Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Бартащук Л.П.

при секретарі Ізвольській С.С.

участю:

позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката Корбут Т.Є.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про стягнення матеріальної та моральної шкоди згідно Закону України "Про захист прав споживачів", -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача - ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 49 584, 00 грн., моральної шкоди в розмірі 25 000,00 грн. згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

У судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги шляхом подання письмової заяви, згідно якої просила стягнути з відповідача залишок банківського вкладу в розмірі 9 730,00 грн., пеню за прострочення повернення владу в розмірі 27 109,37 грн., 3% вартості робіт (послуг) за кожен день прострочення в розмірі 1455,00 грн. і моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

16 липня 2013 року позивач уклала з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» два договори банківського вкладу («постійний вкладник» та «надійні заощадження») №37-10/211160 та №37-10/211163 .

За договором №37-10/211160 позивач розмістила банківський депозит на суму 2 000 доларів США, що за курсом НБУ 13,00 грн. за 1,00 долар США складав 26000, 00 грн., - строком до 21 липня 2014 року, а за договором №37-10/211163 позивач розмістила банківський депозит на суму 1 820,00 доларів США, що еквівалентно 23 660,00 грн., під 10,5 %, - строком до 21 липня 2014 року.

15.07.2014р. позивач звернулася з письмовою заявою про повернення їй грошових вкладів готівкою у валюті вкладів.

У день закінчення строку дії договорів банківського вкладу позивач прийшла до відділення банку, підтвердила свій намір забрати грошові кошти, проте в цей день гроші так і не отримала.

23.07.2014р. вона знову відвідала відділення банку, проте, їй роздрукували якісь документи без номерів та дат, що викликало у позивачки підозру у шахрайстві щодо працівників банку і стало підставою для виклику у приміщення відділення банку наряду міліції.

Після цього позивачці повернули банківський вклад за договором №37-10/211160 в сумі 2000 доларів США та виписки по рахункам, при цьому, вклад повертався частинами - 24.07.2014р. 1000 дол. США, 28 та 30 липня 2014 року по 500 доларів США.

Пеня за несвоєчасне повернення грошового вкладу з розрахунку 3% за один день прострочення за вказаним договором складає 4030, 00 грн.

За договором №37-10/211163 сума вкладу була, всупереч заяві позивачки про повернення їй банківського вкладу у валюті вкладу готівкою через касу банку, перерахована на картковий рахунок. При цьому, банком позивачці було запропоновано отримувати грошові кошти по 100 доларів США за чергою по запису, в інший спосіб отримати свій вклад для позивача було неможливим.

На час розгляду справи за договором №37-10/211163 позивач фактично отримала на руки 403 дол. США, сума залишку вкладу складає 9 730, 00 грн., 1455, 00 грн. процентів річних за вкладом, пеня за 25 днів (у період часу з 15.08.2014 по 18.08.2014) з розрахунку 3% за один день прострочення складає 23 079, 37 грн.

Моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн. позивач обґрунтовує тим, що є матір'ю - одиначкою, сама виховує 6-місячну дитину, має на утриманні хворого батька і розраховувала на те, що 21.07.2014р. зможе використати належні їй грошові кошти (вклад та нараховані проценти) на свій розсуд, а не отримувати їх частинами, що завдає незручностей та нервового напруження.

Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, викладені у позовній заяві, наданій в уточненій редакції з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог, позивач та її представник просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, пояснивши, що умови обох договорів банком виконані своєчасно і в повному обсязі, зокрема, - за договором №37-10/211160 грошові кошти позивачці на підставі її письмової заяви, як це передбачено умовами договору, виплачені в повному обсязі через касу банка тоді, коли позивач з'являлася до приміщення банку та надавала заяви на отримання готівки до каси - 24.07.2014р. 1000 дол. США, 28 та 30 липня 2014 року по 500 доларів США, а відсотки за вказаним договором перераховані на поточний рахунок позивача, які позивач може отримати готівкою в будь-якому відділенні банків-партнерів з використанням платіжної картки та без сплати комісії.

За договором №37-10/211160, як це і передбачено умовами договору, грошові кошти в день закінчення строку дії договору, - 21.07.2014 року були зараховані на поточний рахунок позивача , що підтверджується банківськими виписками про рух грошових коштів.

Представник відповідача зазначила, що оскільки банк належним чином виконав умови договорів, підстав для нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов'язань немає, крім того, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», на підставі якої позивач просить нарахувати пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від суми вкладу, не може бути застосована судом через те, що мають місце зобов'язальні відносини і правовідносини сторін регулюються договорами.

Підстав для відшкодування моральної шкоди представник відповідача не убачає з підстав необґрунтованості цієї вимоги і її недоведеності, оскільки позивачем не зазначено, в чому саме полягає завдана їй моральна шкода, не доведений факт завдання їй моральної шкоди, не зазначено, в чому саме вона полягає, не доведена вина банка тощо.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

16 липня 2013 року позивач уклала з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» договір банківського вкладу №37-10/211160 , розмістила банківський депозит на суму 2 000 доларів США, під 11,50 % річних строком до 21 липня 2014 року.

15.07.2014р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача з письмовою заявою про повернення їй грошового вкладу готівкою у валюті вкладу (заява зареєстрована за вх. від 16.07.2014р.).

Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. Договору №37-10/211160, - Остаточний розрахунок з вкладником (повернення суми вкладу) здійснюється у готівковій формі, якщо вкладник не обрав іншу форму отримання готівкових коштів, подавши до банку відповідну заяву.

Сума нарахованих процентів виплачується щомісячно починаючи з 1-го (першого) банківського дня місяця, наступного за місцем нарахування та в «Дата повернення», зазначену у п. 1.1 цього договору або в день повернення вкладу з інших підстав, передбачених цим договором та законодавством України.

Сума нарахованих процентів перераховується банком шляхом безготівкового перерахування на власний поточний ( з використанням платіжної картки) рахунок вкладника відкритий у Банку на підставі письмової заяви вкладника.

Як убачається з наданих суду доказів, через касу банку позивачці було повернуто повністю всю суму вкладу - 2000 дол. США, а також вчасно перераховано на картковий рахунок позивачки нараховані проценти.

Вказані обставини підтверджуються випискою по рахунку №496 ПАТ КБ «Фінансова ініціатива», а також заявами ОСОБА_1 на видачу їй готівки: 24.07.2014р. - на видачу 1000 дол. США; 28.07.2014р. - на 500 дол. США, 30.07.2014р. - на 500 дол. США.

Докази, згідно зі ст. 60 ЦПК України, подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Належних доказів того, що позивач з'являлася до приміщення банку у день закінчення строку дії договору - 21.07.2014р. або в інші дні, ніж відбулася виплата їй грошового вкладу через касу банку, з метою отримати вклад, а також доказів того, що вона звернулася з заявою на видачу готівки в сумах інших, ніж зазначено у її заявах на видачу готівки, і їй було відмовлено у цьому, суду не надано.

16 липня 2013 року позивач уклала з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» договір банківського вкладу №37-10/211163, розмістила банківський депозит на суму 1 820, 00 доларів США під 10,50 % річних строком до 21 липня 2014 року.

15.07.2014р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача з письмовою заявою про повернення їй грошового вкладу готівкою у валюті вкладу (заява зареєстрована за вх. від 16.07.2014р.).

Проте, згідно з п. 4.2 договору, остаточний розрахунок банку з вкладником (повернення суми вкладу) у дату повернення здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок (з використанням платіжної картки) рахунок вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що відповідач був зобов»язаний повернути їй суму вкладу готівкою у валюті вкладу через касі банку, оскільки сторони у вказаному вище договорі передбачили, що лише у випадку дострокового розірвання цього договору остаточний розрахунок банку з вкладником (повернення суми вкладу) здійснюється у день дострокового розірвання цього договору у готівковій формі через касу банку.

Сума нарахованих процентів, відповідно до п.4.1 договору, виплачується вкладнику щомісячно кожного 16 числа шляхом перерахування на власний поточний (з використанням платіжної картки) рахунок вкладника.

Як підтверджуються випискою ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» по рахунку НОМЕР_1, відповідачем своєчасно - 21.07.2014р. і в повному обсязі на рахунок ОСОБА_1 був повернутий депозит в сумі 1820 дол. США згідно договору №37-10/211163 від 16.07.2013р., а також своєчасно перераховані нараховані проценти за вказаним договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Доказів порушення відповідачем зобов'язання або виконання умов договорів №37-10/211160 та №37-10/211163 від 16.07.2013р. з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання або прострочення виконання, суду не надано.

Заслуговують на увагу, при цьому, і доводи представника відповідача про те, що позивач, нарахувавши пеню 3% вартості робіт (послуг) за кожен день прострочення на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», не врахував, що мають місце договірні правовідносини, якими і встановлюється відповідальність сторін за їх невиконання в обумовлений договором строк, тому положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вказані правовідносини не регулюють.

Стаття 23 Цивільного кодексу України визначає, в чому полягає моральна шкода.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 також конкретизує, що що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

З огляду на п.5 постанови вказаного вище Пленуму ВСУ, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди, як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б)неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

Незручності позивача, пов'язані з необхідністю знімати через банкомати або отримувати в касі проценти по вкладам та вклад за договором №37-10/211163 не може бути підставою для визнання їх моральною шкодою, оскільки позивач самостійно на власний розсуд уклала договори з умовою перерахування їй процентів та вкладу за одним з договорів на її власний поточний рахунок.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача залишку банківського вкладу в розмірі 9 730,00 грн., пені за прострочення повернення владу в розмірі 27 109,37 грн., 3% вартості робіт (послуг) за кожен день прострочення на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 1455,00 грн. і моральної шкоди в розмірі 25 000,00 грн., задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 610-612, 625, 631, 1058 - 1061, 1066 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про стягнення матеріальної та моральної шкоди згідно Закону України «Про захист прав споживачів» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні.

СУДДЯ: