БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/278/14
Справа № 356/1393/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2014 Березанський міський суд
Київської області в складі:

головуючого судді:
Капшученко І.О.

при секретарі
Мамей Н.І.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом. Свої
вимоги позивач обґрунтовував тим, що
йому на праві приватної власності
належить квартира, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Його дочка ОСОБА_4
зареєстрована і проживала в цій
квартирі, однак з 2006 року за місцем
реєстрації не проживає у зв'язку з тим,
що вийшла заміж та переїхала в іншу
місцевість: с. Селічівка, Баришівський
район, Київська область. Позивач
зазначав, що витрати за утримання
житла, комунальні платежі по кількості
зареєстрованих осіб, тобто і за
відповідача, несе самостійно. Тому
просив визнати ОСОБА_4 такою, що
втратила право користування житлом
АДРЕСА_1 з 2006 року.

У судовому засіданні позивача
підтримав свої позовні вимоги в
повному обсязі, обґрунтувавши їх
доводами, викладеними у позовній заяві.

Представник позивач в судовому
засіданні просив задовольнити позовні
вимоги та вказував, що відповідач не
проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2006 року,
що підтверджуються наданими позивачем
доказами, та показаннями свідків.

Відповідач заперечувала проти
позовних вимог, та просила в позові
відмовити. Водночас зазначала, що не
проживає у квартирі свого батька з 2006
року, оскільки з батьком виникли
неприязні стосунки, тому вона з сім'єю
приїжджає не часто, але коли
навідується, то як правило їй не
відчиняють.

Представник відповідача просила
відмовити у задоволенні позовник
вимог, посилаючись не те, що відповідач
по справі не є наймачем, а є
співвласником 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, заслухавши показання
свідків, дослідивши письмові докази,
які містяться в матеріалах цивільної
справи, суд дійшов до висновку, що
пред'явлений позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі
ОСОБА_3 на підставі договору купівлі -
продажу від 08.12.1993, придбав 1/3 житлового
будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1.
Договір посвідчений державним
нотаріусом, зареєстрований Переяслав -
Хмельницьким інвентар бюро 14.01.1994
(а.с.8-9,11).

Як вбачається з довідки Житлово -
експлутаційної організації про склад
сім`ї за підписом начальника та
бухгалтера, виданої позивачу, та даних
домової книги, окрім позивача у
вказаній квартирі зареєстровані
ОСОБА_4 (донька позивача), а також ОСОБА_5
(син позивача) (а.с.10, 11-15).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 суду пояснила, що вони з
позивачем проживають по сусідству. Їй
відомо, що ОСОБА_4 не проживає АДРЕСА_1 з
2006 року. Позивач не чинить перешкоди у
користуванні ОСОБА_4квартирою..

Сідок ОСОБА_7 пояснила, що відповідач по
справі проживає у с. Селічівка
Баришівського району у будинку разом с
своїм чоловіком з 2006 року. ОСОБА_4
працює сільським бібліотекарем у с.
Селічівка декілька років.

Свідок ОСОБА_8, який є чоловіком
відповідача, також підтвердив, що він з
ОСОБА_4 з 2006 року проживають у будинку
його батьків у с. Селічівка
Баришівського району, та зазначив, що у
вказаному будинку проживає три сім`ї.
Відносини у відповідачки з позивачем
склалися неприязні, тому навідується
нечасто, і коли приїздить, то двері
квартири замкнені, і вдома нікого
немає.

У судовому засіданні позивач зазначав,
що не чинить перешкод відповідачці у
користування житловим приміщенням
АДРЕСА_1. У свою чергу, відповідач
підтвердила що їй не чиняться
перешкоди у користування спірним
житловим приміщенням.

Крім того, згідно акту про відсутність
особи за місцем реєстрації від 08.09.2014
(а.с.17) вбачається, що з 2006 року
відповідач не проживає в квартирі.

Суду не було надано доказів на
підтвердження поважності причин
відсутності відповідача у спірній в
квартирі понад шість місяців.

Послання представника відповідача на
те що, відповідач по справі не є
наймачем, а є співвласником 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 суд оцінює критично,
оскільки жодних правовстановлюючих
документів з яких вбачається право
власності Деркач на частину спірної
квартири суду надано не було.

Відповідно до ч.1ст.60ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається я к на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення.

Отже, аналізуючи у сукупності здобуті в
ході судового розгляду докази, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог, а саме
визнання ОСОБА_4 такою, що втратила
право користування вищезазначеною
квартирою з підстав відсутності понад
шість місяців за адресою реєстрації
без поважних причин.

На підставі ст. 71 ЖК України, ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 15, 60,
212-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
задовольнити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Березанський міський суд протягом 10
днів з дня вручення його копії.

Суддя
І. О. Капшученко