Справа № 495/3965/13-ц
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 січня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово -
судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору відділ державної
виконавчої служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів ,

В С Т А Н О В И В:

24.05.2013 року позивачка звернулася до
суду до відповідача про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів.

В ході судового розгляду справи
неодноразово уточнювала свої позовні
вимоги в частині розрахунку пені,
просить суд стягнути з відповідача
неустойку за прострочення сплати
аліментів у розмірі 60 605 грн., сплату
судового збору покласти на
відповідача, вказуючи, що рішенням
Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 серпня 2011 року з відповідача на її
користь стягнуто аліменти на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800
грн. щомісячно, починаючи з 25 листопада
2010 року до повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2.

02 березня 2012 року відділом державної
виконавчої служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції відкрито виконавче
провадження № 31514472 з виконання
виконавчого листа, виданого 22 лютого 2012
року Білгород - Дністровським
міськрайонний судом Одеської області
на виконання вищевказаного рішення
суду.

Всупереч вимогам вищевказаного
відповідач не сплачує аліменти
своєчасно, тому вона і звернулася з
вказаним позовом до суду.

Представник позивачки позовні вимоги
ОСОБА_1 підтримав, просить суд їх
задовольнити.

Представник відповідача з позовними
вимогами позивачки не погодився,
просить суд в їх задоволені відмовити у
повному обсязі, вказуючи, що вини
відповідача у виниклої заборгованості
за період з 01 грудня 2010 року по 30 квітня
2013 року не має, оскільки між ними
існував спір і тільки 11 серпня 2011 року
судом було винесено рішення за яким з
нього стягнуто аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 800 грн.
щомісячно, виконавче провадження
відкрито 02 березня 2012 року.

При виконанні вимог виконавчого листа
по рішенню Білгород - Дністрвоського
міськрайонного суду, державним
виконавцем встановлена заборгованість
по сплаті аліментів у розмірі 15 260 грн.
Згідно останнього розрахунку від 23.04.2012
року заборгованість станом на 30.04.2012
рік склала 8560 грн. А в період часу з
01.05.2012 року по 30.04.2013 року утворилася
заборгованість 12 місяців, що складає 9600
грн. Боржником було сплачено аліментів
за вищевказаний період на загальну
суму - 2900 грн.

Однак, з 01.05.2012 року по 30.06.2013 року ОСОБА_2
фактично було сплачено аліментів за
вищевказаний період часу на загальну
суму не 2900 грн., як вказано у розрахунку,
а на суму 7700 грн, що підтверджується
розписками ОСОБА_4, які знаходяться у
неї і які вона навмисно не надала
виконавцю, а саме: від 28.10.2012 року у
розмірі 600 грн.; 11.11.2012 року у розмірі 800
грн.; 24.11.2012 року - 600 грн.; 23.12.2012 року - 600
грн.; 27.02.2013 року - 1200 грн.;12.01.2013 року на
суму 600 грн.; 26.06.2013 року сплачено згідно
квитанції - 400 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості від 12.07.2013
року, який було зроблено по скарзі на
дії виконавця та була встановлена
заборгованість 12060 грн.

Крім того, додатково, у період часу з
30.06.2013 року по 22.07.2013 року, згідно
прибуткового касового ордеру від 09.07.2013
року ним сплачено 404 грн.; прибуткового
касового ордеру від 22.07.2013 року - 4040 грн,
а всього 4444 грн.

Таким чином на 22.07.2013 рік
заборгованість склала 7610 грн, що
підтверджує той факт, що він повністю
сплатив аліменти за 2012 -2013 роки та
частково погасив заборгованість яка
склалася ще у 2010 - 2011 роках не з його
вини.

В теперішній час заборгованості по
сплаті аліментів не має, оскільки
ОСОБА_2 щомісячно сплачує аліменти на
утримання дочки без затримок у розмірі
встановленому судом, та станом на
30.11.2013 рік переплачено аліментів на
суму 403 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості від 12
грудня 2013 року старшого державного
виконавця Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

Оскільки він не був у встановленому
порядку ознайомлений з розрахунком
заборгованості по аліментах від 08.05.2013
року, тому не міг його оскаржити у
встановлений законом строк та додати
свої докази та пояснення. З даним
розрахунком він ознайомився тільки
після отримання із суду позовної заяви
з додатком до нього.

Вважає, що позивачка навмисно, вводячи
в оману державного виконавця та суд, не
надала розписок, які знаходилися у неї
про сплату аліментів на дитину у 2012-2013
роках.

Причиною несплати ним заборгованості,
одночасно всієї, стало те, що він не має
постійної роботи, попав у дорожньо -
транспортну пригоду, знаходився на
лікуванні, мав кредитний борг перед
банком, але не зважаючи на це текучі
аліменти сплачував без затримки,
надавав кошти у руки позивачки, яка
писала розписки про їх отримання за
домовленістю між ними.

Представник третьої особи - відділу
державної виконавчої служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції у судове засідання
не з'явився, був повідомлений належним
чином, причину неявки суду не
повідомив.

Зі згоди сторін, суд розглядає справу
за відсутність представника третьої
особи.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторони, судом установлені такі факти
та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
дійсно позивачка та відповідач мають
неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні.

До угоди з відповідачем про надання
матеріальної допомоги вони не дійшли,
тому 11 серпня 2011 року рішенням Білгород
- Дністровського міськрайонного суду
було призначено стягнення аліментів з
ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі у
розмірі 800 грн. щомісячно на утримання
доньки. /л.с. 4-5/

Суд не може погодитися з ствердженнями
представника позивачки стосовно того,
що саме з вини відповідача за період з 01
грудня 2010 року по 30 квітня 2013 року
виникла заборгованість по сплаті
аліментів, тому він повинний сплатити
неустойку за вказаний період, так як
вказані ствердження представника не
знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду справи і доказів
вказаного ним не надано, що є
порушенням вимог ст. 10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Суд не може погодитися також з
розрахунком пені за прострочення
сплати аліментів станом на 23.10.2013 рік
складений представником позивачки,
оскільки методика розрахунку вказаної
суми є помилковою.

Згідно з положеннями СК України,
аліменти призначаються та
виплачуються /стягуються/ щомісячно,
тому за ст. 196 СК України, пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення аліментів. Це
пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61
Конституції України, ніхто не може бути
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, в зв'язку з чим,
сума заборгованості зі сплати
аліментів за попередні місяці не
додається за наступні, а кількість днів
прострочення обчислюються виходячи з
того, скільки днів прострочено до
сплати певної суми заборгованості.

При цьому пеня нараховується не з часу
фактичного ухилення від утримання і не
з часу подання позовної заяви про
стягнення аліментів, чи з часу набрання
рішення суду про стягнення аліментів
законної сили, а з часу невиконання
рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки /пені/ у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з роз'яснень, які наведені в п. 22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України», при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки /пені/ настає лише за
наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна
покладати таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України та ч. 3
ст. 74 Закону України «Про виконавче
провадження», передбачають, що розмір
заборгованості за аліментами
визначається державним виконавцем.
Після підрахунку розміру
заборгованості, державний виконавець
зобов'язаний повідомити про нього
стягувача та боржника.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи 11 серпня 2011 року
рішенням Білгород - Дністровського
міськрайонного суду з відповідача
стягнуто аліменти у твердій грошовій
сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої доньки, починаючи з дня
подання позову, тобто з 25.11.2010 року та до
повноліття дитини. Вказане рішення
суду набрало законної сили 16 грудня 2011
року. /л.с. 4/; виконавче провадження
відповідно до Постанови про відкриття
виконавчого провадження відкрите
02.03.2012 року /л.с. 5/; розрахунок
заборгованості складений 08 травня 2013
року за період з 01.05.2012 року по 30.04.2013
року /л.с. 6/. В матеріалах справи
відсутні докази отримання вказаного
розрахунку заборгованості
відповідачем.

Як видно з листа начальника відділу
Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції на
скаргу ОСОБА_2 щодо розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів, на
момент складання державним виконавцем
розрахунку заборгованості, у
матеріалах виконавчого провадження
були відсутні надані відповідачем
копії розписок стягувачки про
отримання нею аліментів, тобто вони не
були своєчасно надані до відділу ДВС,
тому останні не враховані в розрахунок
заборгованості від 08.05.2013 року. В
подальшому, несвоєчасно надані
розписки про отримання аліментів,
будуть враховані при проведені
наступного розрахунку. /л.с. 31/

Таким чином, в ході судового розгляду
справи було встановлено, що з 01.05.2012
року по 30.06.2013 року ОСОБА_2 фактично було
сплачено аліментів за вищевказаний
період часу на загальну суму не 2900 грн.,
як вказано у розрахунку, а на суму 7700
грн, що підтверджується розписками
ОСОБА_4 про отримання аліментів, а саме:
від 28.10.2012 року у розмірі 600 грн.; від
11.11.2012 року у розмірі 800 грн.; від 24.11.2012
року - 600 грн.; від 23.12.2012 року - 600 грн.; від
27.02.2013 року - 1200 грн.; від 12.01.2013 року на
суму 600 грн.; від 26.06.2013 року. Сплачено
згідно квитанції - 400 грн. /л.с. 26-28, 34-35/

Крім того, додатково, у період часу з
30.06.2013 року по 22.07.2013 року, згідно
прибуткового касового ордеру від 09.07.2013
року ним сплачено 404 грн.; прибуткового
касового ордеру від 22.07.2013 року - 4040 грн,
а всього 4444 грн. /л.с. 36/

Таким чином, на 22.07.2013 рік
заборгованість перед позивачкою
склала 7610 грн, що підтверджує той факт,
що відповідач повністю сплатив
аліменти за 2012 -2013 роки та частково
погасив заборгованість яка склалася ще
у 2010 - 2011 роках не з його вини.

Станом на 30.11.2013 рік заборгованості по
аліментах не має, переплачено
аліментів на суму 403 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості від 12 грудня 2013 року
старшого державного виконавця
Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

Таким чином, судом встановлено, що вини
відповідача з виниклої заборгованості
за аліментами за період з 25.11.2010 року не
має, тому не можливо покласти на нього
обов'язок щодо сплати неустойки
відповідно розрахунку представника
позивачки станом на 23.10.2013 року у
розмірі 60 605, 00 грн., тому суд вважає, що
позовні вимоги позивачки є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 196 СК України, ст. ст. 10,
11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
відділ державної виконавчої служби
Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С У Д Д Я :