РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

Справа №668/1711/14-ц

Пров. №2/668/893/14

20.08.2014 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Кур'яніновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 25.07.1986 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2.

Під час спільного проживання сторонами у рівних частках була приватизована трикімнатна квартира, загальною площею - 63,1 кв.м., житловою площею - 38,3 кв.м., що складається з трьох жилих кімнат площею: 15,5кв.м.; 9,9 кв.м; 12,9кв.м., кухні площею 9,3кв.м., ванної кімнати площею 1,88 кв.м., збиральної площею 1,3 кв.м., коридору площею 4,6кв.м., передпокою площею 9,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.04.2007 року, видане Херсонською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету від 20.03.2007 року, №177.

Також позивачка зазначає, що протягом останніх кількох років проживання у шлюбі відповідач зловживав спиртними напоями та вчиняв сварки, внаслідок чого вона відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14.11.2013 року припинила з відповідачем шлюбні відносини.

З огляду на наведеним позивачка пропонувала відповідачу добровільно вирішити питання про визначення порядку користування вказаною квартирою, про що останній відмовився, постійно чинив перешкоди у користуванні комунальними послугами, а саме відключав електропостачання, постачання води, газу, забороняв використовувати інші жилі приміщення, про що відображено численні звернення до правоохоронних органів.

На сьогоднішній день відповідач змінив двірні замки до вказаної квартири, що робить для позиваки неможливим проживання та повноцінне використання вказаним майном.

Отже, позивачка була змушена звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Позивачка просить суд надати їй у володіння та користування дві ізольовані кімнати, одну з яких - житловою площею 9,9 кв.м, а другу - площею 12,9 кв.м., а відповідачеві надати у володіння та користування ізольовану кімнату житловою площею 15,5 кв.м. та передпокій площею 9,6 кв.м.; кухню, коридор, ванну кімнату та вбиральню залишити у спільному користуванні; усунути перешкоди у користуванні, шляхом вселення позивачки в ? належної їй на праві власності частини квартири АДРЕСА_1; застосувати негайне виконання судового рішення; судові витрати у справі покласти на відповідача.

В процесі розгляду справи, після проведення судової будівельно-технічної експертизи, позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд: встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21/14 від 16 червня 2014 року, варіант № 3; усунути перешкоди у користуванні комунальними послугами у спірній квартирі шляхом відновлення відповідачем водопостачання, електропостачання та газопостачання, які відповідач з травня 2013року самовільно відключив у приміщенні загального користування (кухні).

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд розглянув справу за його відсутності в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів.

Суд заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 25.07.1986 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14.11.2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Під час спільного проживання сторонами у рівних частках була приватизована трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.04.2007 року, виданого Херсонською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету від 20.03.2007 року, №177.

Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем не було у добровільному порядку визначено порядок користування спільною квартирою, у зв'язку з відмовою відповідача, що підтверджується поясненнями позиваки та матеріалами справи.

Згідно з ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності з ч. 1 ст. 356ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Ч.3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, щодо встановлення порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21/14 від 16 червня 2014 року, варіант № 3 підлягають задоволенню, оскільки вказаний варіант відповідає складеному порядку користування вкартирою, є максимально наближений і буде відповідати інтересам сторін не порушуючи їх права. Одночасно судом встановлено, що витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, позивачка понесла самостійно.

Вимоги позивачки про усунення перешкод у користуванні комунальними послугами у спірній квартирі шляхом відновлення відповідачем водопостачання, електропостачання та газопостачання, які відповідач з травня 2013року самовільно відключив у приміщенні загального користування (кухні) належним чином необґрунтовані, не підтвердженні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.57-60 ЦПК України, а тому суд приходить до висновку, що в їх задоволенні потрібно відмовити в зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 356, 357, 358, 386 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21/14 від 16 червня 2014 року, варіант № 3.

Виділити у власність ОСОБА_1 приміщення: № 8(житлове) площею 9,9 кв.м; № 9 (житлове) площею 12,9 кв.м, а приміщення № 4 (коридор), № 5 (туалет), № 10 (кухня), площею 7,6 кв.м. залишити в загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Загальна площа приміщень квартири, що виділяються ОСОБА_1, складає 30,4 кв.м, що становить 48/100 частки від усієї квартири.

Виділити у власність ОСОБА_2 приміщення: № 6(передпокій) площею 9,6 кв.м; № 7 (житлове) площею 15,5 кв.м, а приміщення № 4 (коридор), № 5 (туалет), № 10 (кухня), площею 7,6 кв.м. залишити в загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Загальна площа приміщень квартири, що виділяються ОСОБА_2, складає 32,7 кв.м, що становить 52/100 частки від усієї квартири.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити за необгрунтовністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяКорецький Д. Б.