УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року Іллічівський районний
суд м.Маріуполя під головуваням судді
Матвєєвої Ю. О при секретарі Кадимовій
А.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі подання
державного виконавця Іллічівського
відділу Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про примусове входження до
жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Іллічівського
відділу ДВС Каширіна І.С. звернулась до
суду з поданням, в якому просить суд
допустити примусове входження в житло
ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, зазначивши, що на виконанні
Іллічівського відділу ДВС знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання рішення суду №264/4958/13-ц від 14
листопада 2013 року, виданого
Іллічівським районним судом м.
Маріуполя про виселення ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_2. У поданні також
зазначено, що боржник добровільно
рішення суду не виконує. В ході
примусового виконання судового
рішення держвиконавцем 04 грудня 2013
року та 06 грудня 2013 року здійснено
вихід за вказаною адресою та в
результаті перевірки встановлено, що
боржником не виконано рішення суду, про
що складено відповідні акти. Таким
чином, для примусового виконання
рішення суду, держвиконавець змушений
звернутись до суду з відповідним
поданням.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явилась, в матеріалах
справи є заява про розгляд подання без
її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку про те, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у провадженні
Іллічівського відділу ДВС
Маріупольського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження, відкрите 19 листопада 2013
року з примусового виконання
виконавчого листа № 264/4958/13-ц , виданого
14 листопада 2013 року Іллічівським
районним судом м. Маріуполя про
виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2.

В ході примусового виконання
виконавчого листа державним
виконавцем здійснювався вихід за
адресою: АДРЕСА_2 та на вимогу
держвиконавця щодо виселення боржник
відповів відмовою.

У зв'язку з тим, що боржник ігнорує
вимоги держвиконавця, останній не має
можливості потрапити до цієї квартири
для проведення відповідних виконавчих
дій.

Відповідно до ст. 30 Конституції України
кожному гарантується недоторканість
житла. Не допускається проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
проведення в них огляду чи обшуку
інакше як за вмотивованим рішенням
суду. Тобто обмеження права на
недоторканість житла чи іншого
володіння особи можливе виключно на
підставі вмотивованого судового
рішення.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і
основних свобод 1950 року декларує:
«Кожен має право на повагу до його
приватного і сімейного життя, до житла
і до таємниці кореспонденції». В своїх
рішеннях Європейський Суд з прав
людини неодноразово підкреслював, що
за цією статтею Конвенції держава
виконає свої зобов'язання не тільки
якщо просто утримається від дій, що ці
права порушують, а за умови, що буде
діяти за певних обставин таким чином,
щоб гарантувати їх забезпечення.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 даної статті закріплено, що в
процесі здійснення виконавчого
провадження він має право, зокрема,
звертатись до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла
боржника. Також він має право викликати
фізичних осіб з приводу виконавчих
документів, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ.

За змістом наведених правових норм
примусове входження до житла - це
крайній захід, якому повинні
передувати всі інші передбачені
законодавством дії щодо виконання
рішення суду.

Суду не надано переконливих доказів на
підтвердження того, що боржник
відмовляється добровільно виконати
рішення суду. З матеріалів справи не
вбачається, що державним виконавцем
виконані всі можливі заходи. Не
підтверджені належними доказами також
і доводи подання щодо перешкоди
боржника у вході до квартири. До того ж
відсутні дані про те, що боржник
свідомо перешкоджає представниками
ДВС у примусовому виконанні рішення
суду. Заходи щодо застосування приводу
боржника через органи міліції не
приймались.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у разі задоволення подання про
примусове проникнення до квартири
АДРЕСА_2, окрім іншого, ще і будуть
порушені гарантовані Конституцією
України права боржника.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст.
8 Конвенції про захист прав людини і
основних свобод 1950 року, ст.ст. 10, 60, 210,
212, 376 ЦПК України, ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного
виконавця Іллічівського відділу
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про примусове входження до
жилого приміщення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в
апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський райсуд м. Маріуполя
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю. О. Матвєєва