Справа № 627/1744/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі :

головуючого -судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Швидкій В.В.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в смт
Краснокутськ Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мурафської сільської
ради Краснокутського району
Харківської області про визнання права
власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 19
грудня 2013 року звернулися до суду з
позовною заявою про визнання права
власності на земельні ділянки та
житловий будинок в порядку
спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі в позовній заяві зазначили, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їхня мати -
ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина.
Позивачі являються спадкоємцями за
заповітом, оскільки при житті ОСОБА_4
був складений заповіт, згідно якого
вона належний їй сертифікат на право
на земельну частку (пай) серії ХР № 0229872
заповіла своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_2
в рівних долях кожному, а сертифікат на
право на земельну частку (пай) серії ХР
№0229873 заповіла: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
рівних долях кожному.

Окрім цього, ОСОБА_4 згідно вказаного
заповіту належний їй житловий будинок ,
що знаходиться по АДРЕСА_1 заповіла
своїм дітям: ОСОБА_2 - половину
господарства, ОСОБА_1 - дві частини,
ОСОБА_5 - три частини з другої половини
господарства.

Після смерті матері позивачі з
приводу оформлення спадщини
зверталися до Краснокутської
державної нотаріальної контори, але їм
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності, в зв'язку з
неможливістю розподілу часток за
заповітом між спадкоємцями.

Спадкоємиця за заповітом ОСОБА_5
відмовляється від своєї частки
спадкового майна на користь спадкоємця
за заповітом ОСОБА_2

Позивачі мають намір успадкувати
майно, оскільки являються спадкоємцями
за законом, в зв'язку з чим звернулися
до суду з позовом про визнання за
ОСОБА_1 право приватної власності на
земельну ділянку площею 4, 1938 га, згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ХР №059398; за
ОСОБА_2 право приватної власності: на ?
частину земельної ділянки площею 4, 1803
га, згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХГ
№059397 та на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1; за ОСОБА_3
право приватної власності на ? частину
земельної ділянки площею 4, 1803 га,
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХР
№059397.

В відкритому судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги
підтримав та повідомив, що він
відмовляється від належної йому за
заповітом ? частини житлового будинку з
господарськими будівлями та ? частини
земельної ділянки на користь іншого
спадкоємця за заповітом ОСОБА_2

В відкритому судовому засіданні
позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги
підтримав та повідомив, що він
відмовляється від належної йому за
заповітом ? частини земельної ділянки
на користь іншого спадкоємця за
заповітом ОСОБА_1

В відкритому судовому засіданні
позивач ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги
підтримав та прохав їх задовольнити.

В відкритому судовому засіданні
представник відповідача - Мурафської
сільської ради Краснокутського району
Харківської області, що діяла на
підставі ордера, не заперечувала проти
задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України, згідно якої у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серії НОМЕР_1, виданого Мурафською
сільською радою Краснокутського
району Харківської області 9 листопада
2012 року.

04.12.2000 року ОСОБА_4 склала заповіт,
посвідчений Мурафською сільською
радою Краснокутського району, згідно
якого вона належний їй сертифікат на
право на земельну частку (пай) серії ХР
№ 0229872 заповіла своїм дітям: ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 в рівних долях кожному, а
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії ХР №0229873 заповіла: ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в рівних долях кожному.

Окрім цього, ОСОБА_4 згідно вказаного
заповіту належний їй житловий будинок ,
що знаходиться по АДРЕСА_1 заповіла
своїм дітям: ОСОБА_2 - половину
господарства, ОСОБА_1 - дві частини,
ОСОБА_5 - три частини з другої половини
господарства.

За життя ОСОБА_4 на підставі вказаних
сертифікатів про право на земельну
частку (пай) було виготовлено Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ХР № 059397 (на земельну
ділянку площею 4,1803 га) та Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ХР № 059398 (на земельну ділянку
площею 4,1938 га).

Після смерті матері ОСОБА_4
позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з
приводу оформлення спадщини
звернулися до Краснокутської
державної нотаріальної контори
Харківської області, але їм було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності, в зв'язку з
неможливістю розподілу часток за
заповітом між спадкоємцями ( постанова
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 18.10.2013 року №1599/02-34), а тому
позивачі позбавлені можливості
прийняти спадщину за заповітом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або законом. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини,
право на спадкування одержують особи,
зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, тобто позивачі
по справі - ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
являються синами ОСОБА_4
підтверджується свідоцтвами про їх
народження, копії яких знаходяться в
матеріалах справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтвердив, що він відмовляється від
належної йому за заповітом ? частини
житлового будинку з господарськими
будівлями та ? частини земельної
ділянки на користь іншого спадкоємця
за заповітом ОСОБА_2, а позивач ОСОБА_2
підтвердив, що він відмовляється від
належної йому за заповітом ? частини
земельної ділянки на користь іншого
спадкоємця за заповітом ОСОБА_1

Окрім цього, допитана в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду
пояснила, що вона являється донькою
ОСОБА_4. Згідно заповіту, складеного
ОСОБА_4, їй належить три частини з
другої половини господарства,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, від
якої вона відмовляється на користь
іншого спадкоємця, а саме - ОСОБА_2.

Згідно ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
відмовитися від

прийняття спадщини на користь іншого
спадкоємця за заповітом. Спадкоємець
за законом має право відмовитися від
прийняття спадщини на користь
будь-кого із спадкоємців за законом
незалежно від черги.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного
Кодексу України право власності на
земельні ділянки виникає після
одержання її власником документу, що
посвідчує право власності, та його
державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється, в тому числі,
шляхом визнання права, як передбачено
п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу
України.

Громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини , як
визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного
Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 "Про
судову практику у справах про
спадкування " відповідно до статті 1225
ЦК право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Право спадкодавці ОСОБА_4 на
земельні ділянки підтверджується
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ХР № 059397 та
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ХР № 059398.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

При таких обставинах суд вважає, що
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як
спадкоємці після смерті спадкодавці
ОСОБА_4, мають право на земельні ділянки
та житловий будинок з господарськими
будівлями в порядку спадкування за
законом, відповідно до чинного
законодавства, оскільки вони надали
суду достатньо доказів, які
підтверджують позов, а визнання
відповідачем позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі вищевказаного та керуючись
ст.ст.328, 1216, 1217, 1261,1274, ЦК України, ст.15, 57,
60, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Мурафської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області про визнання права власності в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати:

- за ОСОБА_1 право приватної власності
на земельну ділянку площею 4, 1938 га,
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХР
№059398;

- за ОСОБА_2 право приватної власності
на ? частину земельної ділянки площею 4,
1803 га, згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії XР
№059397 та на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1, Харківської
області;

- за ОСОБА_3 право приватної власності
на ? частину земельної ділянки площею 4,
1803 га, згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХР
№059397 після матері - ОСОБА_4, яка померла
08 листопада 2012 року, в порядку
спадкування за законом.

Дане рішення підлягає реєстрації в
реєстраційній службі Краснокутського
районного управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Краснокутський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набрало законної сили
21 січня 2014 року.

Суддя
В.А.Каліберда