Справа № 512/312/14-ц
Провадження № 2/512/187/14
21 травня 2014 року. Савранський районний суд Одеської області
в складі: головуючого-судді Лепехи В.А.,
при секретарі Швець Т.С., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, та визнання права власності на нерухоме майно, -

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно.
На обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві зазначив, що 17.05.2013р. між його опікуном ОСОБА_3, який діяв від імені позивача та в його інтересах, та відповідачем ОСОБА_2 було укладено у простій письмовій формі угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в с. Байбузівка, вул. Набережна, 16, Савранського району Одеської області. Між сторонами досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, відповідачем передано правовстановлюючі документи на будинок та ключі від нього, а опікун позивача в свою чергу сплатив визначену суму коштів в рахунок вартості зазначеного будинку. Нотаріальне посвідчення вказаної угоди сторони домовились здійснити пізніше. На даний час відповідач постійно проживає в м. Балта та відмовляється від приїзду для нотаріального оформлення угоди, а позивач після досягнення повноліття, на протязі довгого часу не може здійснити своє право власності на будинок.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати дійсною угоду купівлі-продажу домоволодіння №16 по вул. Набережна в с. Байбузівка, Савранського району, Одеської області укладену між опікуном ОСОБА_3, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17.05.2013р., а також визнати за ним право власності на зазначений будинок.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про неможливість явки в судове засідання. Крім того вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутності (а. с. 24).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 18; 21;23).
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує,
чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.
Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.
Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку та доводи позивача викладені ним в позовній заяві, вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 17.05.2013р. ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_1 та в його інтересах, що підтверджується розпорядженням голови Савранської РДА № 391/А-2010 від 17.09.2010р. та посвідченням № 63 (а. с. 13; 14) і відповідач ОСОБА_2 уклали угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями № 16 по вул. Набережна в с. Байбузівка Савранського району (а. с. 4). Згідно даної угоди сторонами досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу. Відповідач отримав від піклувальника позивача визначену угодою суму грошей в рахунок продажу домоволодіння, що розташоване за адресою с. Байбузівка, вул. Набережна, 16, Савранського району, Одеської області, що належить йому на праві приватної власності (а. с. 5-8; 9; 10). На підтвердження виконання умов угоди відповідач передав піклувальнику позивача правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння та ключі від нього.
Таким чином суд дійшов висновку, що угода повністю виконана.
06.03.2014р. позивач ОСОБА_1 досяг повноліття (а. с. 11) та позбавлений можливості розпоряджатись зазначеним житловим будинком у зв'язку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.
Згідно вимог статті 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається в тому числі із правочинів.
Стаття 204 ЦК України встановлює, що правочин є дійсним, якщо його недійсність не встановлена законом чи судом.
За правилами статті 657 ЦК України угоди стосовно передання права власності на нерухоме майно підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно приписів частини 2 статті 219 ЦК України суд може визнати дійсним правочин, який не набув нотаріального посвідчення, якщо правочин дійсно відповідає справжній волі сторін, а нотаріальне посвідчення не відбулось, з підстав які не залежали від волі сторони, яка звертається за визнанням угоди дійсною.
Також, відповідно приписів частини 2 статті 220 ЦК України, якщо сторони домовились до всіх істотних умов і це підтверджено письмовими доказами, а також відбулось повне або часткове виконання цього правочину, суд може визнати цю угоду дійсною.
Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним.
У зв'язку з тим, що продавець та покупець дійсно мали намір саме продати та купити нерухоме майно, фактично угода виконана, її нотаріальному посвідченню заважає ухилення відповідача від явки до нотаріуса та небажання нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Здійснити державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно позивачу завадила відсутність нотаріального посвідчення угоди.
Враховуючи положення статті 16 Цивільного Кодексу України, одним із способів захисту цивільного права є зокрема визнання права.
Відповідно правил, встановлених ст. 126 ЦПК України, в одному позові можуть бути обєднані декілька вимог, якщо слухання цих справ окремо ускладнить розгляд справи по суті.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 126, 197, 213-215, 218 ЦПК України, статтями 16, 204, 219, 220, 319, 321, 328, 334, 368, 376, 392, 526, 657 ЦК України, -

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
2. Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою вул. Набережна, 16, с. Байбузівка, Савранського району, Одеської області, укладений 17.05.2013р. між ОСОБА_3, який діяв від імені і в інтересах ОСОБА_1, та ОСОБА_2.
Відповідач має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення подати заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Савранського районного суду Одеської області.
Особи які приймали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні при оголошенні рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копій судового рішення.
Суддя В. А. Лепеха