Провадження №2/761/7982/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
стягнення заборгованості за договором
банківського вкладу, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за договором банківського вкладу,
моральної шкоди, мотивуючи тим, що між
нею та відповідачем було укладено
договір банківського вкладу, згідно
якого вона внесла на депозитний
рахунок грошові кошти в розмірі 9000 грн.
29.08.2014 року позивач звернулася до банку
з проханням повернути їй кошти, які
вона внесла на депозитний рахунок,
однак банк їй виплатив лише 1000 грн, а в
подальшому 17.09.2014 року позивачу було
виплачено 500 грн. Після звернення до
суду з даним позовом відповідач
виплатив позивачу решту коштів (суму
депозиту та нараховані відсотки) в сумі
9548,44 грн.

В ході розгляду справи позивач
збільшила розмір позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 3 %
річних, інфляційних втрат, штрафу,
упущеної вигоди та моральної шкоди,
надавши відповідну заяву (а.с. 27).

З урахуванням викладеного позивач
просить стягнути з відповідача 3 %
річних в розмірі 39,23 грн., інфляційні
втрати в розмірі 291,38 грн., штраф в
розмірі 301,43 грн., упущену вигоду в
розмірі 548,49 грн. та моральну шкоду в
розмірі 40000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився повторно, про час
та місце слухання справи повідомлявся
належним чином, а тому суд вважає зам
можливе розглядати справу без участі
представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 29.07.2014 року між ОСОБА_1
та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний
Банк» було укладено договір
банківського вкладу «Японський
«Постійний» № 625258/2013, згідно якого
позивач внесла на депозитний рахунок
кошти в розмірі 90000 грн. на строк до
29.08.2014 року.

29.08.2014 року відповідач повернув
позивачу 1000 грн, 17.09.2014 року 500 грн, а
16.10.2014 року решту коштів в розмірі 9548,44
грн.

Отже, судом встановлено, що відповідач
повернув позивачу кошти згідно
договору банківського вкладу з
порушенням строку, визначеного в
договорі.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Оскільки банк повернув позивачу кошти
з порушенням строку, визначеного
договором банківського вкладу,
позивач, просила у відповідності до ч. 2
ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача
3 % річних та інфляційні втрати.
Позивачем надано розрахунок 3 % річних
та інфляційних втрат, який відповідає
вимогам чинного законодавства, а тому
приймаються судом до уваги.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача 3 % річних в розмірі 39,23 грн та
інфляційні втрати в розмірі 291,38 грн.

Позивач вважає, що в зв'язку з тим, що
відповідач несвоєчасно повернув
банківський вклад та нараховані
відсотки, їй було завдано збитки у
вигляді упущеної вигоди в розмірі 548,49
грн., оскільки позивач мала намір
внести кошти у розмірі 10000 грн на інший
банківський рахунок, а саме ПАТ КБ
«ПриватБанк» під 22 % річних.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України
збитками є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

За загальним принципом цивільного
права особа, якій завдано збитки у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення:
протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України позивачем не надано жодних
доказів щодо заподіяння їй збитків у
вигляді упущеної вигоди з боку
відповідача.

Ті докази, які надала позивач, як на
підтвердження позовних вимог про
стягнення упущеної вигоди, а саме
примірник договору ПАТ «КБ
«ПриватБанк», який викладений на сайті
даного банку, витяг з Інтернету з
пропозицією ПАТ «КБ «ПриватБанк» на
укладання договорів банківського
вкладу, не свідчать про те, що позивач
мала намір укласти з цим банку договір
банківського вкладу.

Позивач також просила стягнути з
відповідача штраф в розмірі 301,43 грн,
посилаючись на ч. 5 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів», згідно
якої у разі коли виконавець не може
виконати (прострочує виконання) роботу
(надання послуги) згідно з договором, за
кожний день (кожну годину, якщо
тривалість виконання визначено у
годинах) прострочення споживачеві
сплачується пеня у розмірі трьох
відсотків вартості роботи (послуги),
якщо інше не передбачено
законодавством. У разі коли вартість
роботи (послуги) не визначено,
виконавець сплачує споживачеві
неустойку в розмірі трьох відсотків
загальної вартості замовлення.

Судом встановлено, що відповідач ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
надав позивачу ОСОБА_1 послугу, яка
зводилася до прийняття ним від
позивача грошових сум з обов'язком
виплати процентів на них. Надання такої
послуги було оформлено укладеним
банком з позивачем договору
банківського вкладу.

Після укладення цього договору між
банком та позивачем виникли
зобов'язальні відносини, які
регулюються нормами зобов'язального
права та положеннями укладеного
договору банківського вкладу.
Положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», яка
встановлює відповідальність виконавця
робіт (послуг) за її не виконання в
обумовлений договором строк у вигляді
сплати пені, не може бути застосовано
до правовідносин, які виникли між
стронами.

Також позивач просила стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі
40000 грн, оскільки неправомірні дії
банку, які полягають у невиконанні
своїх зобов'язань, призвели до втрати
нормальних життєвих зв'язків та до
необхідності додаткових зусиль для
організації свого життя.

Оскільки між позивачем та
відповідачем діяли договірні
правовідносини, які регулюються ЦК
України, а умовами договору
відшкодування моральної шкоди не
передбачено, як і не передбачено і ЦК
України відшкодування моральної шкоди
в зв'язку з невиконанням договірних
зобов'язань, суд вважає, що відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.22, 23, 526, 530, 625, 1058 ЦК
України, ст.10 Закону України «Про
захист прав споживачів, ст.ст. 10, 60, 88, 212,
213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 3 %
річних в розмірі 39,23 грн (тридцять
дев'ять грн.. 23 коп), інфляційні втрати в
розмірі 291,38 грн (двісті дев'яносто одна
грн.. 38 коп), а всього 330,61 грн. (триста
тридцять грн.. 61 коп), та на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя