Провадження по справі № 2/752/1713/14
Голосіївський районний суд м.Києва
в складі головуючого -судді
секретаря Кондратенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -
13.12.2013 року позивач звернулася до
Голосіївського районного суду з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини. Обґрунтовуючи заявлені позовні
вимоги, вказує, що від шлюбу з
відповідачем вони мають дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає
спільно з позивачем, відповідач має
мінливий дохід та у добровільному
порядку матеріальної допомоги не
надає, неповнолітня дитина перебуває
на повному матеріальному утриманні у
Наявність даних обставин, об'єктивно
унеможливлюють створення належного
матеріального забезпечення
неповнолітньої дитини, що і змусило
позивача звернутися до суду з позовом
про стягнення аліментів в твердій
грошовій сумі 1500 грн 00к., починаючи з
дня подачі позову до досягнення
Позивач не прибула у судове засідання,
попередньо надала до канцелярії суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, наполягала на задоволенні
позовних вимог, надала згоду на
ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач не прибув в судове
засідання, повідомлений належним чином
про час і місце судового розгляду.
Жодних клопотань про відкладення
розгляду справи завчасно до суду не
Враховуючи те, що сторони до судового
засідання не з'явилися, суд, керуючись
ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянув справу
без фіксації судового процесу за
допомогою звукозаписувального
Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою
позивача, суд ухвалив постановити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.
Суд, дослідив матеріали справи,
розглянувши надані сторонами докази,
які мають юридичне значення, оцінивши
їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
приходить до переконання, що позов
підлягає частковому задоволенню з
У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.
На час розгляду справи домовленості
між батьками з приводу участі
відповідача в утриманні дитини - не
досягнуто, а отже аліменти підлягають
стягненню в судовому порядку в силу
ст.181 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до положень ч.1 ст.3
Конвенції про права дитини,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р.
№ 789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК, під час
вирішення будь-яких питань щодо дітей
суд повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.
Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 від 13.01.2007 року, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції в м.Києві, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 14 /а.с.3/.
Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 05.06.2007 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції у м.Києві,
відповідач - ОСОБА_2 є батьком
народженої у шлюбі доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.
Відповідно виписки з історії хвороби
№2199, дитині діагностовано ранній
дитячий аутизм з інтелектуальною
недостатністю на фоні психорганічного
В силу статті 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх повноліття. Згідно із положенням ч.1
ст.8 Закону України "Про охорону
дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III,
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
Відповідно до ст. 180 СК України та
роз'яснень, що надані у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України,
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той з них хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утримані зокрема і в
грошовій формі. За рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову /ч.1 ст.191 СК України/. При
визначенні розміру аліментів, судом
враховується стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, майновий
стан відповідача та його стан здоров'я,
відсутність у нього інших дітей та
непрацездатних членів сім'ї, родичів,
яких він зобов'язаний утримувати.

У відповідності до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Позивачем ані під час пред'явлення
цивільного позову ані під час розгляду
справи, не було надано на розгляд суду
належних та допустимих доказів в
обґрунтування саме заявленого розміру
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача.

Суд, встановивши фактичні обставини
справи та враховуючи те, що відповідач
офіційно не працевлаштований, має не
стабільний заробіток, з метою
найефективнішого забезпечення
інтересів та соціальної захищеності
неповнолітньої дитини позивача по
справі, приходить до переконання про
наявність беззаперечних підстав для
призначення аліментів у твердій
грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів,
судом також враховано, що відповідач є
працездатною особою, спроможний і
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання неповнолітньої дитини.

За цих, безпосередньо встановлених у
суді обставин, відповідно до
конституційного принципу
верховенства права, оскільки в
судовому засіданні достовірно
встановлено, що саме відповідач на
даний час неналежно виконує обов'язки
по утриманню неповнолітньої доньки,
зваживши на її матеріальні та духовні
потреби, враховуючи стан здоров'я
дитини та відповідача по справі,
матеріальний стан останнього, за умов
відсутності інших обставин, що мають
істотне значення, суд вважає за
необхідне та справедливе, з
урахуванням встановлених фактичних
обставин справи, відповідно до вимог
ст.184 СК України, присудити стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітньої доньки у твердій
грошовій сумі 950 грн 00к.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць. Ця
норма закону є безспірною під час
виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбаченою
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Враховуючи те, що позивач за подання
позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» звільнений
від сплати судового збору, суд вважає
за необхідне стягнути дані витрати з
відповідача по справі.

Керуючись ст. 51 Конституції України,
ст.8 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст. 141, 180, 183 СК України, п.3
ст.10, п.1 ст. 11, п.1 ст. 60, ст.ст. 174, 212-213, 215,
218, 367 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець с.Ярешки Баришівського
району Київської області, інд.НОМЕР_3,
зареєстрований АДРЕСА_1/ на користь
ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м.Києва,
зареєстрована: АДРЕСА_2, інд.НОМЕР_4/ на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій
грошовій сумі 950 /дев'ятсот п'ятдесят/
грн 00к. щомісячно, починаючи з 13 грудня
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець с.Ярешки Баришівського
району Київської області, інд.НОМЕР_3,
зареєстрований АДРЕСА_1/ в дохід
держави судовий збір у сумі 229 грн 40 к.

Рішення в межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку шляхом
подання до Апеляційного суду м. Києва
через Голосіївський районний суд м.
Києва апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Н.М.Сальникова