Провадження № 2/734/14/14
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2014 року

Козелецький
районний суд Чернігівської області у
складі:

Головуючого-судді Соловей
В.В.,

при секретареві
Бардаченко Т.М.,

із участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козелець
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4
про визнання правочину удаваним у
частині покупця, визнання права
спільної сумісної власності та поділ
спільного сумісного майна подружжя,

у с
т а н о в и в:

із позовною заявою про
визнання правочину удаваним у частині
покупця - договору купівлі-продажу
автомобіля «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1,
про визнання права спільної сумісної
власності та поділ спільного сумісного
майна подружжя - квартири АДРЕСА_1,
гаражу по вулиці Комсомольській у смт.
Козелець Чернігівської області у суд
звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує
позовні вимоги тим, що у період із 2
листопада 2003 року до 19 квітня 2011 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_3, від шлюбу мають малолітню
дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час
шлюбу із ОСОБА_3 за спільні кошти
придбали двокімнатну квартиру в
АДРЕСА_1, право власності зареєстроване
на ОСОБА_3 За спільні кошти побудували
гараж, але без дозволу органу місцевого
самоврядування. Під час шлюбу спільно
придбали автомобіль «ЗАЗ», модель TF 699P.
Після нетривалого користування
вказаним автомобілем прийняли рішення
про його продаж. У подальшому вказаний
транспортний засіб продали і придбали
автомобіль «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1. Із
метою приховання спільних грошових
коштів, уникнення поділу зазначеного
автомобіля ОСОБА_3 зареєстрував
вказаний транспортний засіб на ім'я
своєї матері - ОСОБА_4 Вважає, що
укладено удаваний правочин в частині
покупця.

Позивач ОСОБА_1 ставить позовні
вимоги про: визнання спільним сумісним
майном квартиру АДРЕСА_1; скасування в
1/2 частині права власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1; визнання за нею права
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1; визнання спільним сумісним
майном (як будівельні матеріали)
самовільно збудованого гаражу в
АДРЕСА_2; стягнення із неї на користь
ОСОБА_3 грошової компенсації, що
становить 1/2 вартості самовільно
збудованого гаражу, в розмірі згідно
ринкової вартості; визнання удаваним у
частині покупця договір про придбання
автомобіля «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1;
визнання покупцем автомобіля «Рено
Логан», д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_3; визнання за
нею права власності на автомобіль
«Рено Логан», д.н. НОМЕР_1; припинення за
ОСОБА_4 права власності на автомобіль
«Рено Логан», д.н. НОМЕР_1; про стягнення
із неї на користь ОСОБА_3 грошової
компенсації, що становить 1/2 вартості
автомобіля «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1, в
розмірі згідно ринкової вартості.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 і представник позивача ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали. Відповідач
ОСОБА_3 частково погодився із позовними
вимогами. Відповідач ОСОБА_4 позов не
визнала.

При судовому розгляді
цивільної справи встановлено, що
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 у період із 2 листопада
2003 року до 19 квітня 2011 року перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За час шлюбу ОСОБА_3 і ОСОБА_1 придбали
квартиру АДРЕСА_1. За договором
купівлі-продажу вказаної квартири від
14 червня 2005 року, посвідченого
нотаріально, її власником є ОСОБА_3 12
липня 2010 року між ТОВ «Автомобільний
центр Голосіївський» і ОСОБА_4
укладений договір № 279 купівлі-продажу
транспортного засобу - автомобіля
«Рено Логан». Автомобіль «Рено Логан»,
д.н. НОМЕР_1, що зареєстрований 20 липня
2010 року, на праві власності належить
ОСОБА_4.

За висновком експерта № С-327
судової автотоварознавчої експертизи
від 11 листопада 2013 року ринкова (дійсна)
вартість автомобіля «Рено Логан», д.н.
НОМЕР_1, у цінах на час проведення
експертизи становить 70981.44 гривень із
врахуванням величини коригування
вартості КТЗ залежно від його
додаткової комплектності. Ринкова
(дійсна) вартість вказаного
транспортного засобу в цінах на час
проведення експертизи становить 63532.80
гривень без врахування додатково
встановлених легкосплавних дисків та
ГБО.

За висновком № С-327 судової
будівельно-технічної експертизи від 17
грудня 2013 року дійсна (ринкова)
вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 29
жовтня 2013 року складає 233960 гривень.
Поділити квартиру в натурі неможливо,
так як відсутня змога ізолювати одну
кімнату в окрему квартиру. Можливим є
визначення порядку користування
квартирою, виділивши одній стороні
кімнату площею 17.60 кв.м, а другій
стороні - кімнату 16.10 кв.м та вбудовану
шафу площею 2.1 кв. м. У загальному
користуванні необхідно залишити вхід
до квартири, внутрішньо квартирний
коридор, санвузол та кухню. Вартість
будівельних робіт по будівництву
гаражу і сараю в АДРЕСА_2 на день
проведення експертизи становить 15298.04
гривень, із них вартість матеріалів з
урахуванням фізичного зносу - 6146.62
гривень.

Вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4, вивчивши
надані сторонами докази, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 необхідно відмовити.

ОСОБА_3 і ОСОБА_1 у період із 2
листопада 2003 року до 19 квітня 2011 року
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Квартира АДРЕСА_1 придбана 14 червня 2005
року, тобто під час шлюбу ОСОБА_3 і
ОСОБА_1 Право власності на вказану
квартиру зареєстроване за ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо), самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Вказана спірна квартира є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Тому, квартиру
АДРЕСА_1 необхідно визнати спільним
сумісним майном ОСОБА_3 і ОСОБА_1 При
цьому, за ОСОБА_1 необхідно визнати
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 та залишити у власності ОСОБА_3
іншу 1/2 частину цієї ж квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За висновком № С-327 судової
будівельно-технічної експертизи від 17
грудня 2013 року вказану спірну квартиру
поділити в натурі не є неможливим, так
як відсутня змога ізолювати одну
кімнату в окрему квартиру. Однак, є
можливим визначення порядку
користування цією квартирою.
Позивачем ОСОБА_1 не заявлялася позовна
вимога про визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1
про визнання спільним сумісним майном
(як будівельні матеріали) самовільно
збудованого гаражу в АДРЕСА_2 та
стягнення із неї на користь ОСОБА_3
грошової компенсації, що становить 1/2
вартості цього самовільно збудованого
гаражу, в розмірі згідно ринкової
вартості, не підлягають задоволенню.

ОСОБА_3 і ОСОБА_1 у судовому
засіданні стверджували, що вказаний
спірний гараж є самовільно збудованим.

Відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 331 ЦК
України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

За таких обставин відсутні
законні підстави визнавати спільним
сумісним майном подружжя самовільно
збудований гараж. Крім того, позивач
ОСОБА_1 не надала належних та
допустимих доказів про те, що придбані
та використанні на будівництво
спірного гаражу будівельні матеріали
належать їй на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Власником автомобіля «Рено
Логан», д.н. НОМЕР_1, є ОСОБА_4 Позивач
ОСОБА_1 не надала належних та
допустимих доказів про те, що договір №
279 купівлі-продажу транспортного
засобу - автомобіля «Рено Логан» є
удаваним та приховував інший правочин.
Тому, необхідно відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про:
визнання удаваним у частині покупця
договору про придбання автомобіля
«Рено Логан», д.н. НОМЕР_1; визнання
ОСОБА_3 покупцем цього транспортного
засобу; визнання за нею права власності
на автомобіль «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1;
припинення за ОСОБА_4 права власності
на вказаний транспортний засіб;
стягнення із неї на користь ОСОБА_3
грошової компенсації, що становить 1/2
вартості автомобіля «Рено Логан», д.н.
НОМЕР_1, в розмірі згідно ринкової
вартості.

Крім того, із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 необхідно стягнути грошові
кошти в розмірі 214.60 гривень судового
збору.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69 і 70 СК
України, ст.ст. 235, 316, 319, 325, 331 і 655 ЦК
України, ст.ст. 11, 57, 60, 209, 212, 215, 218, 295 і 296
ЦПК України, суд

в и
р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3
частково задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1
спільним сумісним майном ОСОБА_3 і
ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Залишити у власності ОСОБА_3 право
власності на іншу 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

У решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 214
(двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів із дня отримання копії
цього рішення.

Суддя