Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/133/14
Головуючий у 1 інстанції: Васильцова
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.

При секретарі Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Приазовського районного суду
Запорізької області від 24 жовтня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із зазначеним
позовом, в якому вказували, що 11.11.2006
року між позивачем та ОСОБА_3 укладено
договір №DNH4KP75010699, згідно якого остання
отримала споживчий кредит у розмірі 2990
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Оскільки відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала станом на 28.08.2013 року має
заборгованість у розмірі 42163 грн. 46 коп.,
яка складається з: 2 990 грн. -
заборгованість за кредитом, 13 621 грн. 73
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 23 067 грн. 76 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафу відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - штрафу (фіксована частина) і 1 983
грн. 97 коп. - штрафу (процентна складова).

Просили суд стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначену
заборгованість та судовий збір у
розмірі 421 грн. 63 коп..

Рішенням Приазовського районного суду
Запорізької області від 24 жовтня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ
КБ «ПриватБанк» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника ПАТ КБ «ПриватБанк»,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції
виходив із того, що за п.п. 5.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам термін позовної давності
встановлено сторонами тривалістю 5
років, в заяві позичальника
встановлено строк виконання до 11.01.2008
року і саме з цієї дати починається
перебіг п'ятирічного строку позовної
давності. Оскільки, позивач звернувся
до суду 30.09.2013 року, тобто більше ніж
через 5 років з дня спливу строку
виконання зобов'язань за кредитним
договором та відповідач наполягала на
застосуванні строків позовної
давності, судом було відмовлено у
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» зазначає, що перебіг
строку позовної давності було
перервано видачею судом 30.04.2009 року
судового наказу та враховуючи
положення п.п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
строк позовної давності спливає
30.04.2014року.

Колегія суддів апеляційного суду,
встановивши дійсні обстави справи та
приймаючи до уваги заперечення ПАТ КБ
«ПриватБанк» приходить до висновку, що
позивачем пропущено строк позовної
давності з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Встановлено, що 11 листопада 2006 року між
сторонами у справі було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого відповідач отримала від позивача
грошові кошти в розмірі 2990 грн. строком
на 14 місяців по 11.01.2008 року включно, з
умовами сплати відсотків за його
користування у розмірі 2,09% у місяць, на
суму залишку заборгованості по
кредиту, погашення заборгованості
здійснюється щомісячними сплатами в
розмірі 249 грн. 05 коп. в період сплати, за
який приймається період з 21 по 28 число
кожного місяця(а.с.4).

Із заяви позичальника про надання
кредиту вбачається, що кредитний
договір, укладений між сторонами
складається із цієї заяви, Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
Тарифів, з якими відповідач
ознайомлена (а.с.4, зворотня сторона).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК
України кредитний договір укладається
у письмовій формі. За кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Внаслідок неналежного виконання
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_3, станом на 28.08.2013 року, починаючи
з 11.11.2006 року, утворилась
заборгованість в сумі 42 163 грн. 46 коп., з
яких: за кредитом - 2 990 грн., по відсотках
- 13 621 грн. 73 коп., пеня - 23 067 грн. 76 коп.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1 983 грн. 97 коп.
(а.с.3).

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
Сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові (ч. 1 ст. 261 та ч. ч. 4,
5 ст. 267 ЦК України)

В апеляційній скарзі позивач
посилається на переривання перебігу
позовної давності в зв'язку із видачею
30.04.2009 року судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ
«ПриватБанк» 9131 грн. 40 коп.
заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Апеляційним судом перевірені доводи
апелянта та досліджені матеріали
справи про видачу судового наказу
№2-н-40/09 за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
.

Встановлено, що 30.04.2009 року
Приазовським районним судом
Запорізької області було видано
судовий наказ про стягнення за період з
11.11.2006 року по 11.02.2009 року з ОСОБА_3 на
користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 9131 грн. 40
коп. заборгованості за кредитним
договором, який Постановою ВДВС
Приазовського РУЮ Запорізької області
від 25.12.2009 року повернуто стягувачу на
підставі п.2 ст. 40, ст..76 Закону України
«Про виконавче провадження», де
вказується про можливість повторного
пред'явлення виконавчого документу до
виконання строком до 25.12.2012 року.

Проте, із матеріалів названої справи
вбачається, що ЗАТ КБ «Приватбанк» в
обґрунтування заяви посилався на Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам, які не містять в собі пунктів
про збільшення сторонами позовної
давності до 5 років та ці Умови були
підставою для видачі судом судового
наказу.

Надані позивачем при зверненні 30.09.2013
року до суду першої інстанції інші
Умови надання споживчого кредиту(
«Рострочка») ( Стандарт) не можуть бути
ідентифіковані як такі, що приймалися
сторонами при отримані кредиту, а отже
посилання позивача в апеляційній
скарзі на п. 5.5 Умов кредитування, за
якими передбачено строк позовної
давності 5 років не приймаються
колегією судів.

Таким чином, підстав вважати, що банком
отримана письмова згода ОСОБА_3 на
укладення кредитного договору, за
якими передбачено строк позовної
давності 5 років, з урахуванням різних
Умов, наданих позивачем, немає, а тому
правовідносини між сторонами з приводу
кредитування регулюються Заявою
позичальника та Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам, де
строк виконання зобов'язань
встановлений до 11.01.2008 року.

Судова колегія враховує ту обставину,
що в зв'язку із видачею судового наказу
30.04.2009 року було переривання перебігу
позовної давності, однак виходячи із
положень Умов надання споживчого
кредиту, які містяться в матеріалах
цивільної справи про наказне
провадження, де відсутні норми
стосовно збільшення строку позовної
давності до 5 років, загальна позовна
давність спливає 30.04.2012 року, а до суду
Банк звернувся 30.09.2013 року, тобто поза
межами трирічного строку позовної
давності.

Позивач не заявляє про наявність
поважних причин пропуску строку
позовної давності.

Відповідач подала до суду письмову
заяву про застосування строку позовної
давності ( а.с.19).

З огляду на те, що факт звернення Банку
за захистом своїх прав був за межами
позовної давності, відповідач
наполягала на застосуванні строків
позовної давності, поважності пропуску
названого строку банком не наведено,
тому у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити, згідно з ч. 4, 5 ст.
267 ЦК України, виходячи із правового
обґрунтування, викладеного в
мотивувальній частині рішення
апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Приазовського районного суду
Запорізької області від 24 жовтня 2013
року у цій справі змінити в частині
правового обґрунтовування відмови у
задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: