Справа № 2-3030/14
У Х В А Л А

25 червня 2014 року Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання трудового договору безстроковим, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач подала до суду позовну заяву до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання трудового договору безстроковим, звільнення з посади недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, в якому просила:

визнати трудовий договір, укладений між нею та відповідачем 31 серпня 2009 року укладеним на невизначений строк;

визнати відповідача наказ №146-К від 15 жовтня 2009 року незаконним;

визнати розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим в момент, коли позивач не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними;

поновити позивача на посаді старшого викладача кафедри екології та безпеки життєдіяльності в Державному економіко-технологічному університеті транспорту;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2009 року по день винесення рішення суду;

стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду.

Пізніше позивач уточнила позовні вимоги в частині розміру моральної шкоди, просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим в момент, коли позивач не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними закрито.

Під час розгляду справи по суті позивач подала до суду заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, у яких, крім заявлених раніше позовних вимог, що розглядаються судом, просить визнати розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим з порушенням норм КЗпП України, посилаючись при цьому на ч.1 ст. 225 ЦК України.

Згідно зі статтею 31 ЦПК України позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову до початку розгляду судом справи по суті.

Фактично, позивач подала заяву про зміну предмету та підстав позову.

Суд розглядає справу по суті, а тому прийняття заяви про зміну предмету та підстав позову є недопустимим.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 листопада 2010 року, яке набрало законної сили, відмовлено у позові ОСОБА_1 до Державного економіко-технологічного університету транспорту про визнання правочину та наказу недійсними.

При цьому, позовну заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що на час написання заяви про звільнення з роботи вона не розуміла значення своїх дій, вважала, що заява про звільнення, яка спричинила видання наказу про її звільнення, є правочином та просила визнати цей правочин недійсним на підставі ст. 225 ЦК України.

Враховуючи викладене і керуючись ст. 31 ЦПК України,

у х в а л и в :

У прийнятті заяви позивача про зміну предмету та підстав позову в частині позовної вимоги про розірвання трудового договору (припинення трудових відносин) між сторонами недійсним, здійсненим з порушенням норм КЗпП України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кізюн