Справа № 333/5780/14-ц
Провадження №2/333/2367/14
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
головуючого судді
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Запоріжжя,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради, ОСОБА_4 про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини, -
ОСОБА_1 звернулась до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до Запорізької міської ради, ОСОБА_4 про
встановлення додаткового строку для
Свої вимоги обґрунтовує наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла рідна сестра
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після її смерті відкрилась спадщина,
яка складається з двокімнатної
квартири за адресою АДРЕСА_1.
Спадкоємці по закону першої черги
відсутні, спадкоємці по закону
другої черги є позивач ОСОБА_1 (рідна
сестра по матері) та ОСОБА_4 (рідний брат
по матері). В травні 2013 року ОСОБА_5
склала заповіт, який було посвідчено
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
згідно якого все майно, яке буде
належить спадкодавці на момент смерті
заповідається ОСОБА_1, 1942 року
народження. ОСОБА_4 заяву в прийнятті
спадщини не подавав, інші спадкоємці за
законом або заповітом відсутні.
Смерть ОСОБА_5 була пов'язана з
трагічним насильством, а саме
померла вона в результаті вбивства,
скоєного рідним племінником. Після
смерті сестри, декілька місяців велось
досудове розслідування та судовий
розгляд, де позивач вимушена була
приймати участь як свідок. З 12.05.2014 року
по 05.06.2014 рік ОСОБА_1 перебувала у
лікарні. 05.06.2014 року позивач звернулась
до приватного нотаріуса ОСОБА_7 із
заявою про прийняття спадщини та
видачі свідоцтва, але у такій видачі їй
було відмовлено, через пропуск строку
для прийняття спадщини на 2 дні. У
зв'язку з чим просить суд встановити
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті спадкодавця,
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі, з
підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідач ОСОБА_10 проти
позову не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з`явився, надав суду нотаріально
посвідчену заяву про розгляд справи
без його участі, проти позовних вимог
не заперечує, просить суд їх
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів.
Вислухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Комунарським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції.
Вироком Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 18.02.2014 року ОСОБА_9
засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 заповіла все майно, яке на день
смерті буде належати їй - ОСОБА_1, що
підтверджується заповітом,
посвідченим приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7

ОСОБА_5 на праві власності квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло № 2812 від
11.01.1994 року та технічним паспортом
реєстровий номер 227/36063

Згідно інформаційної довідки зі
спадкового реєстру № 38039634 від 04.08.2014
року, виданою приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 встановлено, що спадкова
справа не заводилась.

ОСОБА_1 в період з 12.05.2014 року по 05.06.2014
рік перебувала на лікуванні, що
підтверджується довідкою № 382 виданою
КУ «Міською клінічною лікарнею
екстреної та швидкої медичної
допомоги».

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1235 ЦК України,
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкоємця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Частина 5 статті 1268 ЦК України
передбачає, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України
передбачено, що якщо спадкоємець
протягом строку, встановленого статтею
1270 ЦК України, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року,
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Спадкоємець після визначення йому
додаткового строку для прийняття
спадщини має право прийняти спадщину в
порядку, установленому статтею 1269 ЦК
України, звернувшись в нотаріальну
контору, після чого вважається таким,
що прийняв спадщину.

Сукупність досліджених доказів
свідчить про можливість визнання
пропущеного позивачем строку на
подання заяви про прийняття спадщини з
поважних причин, оскільки зазначені
нею докази не спростовуються
матеріалами справи, що є підставою для
визначення їй, як спадкоємиці за
заповітом, додаткового строку на
звернення до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті сестри - ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тому її позов
підлягає задоволенню.

Спадкоємець після визначення їй
додаткового строку для прийняття
спадщини має право прийняти спадщину в
порядку, установленому статтею 1269 ЦК
України, звернувшись в нотаріальну
контору, після чого вважається такою,
що прийняла спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
можливим надати позивачу додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, визначивши його в два місяці,
оскільки такий строк буде достатнім
для реалізації позивачем свого права
на подачу заяви про прийняття спадщини
у відповідності з нормами ст. 1272 ЦК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1233, 1235, 1261, 1269, 1272 ЦК України, ст.10, 11, 57,
58, 60, 208-209, 213, 214, 215, 224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської
ради, ОСОБА_4 про встановлення
додаткового строку для прийняття
спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для
подання нею заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, два
місяці з моменту набрання законної
сили даним рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя

М.М.
Дмитрієва