печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді -
Мельник А.В.,

при секретарі - Борисенко А.
В.,

Мисік М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» про
стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача в якому просив стягнути з
відповідача 4970 доларів США та 397
гривень 11 копійок у відшкодування
судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 12 жовтня 2012 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено договір строкового
банківського вкладу «Класичний» №Т-30372
(далі-договір). Для розміщення депозиту
позивача відповідач відкрив на ім'я
останнього рахунок НОМЕР_2, на якому
позивачем було депоновано 7 830 доларів
США, відповідно станом на 12 жовтня 2012
року за курсом НБУ 62 585,19 грн. Цей факт
підтверджується Договором та
квитанцією №1401764.

24 квітня 2013 р. позивач подав
відповідачу заяву про закриття
банківського рахунку та видачу
депозиту. Заява була отримана
відповідальним працівником
відповідача, про що на другому
примірнику заяви було зроблено
відповідну відмітку вхідного № 787/2013.
Цей факт підтверджується заявою
позивача.

14 травня 2013 року між позивачем та
відповідачем було підписано графік
виплат коштів з поточного рахунку
НОМЕР_3 про наступне:

- З 20.05.2013 по 24.05.2013 - 1000,00 доларів США

- З 27.05.2013 по 31.05.2013 - 1000,00 доларів США

- З 03.06.2013 по 07.06.2013 - 1000,00 доларів США

- З 10.06.2013 по 14.06.2013 - 1000,00 доларів США

- З 17.06.2013 по 21.06.2013 - 1000,00 доларів США

- З 24.06.2013 по 28.06.2013 - 1000,00 доларів США
Всього: 6 000 дол. США

Однак відповідач вимоги заяви позивача
від 24.04.2013 р. не виконав, рахунок не
закрив та кошти банківського вкладу
повернув лише частково. При цьому
відповідач не надав позивачу письмової
відповіді з обґрунтуванням свого
ухилення від виконання зобов'язань,
передбачених чинним законодавством та
договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1060 ЦК України та п. 3.3
Положення про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами, затвердженого постановою
Правління НБУ від 03.12.03 р. № 516, Із
змінами і доповненнями, внесеними
постановами Правління НБУ від 9
листопада 2011 року N 389, за договором
банківського вкладу (незалежно від
його виду) банк зобов'язаний видати
вклад на першу вимогу вкладника. Згідно
зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього ж Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання. Тож
відповідач порушив свої зобов'язання
за договором щодо виплати коштів
банківського вкладу після подання
вкладником відповідної заяви.

Позивач та представник позивача під
час судового розгляду справи підтримав
позов з викладених в ньому підстав.

Оскільки відповідач був повідомлений
про місце, день та час судового
засідання належним чином в порядку
статей 74, 76 ЦПК України, в судове
засідання не з'явився з неповажних
причин, а позивач та представник
позивача не заперечувавав проти
розгляду справи у відсутності
відповідача в заочному порядку, суд,
керуючись ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, розглянув справу заочно на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази по справі у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов слід задовольнити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено договір строкового
банківського вкладу «Класичний» №Т-30372
. Для розміщення депозиту позивача
відповідач відкрив на ім'я останнього
рахунок НОМЕР_2, на якому позивачем було
депоновано 7 830 доларів США, відповідно
станом на 12 жовтня 2012 року за курсом НБУ
62 585,19 грн. Цей факт підтверджується
договором та квитанцією №1401764.

24 квітня 2013 р. позивач подав
відповідачу заяву про закриття
банківського рахунку та видачу
депозиту. Заява була отримана
відповідальним працівником
відповідача, про що на другому
примірнику заяви було зроблено
відповідну відмітку вхідного № 787/2013.
Цей факт підтверджується заявою
позивача.

14 травня 2013 року між позивачем та
відповідачем було підписано графік
виплат коштів з поточного рахунку
НОМЕР_3 про наступне:

- З 20.05.2013 по 24.05.2013 - 1000,00 доларів США

- З 27.05.2013 по 31.05.2013 - 1000,00 доларів США

- З 03.06.2013 по 07.06.2013 - 1000,00 доларів США

- З 10.06.2013 по 14.06.2013 - 1000,00 доларів США

- З 17.06.2013 по 21.06.2013 - 1000,00 доларів США

- З 24.06.2013 по 28.06.2013 - 1000,00 доларів США
Всього: 6 000 дол. США

Однак відповідач вимоги заяви позивача
від 24.04.2013 р. не виконав, рахунок не
закрив та кошти банківського вкладу
повернув лише частково, позивачу не
повернуто 4970 доларів США.

Згідно з ч. 2 ст. 1060 ЦК України та п. 3.3
Положення про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами, затвердженого постановою
Правління НБУ від 03.12.03 р. № 516, зі
змінами і доповненнями, внесеними
постановами Правління НБУ від 9
листопада 2011 року N 389, за договором
банківського вкладу (незалежно від
його виду) банк зобов'язаний видати
вклад на першу вимогу вкладника. Згідно
зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього ж Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що відповідач порушив свої
зобов'язання за договором щодо виплати
коштів банківського вкладу після
подання вкладником відповідної заяви,
а тому позовні вимоги є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Оскільки суд задовольняє позов з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 397 гривень 11
копійок у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 76, 88, 169 ч. 4, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» про стягнення
заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» () на користь
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) 4970 доларів США та 397 гривень 11
копійок у відшкодування судових
витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий