АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючого - Музичко С.Г.

суддів - Саліхова В.В., Левенця Б.Б.,

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянула апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районний суд м. Києва від 21 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ворона Тетяна Сергіївна, про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ворона Т.С. про визнання договору недійсним відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника ОСОБА_2-ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник послався на те, що суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, а саме: витрат на правову допомогу.

Згідно вимог ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення: суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2013 року позов ОСОБА_4 залишено без задоволення. Питання про стягнення судових витрат сторонами не порушувалось, з заявою про ухвалення додаткового рішення та з відповідними доказами відповідач звернувся лише в вересні 2014 року, вже після ухвалення рішення у справі.

Пунктом 20 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову в ухвалені додаткового рішення.

Керуючись ст. ст.307,220 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районний суд м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий

Судді