Справа № 750/8912/14
Провадження № 2/750/56/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

при секретарі Кравченко І. В.,

за участю позивача,представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

у вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_4 про примусове виконання умов мирової угоди, відповідно до якої просив зобов'язати відповідача демонтувати гіпсокартонну перегородку, встановлену в кімнаті 2-6 житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_2 всупереч умовам п. 4.1 мирової угоди, визнаної ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 травня 2014 року по справі № 750/1849/14, зобов'язати ОСОБА_4 встановити цегляну перегородку в кімнаті 2-6 житлового будинку, що знаходиться, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_2 таким чином, щоб поділити кімнату 2-6 на окремі приміщення розміром 6,7 кв. м (розміром 2,1 м на 3,2 м) та розміром 9,1 кв. м. (розміром 2,83 м на 3,2 кв.м). Позовні вимоги обґрунтовували тим, що на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2014 року у відповідача виник обов'язок за п. 4.1 мирової угоди, однак відповідач не виконав його та змінив його виконання, а тому на підставі п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні 28.11.2014 року позивач позовні вимоги збільшив та просив, крім викладеного в первісному позові, зобов'язати відповідача припинити зловживання своїми правами при здійсненні права користування спільною частковою власністю та надати письмову згоду ОСОБА_3 на підключення до зовнішньо будинкової мережі газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 у м. Чернігові.16.02.2015 року представником позивача було подано заяву про зменшення та уточнення позовних вимог, відповідно до якої, в остаточній редакції вона просила суд зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати гіпсокартонну перегородку, встановлену в кімнаті 2-6 житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігові шляхом зняття оздоблювального матеріалу (шпалер), зняття гіпсокартону стінового, виймання утеплювача, розбирання каркасу з профілів CD-60 та U-50 та встановити цегляну перегородку з опорою у вигляді бетонної підготовки в кімнаті 2-6 житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігові таким чином, щоб поділити кімнату 2-6 на окремі приміщення розміром 6,5 кв.м (2,04 м х 3,2 м) та розміром 8,9 кв.м (2,77 м х 3,2 м). Позивач підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просив задовольнити подану заяву.

Відповідач та представник відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи ПАТ "Чернігівгаз" в судовому засіданні покладалась на розсуд суду.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, сторони успадкували після смерті ОСОБА_5 по 1/5 частині житлового будинку АДРЕСА_2 м. Чернігові (а.с. 60).

Між сторонами було укладено мирову угоди з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок (а.с. 56)

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 травня 2014 року по справі № 750/1849/14 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок. За умовами п. 4.1. вказаної мирової угоди ОСОБА_4 зобов'язався за власний рахунок встановити цегляну перегородку в кімнаті 2-6 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 таким чином, щоб поділити кімнату 2-6 на окремі приміщення розміром 6.7 кв.м (розміром 2,1 м на 3.2 м)(виділено у власність позивачу) та розміром 9,1 кв.м (розміром 2.83 м на 3,2 м)(виділено у власність відповідачу).

У зв'язку із порушенням відповідачем п. 4.1 мирової угоди, що визнана судом, позивач звернувся із заявою до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про примусове виконання ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.05.2014 року. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 05.11.2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження, у зв'язку із тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 36).

Відповідно до висновку № С-362 від 03.02.2015 року, технічно можливо виконати демонтаж гіпсокартонної перегородки, яка встановлена в кімнаті 2-6 житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігові, основними роботами по демонтажу перегородки визначено зняття оздоблювального матеріалу (шпалерів), зняття гіпсокартону стінового, виймання утеплювача, розбирання каркасу з профілів СD-60 та U-50 (а.с. 103). Також згідно з висновком експертизи, встановлення цегляної перегородки в кімнаті 2-6 житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігові з додержанням державних будівельних норм та санітарних правил - можливе, але для цього необхідно влаштувати опори на перших поверхах безпідвальних будинків і в підвальних поверхах, - цегельні і бетонні стовпчики чи бетонну підготовку, проведення таких робіт не суперечить умовам укладеної мирової угоди. Крім того, на у висновку екперта зазначено, що фактично встановлена перегородка в кімнаті 2-6 житлового будинку по АДРЕСА_2 в м. Чернігові займає 0,4 кв.м, окремі приміщення, що утворилися після її встановлення складають: приміщення 2-4 площу 9,2 кв. м, частина приміщення 4-2, що належала кімнаті 2-6 площею 6,2 кв. м. Відповідно до рішенням виконавчого комітету від 09.02.2015 року № 30 є технічно можливим встановлення цегляної перегородки в кімнаті 2-6 житлового будинку № АДРЕСА_2 в м. Чернігові, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № С-362 від 03.02.2015 року (а.с. 117).

Отже, суд приходить до висновку, що під час виконання мирової угоди відповідачем було порушено зобов'язання, передбачене п. 4.1., а саме: замість цегляної перегородки зведено гіпсокартонну перегородку та зменшено розмір частини приміщення до 6,2 кв. м, а за умовами зазначеної мирової угоди було виділено у власність позивачу 6,7 кв м. (а.с. 104).

Частиною 3 ст. 210 ЦПК України передбачено, що якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки ухвала Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 травня 2014 року по справі № 750/1849/14 не відповідає вимогам ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", отже не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 та п.5 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі, який застосовується у тому випадку, коли відповідач зобов'язаний був вчинити певні дії стосовно позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст.. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права та інтересу не може бути виправданою. Оскільки відповідачем не виконано обов'язку, передбаченого п. 4.1 мирової угоди, яка визнана ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2014 року, можливість виконання такого обов'язку встановлена на підставі висновку експертизи № С-362 від 03.02.2015 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати.

Керуючись ст. ст. 60, 212, 213-218, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати гіпсокартонну перегородку, встановлену в кімнаті 2-6 житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігові шляхом зняття оздоблювального матеріалу (шпалер), зняття гіпсокартону стінового, виймання утеплювача, розбирання каркасу з профілів CD-60 та U-50.

Зобов'язати ОСОБА_4 встановити цегляну перегородку з опорою у вигляді бетонної підготовки в кімнаті 2-6 житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігові таким чином, щоб поділити кімнату 2-6 на окремі приміщення розміром 6,5 кв.м (2,04 м х 3,2 м) та розміром 8,9 кв.м (2,77 м х 3,2 м)

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя