АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2609/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Токова
С. Є. Доповідач в апеляційній
інстанції Подорога В. М. УХВАЛА
22 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодороги В.
М.суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінову О.І
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції на ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 02 вересня
2014 року по справі за поданням
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду
керівника ПП "Екопромтранс" ОСОБА_6 за
в с т а н о в и л а :
У серпні 2014 року Старший державний
виконавець Придніпровського відділу
ДВС Черкаського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
керівника ПП "Екопромтранс" ОСОБА_6 за
межі України, обґрунтовуючи своє
подання тим, що на виконанні у
Придніпровському відділі ДВС ЧМУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2-2314/20/12
від 18 серпня 2013 року Придніпровського
районного суду міста Черкаси про
стягнення з ПП "Екопромтранс" в особі
керівника ОСОБА_6 на користь КС
«Кредит-Союз» боргу в сумі 49 855,97 грн.
Станом на 26 серпня 2014 року керівником
ПП "Екопромтранс" не вчинено дій перед
Державним виконавцем попереджено про
необхідність виконання рішень суду,
проте боржник не вживає ніяких заходів
щодо повного або часткового погашення
боргу. У зв'язку з цим просив тимчасово
обмежити у праві виїзду керівника ПП
"Екопромтранс" ОСОБА_6 за межі України.
Ухвалою Соснівського районного суду
міста Черкаси від 02 вересня 2014 року у
задоволенні подання відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою
Придніпровський відділ ДВС
Черкаського МУЮ подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати її,
оскільки вважає її постановленою з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, порушенням вимог процесуального
законодавства та постановити нову
ухвалу, якою задовольнити подання
державного виконавця про обмеження у
праві виїзду керівника ПП
"Екопромтранс" ОСОБА_6 за межі України.
Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта по справі,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, судова колегія
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги по
наступних підставах.
Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.
Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
Виходячи із вимог ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
поданням державного виконавця,
погодженим із начальником відділу
державної виконавчої служби.
Згідно ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право в разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
звертатися до суду із поданням щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України -до виконання
зобов'язань за рішенням.
Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Так, відмовляючи в задоволенні подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України керівника ПП
"Екопромтранс" ОСОБА_6 суд першої
інстанції виходив з того, що державним
виконавцем не надано доказів у
підтвердження навмисного ухилення
боржника від виконання судового
рішення, не вказано, які перешкоди
вчинені з його боку для проведення
виконавчих дій державному виконавцю.
Не надано доказів у підтвердження
наміру боржника виїхати за межі
України, його звернення до відповідних
органів, а також будь-яких доказів, що
державним виконавцем вчинялися певні
виконавчі дії для своєчасного
виконання рішення суду.

Проте, погодитись із висновками суду
першої інстанції у повному обсязі
неможливо виходячи з наступного.

Процедура судового розгляду подання
ДВС аналогічна розгляду будь-якого
іншого процесуального питання,
пов'язаного з виконанням рішення суду (
розд. V1 ЦПК України ). Негайний розгляд
подання означає лише те, що таке
подання розглядається негайно, як
правило в день його отримання. Проте,
вирішення цього питання та
постановлення відповідної ухвали
залежить від того, чи оформлене воно
відповідно до загальних положень ЦПК з
урахуванням особливостей встановлених
ст. 377-1 ЦПК України.Отже, якщо подання
оформлене неналежним чином, суд першої
інстанції відкладає його розгляд до
усунення недоліків.

Матеріалами справи встановлено, що на
виконанні у Придніпровському відділі
ДВС ЧМУЮ знаходиться виконавчий лист
№ 2-2314/20/12 від 13 серпня 2013 року
Придніпровського районного суду міста
Черкаси про стягнення з ОСОБА_6 та ПП
"Екопромтранс" на користь КС
«Кредит-Союз» заборгованість по
кредитному договору в сумі 49 855,97
грн.(а.с.21).

Постановаю Придніпровського відділу
ДВС ЧМУЮ від 02 вересня 2013 року, відкрите
виконавче провадження про стягнення з
ПП «Екопромтранс» на користь КС
«Кредит-Союз» борг у сумі 49 855,97
грн.(а.с.20), тобто боржником в даному
виконавчому провадженні виступає ПП
«Екопромтранс». Запити на наявність
коштів на рахунках у банках в гривнях
та іноземній валюті; інших цінностей,
які підлягають вилученню, земельних
ділянок, майна, на яке може бути
звернуто стягнення, хоча здійснювались
у відношенні ПП «Екопромтранс».

Проте, у матеріалах справи відсутні
докази того, що саме ОСОБА_6, як керівник
ПП «Екопромтранс» повинна нести
відповідальність за підприємство, а
також того, що державний виконавець
викликав ОСОБА_6 з питання
добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 3771
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим, з
метою всебічного і повного з'ясування
всіх обставин справи, встановлення
дійсних прав та обов'язків учасників
спірних правовідносин, районному суду
належало б з'ясувати, чи дійсно особа
свідомо не виконувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково і чи саме ОСОБА_6, як
керівник повинна нести
відповідальність за підприємство.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим, про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону "Про виконавче
провадження", зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про неповне
дослідження обставин справи судом
першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до передчасного висновку щодо
відмови у задоволенні подання
державного виконавця Уманського
міського відділу державної виконавчої
служби Уманського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду керівника ПП
"Екопромтранс" ОСОБА_6 за межі України.

Крім того, ухвала суду постановлена з
порушенням порядку встановленого для
його вирішення, оскільки питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України регламентується ст. 377-1
ЦПК України, а не ст.ст.217,368,373 ЦПК
України, на які посилався суд першої
інстанції в своїй ухвалі.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Тому, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повинен був повно та
об'єктивно дослідити обставини справи,
наявність чи відсутність факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань за судовим рішенням,
витребувати матеріали виконавчого
провадження щодо вжитих заходів
органами ДВС по стягненню боргу з
боржника, і у їх сукупності розглянути
справу та застосувати належні нори ЦПК
України, а тому ухвала суду першої
інстанції, як така, що не відповідає
вимогам процесуального закону,
оскільки постановлена з порушенням
встановленого законом порядку,
залишатися в законній силі не може й
підлягає скасуванню з направленням
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 303, 307, 312, 314, 315,317,319 ЦПК України,
судова колегія , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Придніпровського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції - задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 02 вересня 2014 року по справі
за поданням Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду керівника ПП
"Екопромтранс" ОСОБА_6 за межі України -
скасувати, а питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :