Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3512/13-ц
Номер провадження 2-о/213/1/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Інгулецький районний
суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області

у складі: головуючого судді
Макарової Т.Ю.

при секретарі
Трофименко О.О.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Кривому
Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1,

заінтересована особа Інгулецький
районний сектор у м. Кривому Розі
Головного Управіління Державної
Міграційної служби України в
Дніпропетровській області

Про встановлення факту
постійного проживання на території
України,

В С Т А Н
О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеною заявою, та просить суд
встановити факт постійного проживання
його бабусі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
території, яка стала територією
України відповідно до Закону України
«Про правонаступництво України» з 1949
року по листопад 1991 року.

Представник заінтересованої особи
- Інгулецького районного сектору у м.
Кривому Розі Головного Управління
Державної Міграційної служби України в
Дніпропетровській області

в судове засідання не з,явився, про день
та час слухання справи повідомлений
своєчасно у встановленому законом
порядку, надав суду заяву про розгляд
справи за відсутності представника,
проти заявлених вимог не заперечують
/а.с.69/.

Заявник ОСОБА_1 в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав,
та суду пояснив, що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шевченко, Казахстан, є
громадянином Республіки Казахстан. В
січні 2010 року він приїхав в Україну з
метою постійного проживання, та став
мешкати в м. Кривому Розі, де придбав
собі житло. Йому видана посвідка на
постійне проживання, та він
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1.

З метою оформлення документів на
отримання громадянства України, він
звернувся до Інгулецького РС у
м.Кривому Розі ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, але в
оформленні та прийнятті документів на
набуття громадянства за
територіальним походженням йому було
відмовлено, оскільки він не надав
документального підтвердження факту
проживання його баби зі сторони матері
- ОСОБА_2 на території України до
листопада 1991 року.

З метою поновлення запису про
проживання ОСОБА_2 він звертався до
відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Луганської області, але йому надали
відповідь про те, що встановити
належність до громадянства України
громадянки ОСОБА_2 не має можливості,
оскільки картки прописки на осіб,
виписаних з гуртожитків, зберігаються
10 років, після чого знищуються.

Встановлення факту постійного
проживання його баби - ОСОБА_2 на
території України станом на 13.11.1991 року
має для нього юридичне значення,
оскільки тоді він зможе вирішити
питання про отримання громадянства
України.

Його баба зі сторони матері - ОСОБА_2
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Ворошиловград (на цей час Луганськ). Її
чоловік - ОСОБА_4 працював на
військовому підприємстві. Коли
почалася Велика Вітчизняна війна, їх
родину евакуювали в Кіргізію. Там, у
м.Фрунзе, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася його
матір - ОСОБА_5. У 1949 році родина ОСОБА_2
повернулася до Ворошиловграду, та
почала мешкати за адресою: АДРЕСА_2, цей
будинок значився від секретного
заводу.

Заявник просить суд врахувати, що
підтвердженням того, що ОСОБА_2 мешкала
на території України є те, що свідоцтво
про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, видано у
м.Ворошиловград в 1952 році. Крім того,
він має копію довідки про те, що ОСОБА_2
постійно мешкала та зареєстрована у
АДРЕСА_2, разом зі своїм чоловіком -
ОСОБА_4 Ще зберіглося пенсійне
посвідчення ОСОБА_2, яка отримувала
пенсію на території України. З 1997 року
ОСОБА_2 переїхала та проживала за іншою
адресою: АДРЕСА_3. Просить заявлені
вимоги задовольнити.

Заслухавши заявника,дослідивши
письмові матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Судом встановлено, що заявник
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в
м.Шевченко, Республіка Казахстан /а.с.47/,
та є громадянином Республіки
Казахстан, якому дозволено постійне
проживання в Україні, та він
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 /а.с.7,17,48-49/.

Матір заявника - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4
народження - є рідною донькою ОСОБА_2
/а.с.84-89/, а отже заявник ОСОБА_1 є онуком
ОСОБА_2

Також, судом встановлено, що
громадянка ОСОБА_2 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ворошиловград /а.с.91/.
Відповідно до копії повторного
свідоцтва про одруження, виданого
міськЗАГС м.Ворошиловграду 19.11.1952 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
зареєстрований 22.04.1936 року, та дружині
присвоєно прізвище « ОСОБА_2» /а.с.92/.

Відповідно до відповіді відділу у
справах громадянства імміграції та
реєстрації фізичних осіб Управління
МВС України в Луганській області №34/9925
2011року, перевірити факт реєстрації гр.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2
неможливо, оскільки відповідно наказу
МВС України №519 «Про затвердження
переліку документів , які формуються у
процесі діяльності ОВС, учбових
закладів, підприємств, організацій
системи МВС України, із зазначенням
термінів зберігання документів,
переліку документів, які формуються у
процесі діяльності внутрішніх військ
МВС України із терміну зберігання
документів», а також згідно інструкції
про порядок ведення карточного обліку,
приписуваного населення картки
прописки на осіб, виписаних з
гуртожитків, зберігаються 10 років,
після чого знищуються /а.с.26/.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки від 29.08.2013 року, виданої
Інгулецьким РС у м.Кривому Розі ГУ ДМС
України в Дніпропетровській області,
громадянину Республіки Казахстан
ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті
документів на набуття громадянства за
територіальним походженням, оскільки
він не надав документального
підтвердження факту проживання його
бабусі - ОСОБА_2 на території України до
листопада 1991 року /а.с.44/, тому заявник і
звернувся до суду.

Відповідно до копії довідки( витягу
з будинкової книги про склад сім*ї та
прописку) від 21.02.1995 року ОСОБА_2
постійно проживає та зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, з 17.11.1949 року постійно
/а.с.42-43/.

Відповідно до пенсійного свідоцтва
НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена
соціальна пенсія з 01.01.1991 року
безстроково. В посвідченні є записи про
призначення ОСОБА_2 пенсії за віком,
неповний стаж з 22.02.1999 року /а.с.24/.

Відповідно до відповіді Управління
ПенсійногоФонду України в Ленінському
районі м.Луганська від 02.12.2013 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно знаходилась на
обліку в Управлінні, та як вбачається
із матеріалів пенсійної справи, з 1996
року мешкала за адресою: АДРЕСА_3, про що
свідчить заява про зміну адреси
проживання від 09.07.1996 року, та виписка з
паспорту ОСОБА_2 /а.с.70-72/.

Суд вважає, що в судовому засіданні
заявником доведено факт постійного
проживання його баби ОСОБА_2 на
території України з 1949 року та по день
її смерті -ІНФОРМАЦІЯ_5/а.с.41/, в тому
числі як станом на 24.08.1991 року, так і на
13.11.1991 року.

Відповідно до ст.8 Закону України
«Про громадянство» , особа, яка сама, чи
хоча б один з її батьків, дід чи баба,
рідні (повнорідні та неповнорідні) брат
чи сестра, син чи дочка, онук чи онука
народилися або постійно проживали до 24
серпня 1991 року на території, яка стала
територією України відповідно до
Закону України "Про правонаступництво
України",…та подала заяву про набуття
громадянства України, а також її
неповнолітні діти реєструються
громадянами України.

Згідно до пункту 29 Порядку
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженому Указом Президента
України від 27.03.2001 року за №215, для
оформлення набуття громадянства
України за територіальним походженням
особа, дід чи баба якої постійно
проживали до 24 серпня 1991 року на
території, що стала територією України
відповідно до Закону України "Про
правонаступництво України", або на
інших територіях, що входили під час їх
постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР) (частина перша статті
8 Закону), подає документи, передбачені
підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього
Порядку, а також: а) документ, що
підтверджує факт постійного
проживання діда чи баби заявника на
територіях, зазначених у абзаці
першому цього пункту;б) документи, що
засвідчують родинні стосунки заявника
відповідно з дідом чи бабою, які
постійно проживали на територіях,
зазначених у абзаці першому цього
пункту.

Таким чином, встановлення факту
постійного проживання його баби -
ОСОБА_2 на території України у
зазначений заявником період, мають для
заявника юридичне значення, оскільки,
це надасть йому можливість
реалізувати своє право на звернення за
отриманням громадянства України.

Керуючись Законом України « Про
правонаступництво України», ст.8 Закону
України «Про громадянство», ст.ст. 256- 259
ЦПК України, суд:

В И Р
І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа
Інгулецький районний сектор у
м.Кривому Розі Головного Управління
Державної Міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
встановлення факту постійного
проживання на території України,
задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання баби заявника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
території, яка стала територією
України відповідно до Закону України
«Про правонаступництво України» з 1949
року по листопад 1991 року, в тому числі,
як станом на 24 серпня1991 року, так і на 13
листопада1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м.Кривого
Рогу на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не
подано, або якщо апеляційну скаргу
подано, то після розгляду справи
апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Суддя