Провадження № 2/161/3234/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 грудня 2014 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді -Присяжнюк Л.М.

при секретарі - Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому зазначає, що у період з 1997 року до 18 червня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у офіційно зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було спільно набуто ряд майна, а саме: житловий будинок №6, що знаходиться в с.Липини Луцького району по вулиці Б.Хмельницького, транспортний засіб марки MAN 2000 року випуску ДНЗ АС7146АР, № кузова WMAT070679W033341, транспортний засіб марки DAF AE 47 ХS 1999 року випуску , ДНЗ АС 0459 АК, № кузова XLRAE47XS0E500235, транспортний засіб марки SKANIA 2000 року випуску, ДНЗ АС0235 АК № кузова VLUP4X2, транспортний засіб марки LEXUS RX 350 2007 року випуску, ДНЗ АС2221АТ, № кузова JTJHK31U072029462, транспортний засіб марки RENAULT MIDLINER 1998 року випуску, № кузова VF640ACJ000001142.

Зазначає, що через деякий час після розірвання шлюбу між нею та відповідачем було досягнуто домовленостей щодо поділу спільно набутого ними майна за час перебування у шлюбі, а саме житловий будинок стає обєктом особистої приватної власності чоловіка ОСОБА_2, а транспортні засоби стануть обєктом права особистої приватної власності ОСОБА_1 позивач в предявленому позові вказує, що реалізації досягнутих домовленостей так і не відбулося через дії відповідача, а також перебування транспортних засобів під арештом. Позивачка зазначає, що у досудовому порядку дійти згоди з приводу розподілу спільно нажитого майна неможливо. Просить суд провести поділ спільного майна подружжя з врахуванням інтересів неповнолітніх дітей шляхом визнання за нею права власності на набуті під час перебування в шлюбі транспортні засоби. В ході розгляду справи позивачка подала заяву, якою уточнила первинно заявлені позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на транспортний засіб марки MAN 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, №шас.WMAT070679W033341, транспортний засіб марки SKANIA 2000 року випуску, ДНЗ АС0235 АК, № куз.VLUP4X2, транспортний засіб марки RENAULT MIDLINER 1998 року випуску, №куз.VF640ACJ000001142, також просила звільнити з-під арешту вказані транспортні засоби.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що з 1997 року до 10 серпня 2012 року сторони перебували у шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ №035005 (а.с. 6).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №131506, виданого 19 лютого 2004 р. (а.с.8) та свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №060952, виданого 01 листопада 2007 р. (а.с.7) від шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з позивачкою.

За час перебування у шлюбі сторони придбали наступне майно: житловий будинок №6, що знаходиться в с.Липини Луцького району по вулиці Б.Хмельницького, транспортний засіб марки транспортний засіб марки MAN 2000 року випуску ДНЗ АС7146АР, № кузова WMAT070679W033341, транспортний засіб марки DAF AE 47 ХS 1999 року випуску , ДНЗ АС 0459 АК, № кузова XLRAE47XS0E500235, транспортний засіб марки SKANIA 2000 року випуску, ДНЗ АС0235 АК № кузова VLUP4X2, транспортний засіб марки LEXUS RX 350 2007 року випуску, ДНЗ АС2221АТ, № кузова JTJHK31U072029462, транспортний засіб марки RENAULT MIDLINER 1998 року випуску, № кузова VF640ACJ000001142.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному

кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Транспортні засоби, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя належать до неподільних речей, з огляду на що враховуючи їх вартість суд вважає за можливе провести поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за позивачкою права власності на частину транспортних засобів, а саме: транспортний засіб марки MAN 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузова WMAT070679W033341, транспортний засіб марки SKANIA 2000 року випуску, ДНЗ АС0235 АК, № кузова VLUP4X2, транспортний засіб марки RENAULT MIDLINER 1998 року випуску, № кузова.VF640ACJ000001142.

Інші, спільно нажиті за час перебування сторін у шлюбі, транспортні засоби залишаються у власності відповідача. Суд приходить до висновку, що такий розподіл спільно нажитих в шлюбі неподільних речей не порушує встановленого ст.70 СК України принципу рівності часток у спільному нажитому майні подружжя, а також законних прав та інтересів відповідача.

Також при вирішенні даного спору судом враховано, що транспортні засоби MAN 2000 року випуску, SKANIA 2000 року випуску, RENAULT MIDLINER 1998 року випуску, які позивачка просить залишити у її власності фактично перебувають у її користуванні. Інші, нажиті за час перебування в шлюбі транспортні засоби фактично знаходяться у відповідача та перебувають у його користуванні.

При визнанні за позивачкою права власності на частину нажитих за час перебування в шлюбі транспортних засобів судом також враховано інтереси дітей, що після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачкою.

Судом не беруться до уваги доводи позивачки про необхідність врахування при поділі майна вартості житлового будинку №6, за адресою с.Липини Луцького району, вул. Б.Хмельницького, оскільки позивачкою не надано жодних доказів відчуження такого нерухомого майна відповідачем, а також досягнутих між сторонами домовленостей про врахування його вартості при поділі іншого спільно нажитого майна.

Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58, 60, 209, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70, 73 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки MAN 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузова WMAT070679W033341.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки SKANIA 2000 року випуску, ДНЗ АС0235 АК, № кузова VLUP4X2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки RENAULT MIDLINER 1998 року випуску, № кузова VF640ACJ000001142.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.