Справа № 696/1279/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2014 року Кам»янський
районний суд Черкаської області у
складі: судді Коваленка В.І., при
секретарі Степановій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам»янка заяву
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову,

встановив:

04 серпня 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ТОВ
“Колос — 08”, треті особи: ТОВ
“Агрокомінвест-центр”, ОСОБА_3, про
визнання правочину недійсним.

Цього ж дня, 04 серпня 2014 року
від представника ОСОБА_2-ОСОБА_1
надійшла заява про забезпечення позову
по вищевказаній справі, в якій
представник позивача просила вжити
заходи забезпечення позову до
ухвалення рішення по справі, так як
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Просила заборонити ТОВ
“Колос-08” і будь-яким третім особам,
які будуть діяти від його імені та в
його інтересах, використовувати
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:000:0505.

Сторони в судове засідання
не з”явились, оскільки не
повідомлялись про час та місце
розгляду справи у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є
перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно до ст. 197 ЦПК
України фіксування судового засідання
технічним засобом здійснює секретар
судового засідання або за
розпорядженням головуючого інший
працівник апарату суду. У разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється

Суд, вивчивши матеріали
позову та заяви про його забезпечення
приходить до наступного.

Ухвалою Кам”янського
районного суду Черкаської області від
05 серпня 2014 року клопотання ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 про забезпечення
позову задоволено.

Ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 15 жовтня 2014 року
ухвалу Кам”янського районного суду
Черкаської області від 05 серпня 2014 року
скасовано, а справу направлено до суду
першої інстанції для вирішення питання
щодо забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 1
ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб,
які беруть участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України
встановлює, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи.

Відповідно до роз”яснень,
викладених в п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову” №9 від 22 грудня 2006 року,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, в
тому числі й на стадії апеляційного
провадження, якщо заява про це надійшла
до суду апеляційної інстанції або її не
вирішив суд першої інстанції.

Питання про забезпечення
позову вирішує суддя одноособово або
суд у судовому засіданні (залежно від
стадії розгляду справи) в день
надходження заяви.

Ухвала про забезпечення
позову постановляється в порядку,
визначеному ст. 209 ЦПК і повинна
включати мотивувальну частину, де
поряд із зазначенням мотивів, із яких
суд (суддя) дійшов висновку про
обгрунтованість припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення,
наводиться посилання на закон, яким суд
керувався при постановленні ухвали.

Відповідно до роз”яснень,
викладених в п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову” №9 від 22 грудня 2006 року,
зазначено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з”ясувати обсяг позовних вимог, даних
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід врахувати, що вжиті
заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємиць.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв”язку із застосуванням
відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову
мають тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Точне і неухильне
додержання судами України норм чинного
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову є необхідною
умовою здійснення завдань цивільного
судочинства, які полягають у
справедливому, неупередженому та
своєчасному розгляду і вирішенні
цивільних справ із метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.ст.
151-153 ЦПК України, забезпечення позову
слід розуміти як вжиття судом заходів
для охорони матеріально-правових
інтересів позивача, які гарантують
реальне виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Як вбачається з заяви про
забезпечення позову (а.с. 20) предметом
розгляду в даній справі є вимоги ОСОБА_2
про визнання правочину недійсним.
Тобто просить визнати недійсним
договір оренди землі №б/н від 01.01. 2008 р.,
який був укладений між ТОВ “Колос-08”
та ОСОБА_3 01 січня 2008 року (а.с. 16,17), який
був зареєстрований у Кам”янському
відділі ЧРФ ДП “Центр ДЗК” 17. 11. 2088 р. за
№20.

22 лютого 2013 року був
укладений договір міни між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2.

ОСОБА_2, як власник, передала
належну їй на праві власності земельну
ділянку в оренду ТОВ
“АГРОКОМІНВЕСТ-ЦЕНТР” за договором
оренди від 03.05.2013 року, який був
зареєстрований в державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно.

Забезпечення позову — це
сукупність процесуальних дій, які
гарантують виконання рішення суду в
разі задоволення позовних вимог.

Положеннями ст. 152 ЦПК
України визначено види забезпечення
позову, до яких відноситься накладення
арешту на майно або грошові кошти,
заборона вчиняти певні дії,
встановлення обов”язку вчинити певні
дії ті інші види.

Що стосується вимог заяви в
частині заборони ТОВ “Колос-08” і
будь-яким третім особам, які будуть
діяти від його імені та в його
інтересах, використовувати земельну
ділянку з кадастровим номером
:02:000:0505, то суд вважає, що при
цьому ухвалою про забезпечення позову
суд не може вирішувати спір по суті.
Так, як предметом позову є визнання
правочину недійсним, то суд на даній
стадії не може заборонити відповідачу
і будь-яким третім особам, які будуть
діяти від його імені та в його
інтересах, використовувати земельну
ділянку, оскільки відповідач спірну
земельну ділянку використовує на
підставі договору оренди, який на даний
час не визнаний недійсним.

Крім того, в п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України “Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову” №9 від 22 грудня
2006 року, зазначено, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду прор
задоволення позову; з”ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а аткож відповідність
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

При встановлені зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв”язку із застосуванням
відповідних заходів.

Суд вважає, що вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
заборони відповідачу ТОВ “Колос-08” і
будь-яким третім особам, які будуть
діяти від його імені та в його
інтересах, використовувати земельну
ділянку з кадастровим номером
:02:000:0505, буде перешкоджати
господарській діяльності ТОВ
“Колос-08”, оскільки договір оренди
землі ще не визнаний недійсним.

Виходячи з вищенаведеного,
з”ясувавши дійсні обставини справи,
суд вважає, що вжиття заходів
забезпечення позову не може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду, а тому заява про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК
України, п.п.4, 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12 2006
року “Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову”, суд,

ухвалив:

Представнику позивача
ОСОБА_1 у задоволенні заяви про
забезечення позову — відмовити.

Ухвалу суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Черкаської області через Кам”янський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги, протягом п”яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п”яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: