення
правовідносин, в тому числі шляхом
зобов'язання особи до укладання
відповідних договорів.

Таким чином, суд приходе до висновку,
що ОСОБА_1 вибрала невірний спосіб
захисту свого майнового права та в
непередбачений законом спосіб, тому
підстав для задоволення позову не
має.

Оскільки в задоволенні позову
відмовлено, а позивачка як інвалід 2
групи була звільнена від сплати
судового збору, він компенсується за
рахунок держави.

На підставі ст. 16 ЦК України,
керуючись ст. 4, 10, 11, 60, 88 ч. 3, 209, 212 -
215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Регіональні
електричні мережі» в особі
Донецької філії Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» про зобов'язання укласти
договір на постачання
електроенергії, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Севастополя, через Нахімовський
райсуд м. Севастополя. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Нахімовського районного

суду міста Севастополя
Єзерський
П.О.