Справа № 755/8155/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" квітня 2014 р.Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в :

21.03.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.09.1993 року. Останнім часом позивачка зрозуміла, що спільне життя з відповідачем не склалось так як у подружжя різні погляди на життя, різні уподобання та смаки, сторони не можуть знайти спільної мови та спільних інтересів. З березня 2013 року подружжя не веде спільного господарства, хоча й досі проживає в одній квартирі, однак бюджет у кожної з сторін особистий. Позивачка вважає спільне життя з відповідачем і збереження сім'ї не можливим, оскільки неодноразово намагалась примиритись з чоловіком задля збереження сім'ї, однак такі намагання виявились марними. Позивачка просить суд не вживати заходів для примирення подружжя, оскільки неприязні стосунки між сторонами тривають вже досить довгий час і перспектив для примирення не вбачається.

До початку судового розгляду справи позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Києво-Святошиським районним будинком урочистих подій Київської області, актовий запис №334 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

Сторони проживаючи разом з березня 2013 року спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені.

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків впродовж року, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають істотне значення, та моральним засадам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112-114 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольни.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 26.09.1993 року Києво-Святошиським районним будинком урочистих подій Київської області, актовий запис №334.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -