Справа № 1018/3218/12 Головуючий у І
інстанції Мора О.М.Провадження №
22-ц/780/122/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 40
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Сліпченка О.І.

суддів: Олійника В.І., Іванової І.В.,

при секретарі : Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського
районного суду Київської області від 21
жовтня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі
частки житлового будинку , що перебуває
у спільній частковій власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ житлового будинку в натурі ,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищезазначеною позовною заявою,
яку обґрунтовував тим, що йому на праві
власності в порядку спадкування
належить 1/2 частина будинковолодіння у
за адресою: АДРЕСА_1, а інша частина
зазначеного домоволодіння належить на
праві власності в порядку ОСОБА_2 Між
сторонами виникають спори про порядок
користування і володіння будинком та
добровільно угоди про виділення частки
загального майна між сторонами не
досягнуто.

Просить поділити житловий будинок в
натурі.

Відповідач ОСОБА_2 в свою чергу
звернулась з зустрічним позовом, який
обґрунтовувала тим, що сторони є
співвласниками в рівних частинах по 1/2
спірного будинковолодіння та між
ними склався певний порядок
користування, однак спільної згоди
щодо поділу майна вони не дійшли.

Просить здійснити поділ житлового
будинку в натурі між власниками за
запропонованим нею варіантом та з
врахуванням порядку користування
будинком, що вже склався впродовж
тривалого часу стягнувши з неї на
користь відповідача компенсацію
різниці від вартості переданого їй
майна, в зв'язку з збільшенням її частки
у розмірі 9 843 гривні.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 21 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково, а
зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено в
повному обсязі.

Виділено в натурі ОСОБА_1 - 45/100 часток із
майна, що є у спільній частковій
власності сторін в житловому будинку
АДРЕСА_1, а саме приміщення: кухня 1-4
площею 10,4 кв.м., житлова кімната 1-5
площею 8,5 кв.м., житлова кімната 1-6
площею 8,5 кв.м., сарай літ. «Д», сарай
літ. «Е», погріб з шийкою літ. «Б» 1/2
частина, колодязь питний літ «N2 1/2
частина, огорожа літ. N 1/2 частина,
ворота літ. «N1» 1/2 частину.

Виділено в натурі ОСОБА_2 - 55/100 часток із
майна, що є у спільній частковій
власності сторін в спірному житловому
будинку, а саме приміщення: коридор 1-1
площею 6,1 кв.м., житлова кімната 1-2
площею 16,7 кв.м., житлова кімната 1-3
площею 6,2 кв.м., веранда літ. «а» площею
5,3 кв.м., сарай літ. «В», погріб з шийкою
літ. «Б» 1/2 частина, колодязь питний«N2»
1/2 частину, убиральня літ. «Ж», огорожа
літ «N» 1/2 частина, ворота літ. «N1» 1/2
частину.

Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснити
технічне перепланування та
переобладнання приміщень житлового
будинку відповідно до проектної
документації, розробленої у
встановленому законодавством порядку
та для забезпечення ізольованого
користування житловими приміщеннями
замурувати дверний проріз між
приміщеннями 1-4 ( кухня площею10,4
кв. м) та 1-1 (коридор площею 6,1 кв. м) в
житловому будинку АДРЕСА_1 .

Зобов'язано ОСОБА_1 для влаштування
окремого входу до приміщень, що були
виділені після розподілу зі сторони
зовнішньої стіни приміщення 1-6 (житлова
кімната площею 8,5 кв.м) влаштувати
тамбур, глибина якого повинна бути не
менше 1,5 м ( згідно п.2.13 ДБН В.2.2-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення») в
житловому будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -4
775,00 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят
п'ять гривень), як відшкодування
грошової компенсації при зміні часток
у праві власності співвласників.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 -
1468,80 гривень в рахунок коштів сплачених
за проведення будівельно-технічної
експертизи.

У своїй апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду скасувати в
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права
та задоволити його позов, а в
зустрічному позові відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
поділ будинку між сторонами по справі
необхідно провести по варіанту
запропонованому відповідачем ОСОБА_2,
так як він є близьким до варіанту № 2
запропонованого в висновку експерта,
передбачає баланс інтересів сторін при
виділі житлових і господарських
приміщень.

З таким висновком погоджується і
судова колегія з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить 1/2 частина домоволодіння
АДРЕСА_1, яке він отримав у спадщину
після смерті ОСОБА_3, що вбачається з
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 27.09.2011 року та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 13.12.2011 року. Інша 1/2 частина
зазначеного домоволодіння належить
ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про
право на спадщину від18.12.2001 року,
зазначені обставини не заперечувались
сторонами та підтверджуються
матеріалами справи.

Домоволодіння не було розділено в
натурі між співвласниками, в
добровільному порядку це зробити не
вбачається можливим, але між сторонами
встановився певний порядок
користування домоволодінням. Так у
користуванні позивача ОСОБА_1
знаходиться наступна частина
спірного домоволодіння: 1-4- кухня,
площею 10,4 м2, 1-5- житлова кімната площею
8,5м2, 1-6- житлова кімната площею 8,5м2, Д -
сарай, Е-сарай, а у користуванні
відповідача ОСОБА_2 знаходиться
наступна частина спірного
домоволодіння: І- веранда площею 5,3 м2, 1-3
- житлова кімната площею 6,2 м2, 1-2 -
житлова кімната площею 16,7 м2, а у
спільному користуванні сторін
знаходиться колодязь N2, погріб з
шийкою, сарай В, ворота N1, огорожа N та
вбиральня Ж, а коридор площею 6,1 м2
слугує обом співвласникам для проходу
до своїх кімнат.

Також встановлено, що в результаті
проведення судової
будівельно-технічної експертизи
встановлено, що розподіл спірного
будинку між співвласниками, з
врахуванням його площі та вартості, у
відповідності до ідеальних часток 1/2 та
1/2, в тому числі з виконанням
будівельних робіт по переобладнанню, з
дотриманням вимог нормативної
документації чинної в галузі
будівництва, не вбачається можливим.
Згідно висновку експертизи розподіл
житлового будинку можливий при умові
відступу від ідеальних часток
співвласників з врахуванням порядку
користування господарськими будівлями
та спорудами, який сформувався на час
проведення обстеження та з врахуванням
можливого в подальшому порядку
користування земельною ділянкою і
експертом запропоновано чотири
можливі варіанти такого поділу.

Відповідно до положення ч.1ст.364 ЦК
України, - співвласник має право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

Майно учасників спільної часткової
власності за наявності спору між ними
ділиться в натурі, коли це можливо без
нерозмірної шкоди для його
призначення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, наданих у п. 6
постанови від 4 жовтня 1991 р. №7 з
наступними змінами та доповненнями
«Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», виділ у натурі часток жилого
будинку можливий, якщо кожній зі сторін
може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним
виходом.

Поділ майна між співвласниками є
однією з підстав для припинення права
спільної часткової власності. Таким
чином, юридичним наслідком поділу
майна завжди є припинення права
спільної часткової власності між
колишніми учасниками. Спорідненість
правовідносин поділу та виділу
ґрунтується на тому, що можливість
поділу, як і виділу, залежить від того,
чи є річ за своїми характеристиками
подільною або неподільною.

Виходячи з аналізу змісту норм статей
183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України місцевий суд
прийшов до правильного висновку, що
виділ часток (поділ) жилого будинку, що
перебуває у спільній частковій
власності, є можливим, якщо кожній зі
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий,
але з відхиленням від розміру
ідеальних часток співвласників з
урахуванням конкретних обставин поділ
(виділ) може бути проведений зі зміною
ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації співвласнику,
частка якого зменшилась.

Згідно абз. 2 п. 7 Пленуму Верховного
Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право власності громадян на
жилий будинок", якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
врахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною у зв'язку з цим
стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

З врахуванням вищевикладених обставин,
висновку судово-будівельно-технічної
експертизи, місцевий суд правильно
виходив з того, що поділ будинку між
сторонами по справі необхідно провести
по варіанту запропонованому
відповідачем ОСОБА_2, так як він є
близьким до варіанту № 2
запропонованого в висновку експерта,
передбачає баланс інтересів сторін при
виділі житлових і господарських
приміщень.

Крім вищевикладеного, апелянтом в
апеляційній скарзі надані доводи,
колегією суддів не можуть взято до
уваги, оскільки апеляційна скарга
переповнена оцінкою доказів апелянтом,
при цьому не вказується, які з доказів
неправомірно були судом першої
інстанції не прийняті чи
досліджувались із порушенням
установленого законом порядку.

Інших доводів, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення
апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої
інстанції повно і всебічно з'ясовані
всі обставини справи, доказам дана
належна правова оцінка, а постановлене
рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 21 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: