Справа №592/8967/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Катрич О. М.Номер
провадження 22-ц/788/142/14 Суддя-доповідач -
Шевченко В. А. Категорія - 52
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Білецького О. М., Бойка В. Б.,

при секретарі судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумський завод Енергомаш» про
поновлення на роботі, скасування
наказів, стягнення сум заборгованості
по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, виплату коштів за
проходження медичного огляду та
спонукання до вчинення дій,

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 грудня 2013 року на
часткове задоволення вказаного вище
позову постановлено стягнути з ПАТ
«Сумський завод Енергомаш» на користь
ОСОБА_3 2127 грн. 43 коп. заборгованості по
заробітній платі та 128 грн. 42 коп. за
проходження медичного огляду.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення його позову в
повному обсязі.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, 23 листопада 2012 року
позивач був прийнятий відповідачем на
постійну роботу термістом 5 розряду
цеху № 1 з випробувальним терміном на 1
місяць та стажуванням (а. с. 27).

З наказу про прийняття на роботу від 22
листопада 2012 року слідує, що позивач
згоден з умовами праці на робочому
місці, з ним проведено інструктаж з
техніки безпеки та з протипожежного
мінімуму, а також інструктаж з охорони
праці (а. с. 28, 36).

За наслідками проходження
обов'язкового попереднього медичного
огляду ОСОБА_3 виявився придатним для
роботи на зазначеній вище посаді та
отримав сертифікат про проходження
профілактичного наркологічного огляду
(а. с. 48, 49-50, 51).

06 червня 2013 року позивач отримав
посвідчення на право виконання робіт з
підвищеною небезпекою (а. с. 97).

Наказом голови правління ПАТ «Сумський
завод «Енергомаш» № 127/К від 22 липня 2013
року ОСОБА_3 відсторонено від виконання
робіт з термообробки деталей з 22 липня
2013 року та оголошено догану з тих
підстав, що останній відмовився від
проходження повторного інструктажу з
охорони праці та ознайомлення з
посадовою інструкцією терміста 5-го
розряду (а. с. 42). Викладені в наказі
обставини підтверджується службовою
запискою та актом (а. с. 114, 115).

Наказом № 28 від 22 липня 2013 року
позивачеві встановлено початок
простою з його вини з 22 липня 2013 року з 07
год. до 15 год. 45 хв. (а. с. 112).

23 липня 2013 року ОСОБА_3 знову
відмовився від проходження
інструктажу та ознайомлення з
посадовою інструкцією, про що в цей же
день знову було складено акт та
доповідну записку (а. с. 121, 122).

У зв'язку з цим наказом № 129/К від 23
липня 2013 року «Про порушення трудової
дисципліни» позивача також було
відсторонено від роботи до проходження
ним повторного інструктажу з охорони
праці та ознайомлення з інструкцією
терміста з оголошенням догани за
невиконання робіт з термообробки
деталей з його вини (а. с. 44).

23, 29 та 30 липня 2013 року позивачеві
встановлено простой з його вини з 07 год.
до 15 год. 45 хв. (а. с. 123, 118, 130, 131, 133, 135, 136,
141).

З доповідної записки начальника цеху №
1 ОСОБА_4, складеної 05 серпня 2013 року та
акту №5 від 05 серпня 2013 року слідує, що
ОСОБА_3 05 серпня 2013 року повторно
відмовився від проходження
інструктажу та ознайомлення з
посадовою інструкцією (а. с. 140, 173).

Наказом голови правління ПАТ «Сумський
завод «Енергомаш» ОСОБА_5 за № 139/К від 05
серпня 2013 року позивача звільнено з
посади терміста цеху № 1 на підставі п. 3
ст. 40 КЗпП, з яким його було ознайомлено,
але від підпису він відмовився, що
підтверджується копією завіреного
акту (а. с. 138, 139).

В цей же день позивач з 12 год. 45 хв. до 15
год. 45 хв. був відсутній на робочому
місці, у зв'язку з чим йому і в цей день
встановлено простой (а. с. 148, 144, 157, 171).

Оскільки позивач 05 серпня 2013 року не
працював, йому в цей день та 09 серпня 2013
року надсилалися листи з проханням
з'явитися до відділу кадрів для
одержання трудової книжки та
проведення остаточного розрахунку (а.
с. 150, 151).

Згідно зі ст. 14, ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про охорону праці» працівник
зобов'язаний: дбати про особисту
безпеку і здоров'я, а також про безпеку
і здоров'я оточуючих людей в процесі
виконання будь-яких робіт чи під час
перебування на території підприємства;
знати і виконувати вимоги
нормативно-правових актів з охорони
праці, правила поводження з машинами,
механізмами, устаткуванням та іншими
засобами виробництва, користуватися
засобами колективного та
індивідуального захисту; проходити у
встановленому законодавством порядку
попередні та періодичні медичні
огляди.

Працівник несе безпосередню
відповідальність за порушення
зазначених вимог.

Працівники під час прийняття на роботу
і в процесі роботи повинні проходити за
рахунок роботодавця інструктаж,
навчання з питань охорони праці, з
надання першої медичної допомоги
потерпілим від нещасних випадків і
правил поведінки у разі виникнення
аварії.

Поряд із цим згідно зі ст. 139 КЗпП
України працівники зобов'язані
працювати чесно і сумлінно, своєчасно і
точно виконувати розпорядження
власника або уповноваженого ним
органу, додержуватися трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у разі систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

З урахуванням наведеного, суд прийшов
до обгрунтованого висновку про
законність дій відповідача щодо
накладення на позивача зазначених вище
дисциплінарних стягнень у вигляді
доган та звільнення, яке проведено в
передбаченому трудовим законодавством
порядку.

Підстав для скасування наказів про
накладення на позивача дисциплінарних
стягнень та поновлення його на
займаній посаді не вбачаться.

У задоволенні вимоги про спонукання
відповідача до видачі посвідчення про
допуск до керування вантажопід'ємним
краном, суд також вірно відмовив,
оскільки вона є похідною від вимоги про
поновлення на роботі.

Висновок суду про відмову у
задоволенні вимоги про стягнення
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні теж
є законним і обґрунтованим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 116 та ч. 1 ст. 117
КЗпП України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Втім, позивач в день звільнення 05
серпня 2013 року не працював. У
подальшому вимог про розрахунок він не
пред'являв, а на відповідні листи
відповідача від 05 і 09 серпня 2013 року не
реагував.

Тому за відсутності вини відповідача
стосовно невиплати належних
позивачеві сум у строки, передбачені
ст. 116 КЗпП, на нього не можна покладати
відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні.

Поряд із цим, суд вірно на підставі ч. 1
ст. 169 КЗпП України поклав на
відповідача відповідальність по
відшкодуванню позивачеві витрат на
проведення медичного огляду (а. с. 61, 155).

У частині стягнення з відповідача
нарахованої заробітної плати та
компенсації за невикористану
відпустку рішення суду також є
правильним, оскільки відповідно до
довідки ПАТ «Сумський завод
«Енергомаш», складеної з урахуванням
фактично відпрацьованого позивачем
часу, від 27 листопада 2013 року ОСОБА_3
нараховано, але не виплачено 861 грн. 94
коп. заробітної плати за липень та
серпень і 1733 грн. 60 коп. компенсації за
невикористану відпустку (а. с. 147).

Усупереч з вимогами ст. 60 ЦПК України
належних та допустимих засобів
доказування на спростування
зазначеного доказу позивач не надав.

Щодо вимоги про внесення до трудової
книжки відповідних записів про те, що
трудова діяльність позивача пов'язана
зі шкідливими умовами праці, то суд
правильно визнав її безпідставною,
оскільки вчинення таких дій не
передбачено пунктом «в» глави 2
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затверджених наказом Міністерства
праці України Міністерства юстиції
України Міністерства соціального
захисту населення України № 58 від 29
липня 1993 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
містять обставин, які були б підставою
для зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції.

Тому, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що суд ухвалив його з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 17 грудня 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього дня на неї
може бути подана касаційна скарга до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -