АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/856/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 619/4320/13-ц
Доповідач: Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 03 грудня
2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про встановлення місця
проживання дитини, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказувала, що 10 листопада 2012 року між
нею та відповідачем був зареєстрований
шлюб, від якого сторони мають доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини
між сторонами не склалися, спільного
господарства вони не ведуть з червня 2013
року, близьких стосунків не
підтримують, спільно не проживають. На
теперішній час вона разом із донькою
проживає у своїх батьків за адресою:
АДРЕСА_1. Щодо встановлення місця
проживання дитини сторони згоди не
дійшли, з цього приводу між ними
постійно виникають конфлікти. Вважає,
що безспірним та розумним є проживання
доньки саме з нею, оскільки дитина є
грудною, спиртними напоями вона не
зловживає, до відповідальності не
притягувалась, а проживання дитини з
батьком призведе до негативних
наслідків.

Тому, ОСОБА_2 просила суд визначити
місце проживання дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідач
заперечував проти позову, вказував, що
між сторонами відсутній спір, він
жодним чином не заперечує проти того,
щоб їх донька проживала разхом з
матір'ю, наміру відібрання дитини не
має.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 03 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
недоведеності факту порушення,
невизнання чи оспорення відповідачем
права позивача на проживання дитини з
нею.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо батьки проживають окремо,
місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що з 10 листопада 2012 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому
шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7).

Відповідно до довідки, виданої
виконавчим комітетом Дергачівської
міської ради, ОСОБА_2 зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з
донькою ОСОБА_4, 2013 року народження,
матір'ю ОСОБА_5, бабусею ОСОБА_6 та
дідусем ОСОБА_7 (а.с.6,8).

За правилами ч.1 ст.161 СК України якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися судом. При
вирішенні спору щодо місця проживання
дитини суд бере до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини
дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їхньому бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням,
визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Матеріали справи свідчать, що між
сторонами не досягнуто згоди щодо
визначення місця проживання дитини
(а.с.11).

Розпорядженням Дергачівської районної
адміністрації Харківської області №293
від 20 серпня 2013 року визначено місце
проживання малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з матір'ю ОСОБА_2, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, м. Дергачі,
Харківська обл. та встановлено ОСОБА_3
дні для спілкування та участі у
вихованні малолітньої доньки.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України,
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Таким чином, суд першої інстанції
помилково дійшов до висновку про
відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги
підтверджуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Статтею 88 ЦПК України передбачено
порядок розподілу судових витрат між
сторонами. Так, за загальним правилом,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За таких обставин судова колегія
відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати, позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити, стягнути з
відповідача на користь позивачки
судовий збір у сумі 114,70 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 303 304, п.2ч.1ст.307,
ст.309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 03 грудня 2013
року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення місця проживання дитини
задовольнити.

Визначити місце проживання дитини,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з матір'ю ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 114,70 грн. на користь ОСОБА_2.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: