Справа №
Провадження № 2/163/17/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

при секретарі - Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Римачівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області про визнання права власності
на нерухоме майно за законом та в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_1 в своїх
інтересах та, як законний представник,
в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до
Римачівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області про визнання права власності
на нерухоме майно за законом та в
порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, який
був чоловіком позивача ОСОБА_1, та
батьком - ОСОБА_3 та неповнолітньої
ОСОБА_4 Спадкодавець ОСОБА_4 за життя не
розпорядився приналежним йому майном,
в зв'язку із чим спадщина відкрилась
для спадкоємців за законом. До складу
спадкової маси після смерті останнього
увійшов житловий будинок з
господарськими будівлями, які
знаходяться в селі АДРЕСА_1. Позивачі
вказують, що зазначене нерухоме майно
було набуте спадкодавцем ОСОБА_4 та
позивачем ОСОБА_1 під час шлюбу, а тому
належало їм на праві спільної сумісної
власності подружжя, та їх частки
складали по 1/2 кожному. Після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась
спадщина лише на 1/2 частки вказаного
домоволодіння. Спадкоємцями першої
черги за законом після його смерті були
позивачі, ОСОБА_1, як переживша дружина
спадкодавця, та діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Усі троє спадкоємців прийняли спадщину
у встановленому порядку, оскільки на
день відкриття спадщини проживали
разом із спадкодавцем. Позивачі
звернулись до нотаріуса з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, однак отримали відмову, у
зв'язку з тим, що спадкодавець за життя
не здійснив реєстрації права власності
на житловий будинок з господарськими
спорудами. З викладених підстав
позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею
право власності на 1/2 та 1/6 частки, що
разом складає 4/6 частки, а за позивачем
ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_4 по 1/6
частки нерухомого майна за кожним, яке
знаходиться в с. АДРЕСА_1 і відповідно
до технічного паспорта складається з
житлового будинку А-1, погріба з шийкою
Г-1, прибудови а, веранди а/, сарая Б-1,
сарая В-1, вбиральні Д, огорожі 1, воріт 2.

В судове засідання сторони не
з'явились, подавши в канцелярію суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності. При цьому, у своїх заявах
позивачі заявлені вимоги підтримали
повністю та просили їх задовольнити,
відповідач - Рівненська сільська рада
Любомльського району із заявленими
позовними вимогами погодилась.

За таких обставин, розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197
ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1, виданого Вишнівською
сільською радою Любомльського району
Волинської області 12.10.1992 року,
вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали
шлюб 01.06.1991 року, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 10. Після
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 взяла прізвище
чоловіка «ОСОБА_1» (а.с.16).

Від даного шлюбу у подружжя народилось
двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
Вишнівською сільською радою
Любомльського району Волинської
області 15.05.1992 року (а.с. 17), та дочка -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого Римачівською
сільською радою Любомльського району
Волинської області 13.01.1998 року (а.с. 18).

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Любомльського районного управління
юстиції Волинської області 23.11.2005 року,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.
Римачі Любомльського району
Волинської області (а.с. 15).

Копією рішення виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради народних
депутатів від 22.10.1992 року, відповідно до
якого ОСОБА_4 в с. Римачі Любомльського
району Волинської області виділено
земельну ділянку під будівництво
житлового будинку (а.с.13), копією
свідоцтва на забудову садиби в
сільському населеному пункті
Української РСР, виданого на підставі
вказаного рішення Вишнівської
сільської ради на ім'я забудовника
ОСОБА_4 (а.с. 14), а також довідкою, виданою
виконкомом Римачівської сільської
ради від 22.11.2013 року № 1071 (а.с. 12),
доводиться та обставина, що житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1,
збудований спадкодавцем ОСОБА_4 та
позивачем ОСОБА_1 за час перебування їх
у шлюбі і являється спільною сумісною
власністю подружжя.

З копії технічного паспорта,
виданого КП «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» 24.10.2013 року,
вбачається, що на земельній ділянці
садибного (індивідуального) житлового
будинку, розташованого по АДРЕСА_1,
розміщені: житловий будинок А-1, погріб
з шийкою Г-1, прибудова а, веранда а/,
сарай Б-1, сарай В-1, вбиральня Д, огорожа
1, ворота 2 (а.с. 19-24).

Комплексним висновком відповідності
державним будівельним, санітарним,
протипожежним нормам, містобудівній
документації, правилам забудови,
земельному та природоохоронному
законодавству, стверджено факт
відповідності встановленим нормам
нерухомого майна: раніше побудованих
житлового будинку, веранди, прибудови,
двох сараїв, погріба з шийкою,
убиральні, які знаходяться по АДРЕСА_1
та їх придатність до експлуатації, а
будинку - для проживання (а.с. 25-30).

Відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС України,
майно набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю, а
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Згідно положень пункту 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України (в
редакції 2003 року) цивільні відносини,
які виникли до набрання чинності даним
кодексом застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 368 ЦК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Таким чином, на підставі досліджених
судом доказів та у відповідності до
зазначених норм чинного цивільного
законодавства, суд приходить до
висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати
право власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, як за
співвласником цього майна у спільній
сумісній власності подружжя.

За викладених обставин, після смерті
ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну
йому 1/2 частину будинковолодіння, яке
знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Як було вказано вище, позивач ОСОБА_1
була дружиною, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4
дітьми спадкодавця (а.с. 16-18), тому
відповідно до ст. 1261 ЦК України є
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_4

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

З досліджених в судовому засіданні
письмових доказів, зокрема довідки,
виданої виконкомом Римачівської
сільської ради Любомльського району
Волинської області від 22.11.2013 року № 1071
(а.с. 12) вбачається, що позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 спадщину
прийняли шляхом спільного проживання
із спадкодавцем на день відкриття
спадщини, а тому вважаються такими, що
прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст.
1268 ЦК України.

Крім цього, копії матеріалів спадкової
справи №198/2013 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 свідчать також
про те, що інших спадкоємців, які б
претендували на спадкове майно, в тому
числі на обов'язкову частку у спадщині
після смерті ОСОБА_4, немає (а.с.41-52).

Згідно п.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 року № 296/5,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Постановою Любомльської державної
нотаріальної контори Волинської
області від 09.12.2013 року № 810/02-31
позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
неповнолітній ОСОБА_4 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове нерухоме майно (а.с. 10).

Реєстраційна служба Любомльського
районного управління юстиції
Волинської області своїм рішенням від
08.01.2014 року про отримання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно повідомила про
відсутність записів щодо нерухомого
майна, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 53-54).

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що за кожним із позивачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та неповнолітньою
ОСОБА_4 слід визнати право власності на
1/6 частини житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4.

Керуючись ст. 15, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 16, 328, 368, 370,
392, 1222, 1261, 1267, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 22,
28 КпШС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частки нерухомого майна, яке
знаходиться по АДРЕСА_1, та відповідно
до технічного паспорта, виданого КП
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» 24.10.2013 року,
складається з житлового будинку А-1,
погріба з шийкою Г-1, прибудови а,
веранди а/, сараю Б-1, сараю В-1,
вбиральні Д, огорожі 1, воріт 2, як на
частку у спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2
право власності за кожним по 1/6 частки
нерухомого майна, яке знаходиться по
АДРЕСА_1, та відповідно до технічного
паспорта, виданого КП «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» 24.10.2013 року,
складається з житлового будинку А-1,
погріба з шийкою Г-1, прибудови а,
веранди а/, сараю Б-1, сараю В-1,
вбиральні Д, огорожі 1, воріт 2, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які беруть участь у справі, але не були
присутні під час проголошення рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя

А.Л. Гайдук