Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/281/14
Головуючий у 1 інстанції Марченко Н.В.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Заводського районного суду м.Запоріжжя
від 22 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа:
Запорізька міська рада, про зміну
часток у праві спільної часткової
власності на домоволодіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа:
Запорізька міська рада, про зміну
часток у праві спільної часткової
власності на домоволодіння.

В позові зазначала, що їй на праві
приватної власності належать 21/50
частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1.

29/50 часток вказаного домоволодіння
належать ОСОБА_3, на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
18.02.2009 p.. виданого Першою Запорізькою
нотаріальною конторою. До того вказана
частка належала ОСОБА_6

Право власності на частку в
домоволодінні вона отримала, оскільки
з дозволу матері, що підтверджено
копією розписок і за відповідним
дозволом побудувала частку
домоволодіння, і що підтверджують
додані копії рішення Заводської
районної Ради народних депутатів № 30/3
від 14.01.1988 p., копія рішення виконавчого
комітету Заводської районної Ради
народних депутатів Запорізької
області від 11.06.1987 р. за № 186. копія акту
прийомки індивідуальною будинку від 1987
р. за № 288.

ОСОБА_4 особисто і за власні кошти
побудувала житловий будинок (літ. Б),
службову прибудову В. Вказані будови
складали саме 21/50 частину
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Однак вже після оформлення права
власності на майно в домоволодінні
відбулися певні зміни.

ОСОБА_4 особисто та за її кошти був
побудований сарай Е. вбиральня Д, нова
житлова прибудова до вже існуючої
службової прибудови: коридор площею 6,3
кв. м., санвузол площею 3 кв.м.,
переобладнання прибудови В в кухню
площею 14,7 кв.м. - що разом складає
житлову прибудову Б, на які вона
отримала дозвіл відповідно до виписки
з рішення виконавчого комітету
Заводської районної Ради народних
депутатів Запорізької області від
13.03.1989 р. за № 100.

На всі вказані поліпшення вона
отримала дозвіл як від матері ОСОБА_6,
так і від сусідів - суміжних
землекористувачів, що підтверджено
копією цих документів.

Разом з матір'ю, за взаємною згодою та
за спільні кошти вона побудувала також
гараж Г.

22.05.1997 р. при пожежі в спірному
домоволодінні згорів дах будинку,
перекриття, віконні пройоми, що
підтверджує додана довідка державної
пожежно-рятувальної частини № 6 в
Головному територіальному управлінні
МИС України в Запорізькій області.

При цьому відновлення домоволодіння
робила повністю вона та за її власний
рахунок.

ОСОБА_3 у вказаному домоволодінні не
проживав до 2006 року, тому стан
домоволодіння його не цікавив, ніяких
коштів або іншої допомоги на
відновлення домоволодіння він не
надавав.

В період з травня по грудень 1997 року
вона повністю перекрила дах в житлових
будинках А та Б (при цьому зробивши
окремі дахи, оскільки раніше у вказаних
будинків був спільний дах), а також в
сараї Е.

Вважає, що через все вищевикладене
змінились частки у справі спільної
власності на домоволодіння. При цьому
розмір її частки збільшився. ОСОБА_3 не
збирається відчужувати належну йому
частку, тому він не має наміру
оформлювати зміну розміру часток у
встановленому законом порядку. Мати не
заперечувала проти зроблених нею
добудов і відновлення домоволодіння.

На території земельної ділянки в
теперішній час розташовані два житлові
будинки: будинок за літ. А та будинок за
літ. Б. гараж Г, сарай Е, сарай К, сарай М,
навіс Ж, вбиральня Д, душ 3, Л, забори № 1,
4, водопровід № 2., зливна яма № 3.
замощення І, згідно доданої копії
технічного паспорту.

Просила суд, змінити ідеальні частки
співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в праві
власності на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, з урахуванням зроблених
перебудов, при ньому визнавши, що
ОСОБА_4 належить право власності па 66/100
частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1. а ОСОБА_3 належить право
власності на 34/100 частини домоволодіння
за адресою:АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 22 листопада 2013 року
позов задоволено.

Змінено ідеальні частки співвласників
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в праві власності на
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, з
урахуванням зроблених перебудов, при
цьому визнавши, що ОСОБА_4 належить
право власності на 66/100 частин
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, а
ОСОБА_3 34/100 частин домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ?
частину витрат по оплаті експертизи в
суммі 1000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким у задоволені позову
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з*ясування судом обставин, що мають
значення для справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції погоджуючись з доводами
позивачки вважає, що позивачкою за
власні кошти були побудовані сарай,
вбиральня нова житлова прибудова до
вже існуючої службової прибудови та
проведено переобладнання приміщень
всередині за дозволом та згодою матері
і сусідів суміжних землекористувачів і
це збільшило її частку в частковій
власності.

З таким висновком суду першої
інстанції не може погодитися колегія
суддів, так як він не відповідає
обставинам справи і нормам
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено судом першої інстанції та
сторони не оспорюють, що 21/50 частин
спірного будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1, на праві власності, відповідно
до рішення №186 від 11.071997року Виконкому
Заводського районної ради народних
депутатів Запорізької області,
належить ОСОБА_4, а 29/50 часток
вказаного будинковолодіння належать
ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 18.02.2009 pоку
виданого Першою Запорізькою
нотаріальною конторою(а/с 5, 17-20).
Загальний розмір земельної ділянки на
якій знаходиться спірне
будинковолодіння складає 600м-2(а/с 11).

ОСОБА_4, обґрунтовує свій позов тим, що з
дозволу матері ОСОБА_6, як співвласника
29/50 частин спірного домоволодіння,
особисто та за свої кошти побудувала
сарай Е. вбиральню Д, нову житлову
прибудову до вже існуючої службової
прибудови: коридор площею 6,3 кв. м.,
санвузол площею 3 кв.м., переобладнала
прибудову В в кухню площею 14,7 кв.м. - що
разом складає житлову прибудову Б.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Як роз'яснено у абз. 1, 2 п. 12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» при розгляді спорів між
учасниками спільної часткової
власності на жилий будинок про зміну
часток суди повинні враховувати, що
такі вимоги можуть бути задоволені,
якщо учасник спільної власності
збільшить за свій рахунок корисну
площу будинку (жилих і підсобних його
приміщень) шляхом прибудови, надбудови
або перебудови, проведеної з дозволу
виконкому місцевої ради і за згодою
решти учасників спільної власності.
Спорудження господарських будівель
(сараїв, гаражів тощо) не є підставою
для збільшення встановленого раніше
розміру частки в праві власності на
будинок.

Отже, сарай, вбиральня, душ, навіс,
гараж віднесені до господарських
будівель і їх спорудження, хоч і за
згодою співвласника не є підставою для
збільшення розміру частки у праві
власності на будинок.

Крім того, ОСОБА_3, заперечуючи
проти позову зазначає, вказані
позивачкою будівлі які вона особисто
побудувала: сарай Е. вбиральню Д,
житловий будинок Б - збудовані їх
батьками та саме їх він успадкував
після матері. Ці доводи ОСОБА_3,
підтверджуються свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом ОСОБА_3, від
18.02.2009року(а/с 142-144, 179).

Також прибудова, на яку вказує
позивач, та переобладнання в кухню,
коридор, санвузол призвели до якісного
поліпшення частини житлового будинку
позивачки, літ Б, які є її власністю,
проте це і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Змінюючи розмір часток, суд першої
інстанції вищенаведене залишив поза
увагою.

Стосовно висновку
будівельно-технічної експертизи № 1868,
про розрахунок вартості часток
співвласників будинковолодіння за
адресою: АДРЕСА_1, за яким у ОСОБА_4,
стало 66/100 частин домоволодіння, а у
ОСОБА_3 34/100 частин домоволодіння,
колегія погоджується з доводами
апеляційної скарги, що оцінка майна та
відповідно частки визначені за
вартістю прибудов, а не із їхньої
корисної площі.

Також не є беззаперечні доводи
позивачки, що саме вона повністю
перекрила дах обох будинків, відновила
перекриття, віконні пройоми та інше,
оскільки в матеріалах справи відсутні
будь які належні та допустимі докази
понесених нею на це витрат(чеки,
накладні, квитанції тощо).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, надавши докази
відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК
України.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
спростовують висновок суду першої
інстанції про зміну ідеальних часток
співвласників спірного
будинковолодінню, тому дають підстави
для визнання рішення суду таким, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і ухвалення нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317
ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовільнити.

Рішення Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 22 листопада 2013 року у
цій справі скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту: «В
задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: Запорізька міська рада,
про зміну часток у праві спільної
часткової власності на домоволодіння, -
відмовити.»

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:Дата документу Справа №