Справа № 1326/ Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 88-ц/783/8/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Копняк С.М.,

суддів: Мацея М.М., Монастирецького Д.І.,

секретар Олексів О.А.,

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2011 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до П»ятої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5, треті особи: ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва недійсним, зобов»язання до вчинення дій та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, П»ята Львівська державна нотаріальна контора, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 грудня 2007 року ОСОБА_5, визнання його єдиним спадкоємцем ОСОБА_7, зобов»язання ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видати йому свідоцтво про право власності на квартиру №1 в будинку №4 на вул.Тобілевича у м.Львові.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання її добросовісним набувачем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та визнання за нею права власності на цю квартиру.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмолено. Позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2, як за добросовісним набувачем.

Не погоджуючись з цим рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03.12.2008 року задоволено частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 04.08.2011 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 грудня 2007 року та визнання позивача спадкоємцем скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_5 26 грудня 2007 року. Визнано ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7

В решті рішення Франківськогго районного суду м.Львова залишено без змін.

Третя особа ОСОБА_2 17 січня 2014 року подала до Апеляційного суду Львівської області заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2011 року за нововиявленими обставинами. В такій зазначає, що Апеляційним судом Львівської області 14.08.2011р. було ухвалено нове рішення по даній справі в частині вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 26.12.2007 р. та визнання його спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7, і з огляду на те, що ця заява стосується виключно позовних вимог, які ухвалив апеляційний суд, вважає, що дана заява підлягає розгляду апеляційним судом Львівської області.

З рішення Апеляційного суду Львівської області від 04.08.2011р. вбачається, що суд частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 виходив з чинності заповіту ОСОБА_7 зробленого на ім'я ОСОБА_4 Так, суд у своєму рішенні вказує: "ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження щодо майна, яке їй належало на час смерті. Докази про зміну чи скасування заповіту відсутні. ... Тому, вимога ОСОБА_4 про визнання його спадкоємцем ОСОБА_7 підлягає до задоволення. Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 було видане ОСОБА_8 всупереч вимогам закону, чим порушено права ОСОБА_4, відтак підлягає визнанню недійсним.".

Вважає, що Апеляційний суд ухвалюючи своє рішення виходив із чинності заповіту ОСОБА_7 та відсутності доказів його скасування чи зміни такого.

Проте, 24.12.2013р. Франківський районний суд м.Львова ухвалив рішення, яким визнав недійсним заповіт ОСОБА_7, посвідчений 23.06.2004р. секретарем виконавчого комітету Добрянської сільської ради Стрийського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №42/1.

В обґрунтування свого рішення, суд поклав висновок судово-почеркознавчої експертизи №3532 від 01.11.2013р. виконаного Львівським НДІСЕ. Згідно цього висновку, підписи від імені ОСОБА_7 в заповіті від 23.06.2004р. виконані не ОСОБА_7, а іншою особою.

Таким чином, на даний час є рішення суду, яке набрало законної сили, де у встановленому законом порядку, визнано недійсним заповіт ОСОБА_7 від 23.06.2004р. на ім'я ОСОБА_4

А відтак, цим рішенням та висновком експерта спростовано факти, які покладені в основу рішення апеляційного суду Львівської області від 04.08.2011р., а саме факт чинності заповіту на ім'я ОСОБА_4 Тому, у зв'язку із цим неможливо робити висновок про підставність позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання його спадкоємцем за заповітом та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Просить скасувати рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2011 року та постановити ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року залишити без змін.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час є рішення суду, яке набрало законної сили, де у встановленому законом порядку, визнано недійсним заповіт ОСОБА_7 від 23.06.2004р. на ім'я ОСОБА_4

Вказаним рішенням та висновком експерта спростовано факти, які покладені в основу рішення Апеляційного суду Львівської області від 04.08.2011р., а саме факт чинності заповіту на ім'я ОСОБА_4 А відтак колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання його спадкоємцем за заповітом та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Доводи ОСОБА_4 спростовуються наступним.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказується, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, аналіз вищезазначених норм, а також фактичних обставин справи свідчить, що заповіт ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_4 не породжує будь-яких правових наслідків, окрім тих, які пов'язані із його недійсністю. Він не може породжувати право на спадкування в силу своєї недійсності. Відповідно, він не може породжувати і право ОСОБА_4 на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, тобто вимога ОСОБА_4 про визнання його спадкоємцем за заповітом не підлягає до задоволення.

Згідно із ч.4 ст.1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Як встановлено судом та з огляду на те, що єдиним спадкоємцем за законом ОСОБА_7 є ОСОБА_5, то саме ОСОБА_5 мала право на спадкування, відтак, видане їй свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.12.2007р. повинно залишитись в силі, як таке, що відповідає вимогам закону та не містить підстав для визнання його недійсним у відповідності до ст. 1301 ЦК України.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 випливають із заповіту, який визнано недійсним у встановленому законом судовому порядку, тому такі є безпідставні та не обґрунтовані. Відповідно немає підстав для задоволення його позовних вимог.

Оскільки ці істотні обставини справи існували на час ухвалення рішення по справі, проте стали відомі заявнику лише після набрання законної сили рішенням Франківського суду від 24.12.2013р. про визнання заповіту недійсним, то вони є нововиявленими обставинами. Оскільки ці нововиявлені обставини спростовують факти, покладені в основу судового рішення та впливають на юридичну оцінку обставин, здійснених судом у судовому рішенні, що переглядається, тому суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Як вказано у п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" оскільки статтею 307 ЦПК не передбачено права суду апеляційної інстанції передавати справу на новий розгляд, після скасування судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами при новому розгляді справи суд керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главами ЦПК щодо апеляційного провадження та провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами. При цьому з урахуванням вимог статті 303 ЦПК апеляційний суд на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, досліджує обставини, що стали підставою для перегляду судового рішення, дає юридичну кваліфікацію фактичних обставин справи і ухвалює відповідне судове рішення у справі.

Судова колегія заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, вивчивши надані документи і обговоривши підстави заяви про перегляд у звязку нововиявленими обставинами ухвали, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Згідно п. п. 1-4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішень і ухвал у звязку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1991 року № 1 Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили не можуть бути визнані нововиявленими обставинами нові обставини, тобто такі, що виникли чи змінилися після ухвалення судового рішення, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній (касаційній) скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог ст.10 ЦПК України.

Згідно пунктів 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами: Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Зважаючи на вищенаведене, а також те, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 24.12.2013 року встановлені обставини, що є істотними для справи, та не були і не могли бути відомі на момент розгляду такої апеляційним судом, відтак, колегія суддів вважає за необхідне рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2011 року скасувати за нововиявленими обставинами, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року задовольнити частково, рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до П»ятої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5, треті особи: ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, зобов»язання до вчинення дій відмовити, а в решті рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.88, 209 ч.3,303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319, 324, 361, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2011 року задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2011 року скасувати за нововиявленими обставинами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до П»ятої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5, треті особи: ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, зобов»язання до вчинення дій - відмовити.

В решті рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2008 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_10 в користь ОСОБА_2 121 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого останньою при подачі заяви про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Мацей М.М.

ОСОБА_11