22-ц/795/182/2014 Головуючий у I інстанції
-Деркач О.Г. Доповідач - Боброва І.
О.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Бойко О.В., Висоцької Н.В., при
секретарі:Зіньковець О.О., за
участю:представника позивачів ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, прокурора - Кравченко
А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 05
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Чернігівської
міської ради про визнання недійсною
односторонню зміну договору в частині,

третя особа Управління земельних
ресурсів Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
просять рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 05.12.2013 р.
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити їх позовні вимоги в
повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 05.12.2013 р.
в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зокрема рішення
суду суперечить ст.648 ЦК України, ст.2881
ПК України. Також судом першої
інстанції не було з'ясовано, який
розмір орендної плати є законним для
спірної земельної ділянки, що свідчить
про неповне з'ясування обставин справи,
що мають значення для правильного
вирішення спору. Також суд прийшов до
помилкового висновку, що додаток №4 є
належним і допустимим доказом по
справі. Таким чином судом порушено
норми ст.ст. 57-64 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
позивачів підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Відповідач Чернігівська міська рада
свого представника до суду не
направила. Про час розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення 30.12.2013 р. поштового
відправлення (а.с.195).

Прокурор, який діє в інтересах держави
в особі Чернігівської міської ради,
проти задоволення апеляційної скарги
заперечувала і просила рішення суду
залишити без змін, надавши письмове
заперечення на апеляційну скаргу
(а.с.183).

Представник третьої особи - Управління
земельних ресурсів Чернігівської
міської ради, будучи належним чином
повідомленим про час розгляду справи
(а.с.190), подав заяву про розгляд справи
без участі представника третьої особи
(а.с.196).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Згідно з ч.1 ст.124 ЗК України,
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними ст.122 цього
Кодексу, чи договору купівлі-продажу
права оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

По справі встановлено, що на підставі
рішення Чернігівської міської ради
шостої сесії шостого скликання від
28.02.2011 року між сторонами у справі
укладений договір оренди земельної
ділянки №3867 від 15.08.2011 року, відповідно
до якого Чернігівська міська рада
надала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в строкове (до
28.02.2016 року) платне користування
земельну ділянку у м. Чернігові площею
0,0840 га у рівних частинах - без реального
виділення в натурі, для експлуатації
приміщення ресторану «Макдональдз», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Договір, відповідно до ч.5 ст.6 Закону
України «Про оренду землі»,
зареєстрований 15.08.2011 р. за №3867 у
Чернігівській міській раді, про що
свідчить відповідний напис на обох
примірниках договору.

В матеріалах справи містяться два
примірники зазначеного вище Договору
оренди земельної ділянки № 3867 від
15.08.2011 року, укладеного між сторонами у
справі, які відрізняються між собою
лише змістом п.7 щодо розміру орендної
плати (а.с. 6, 86). Пункт 7 в копії договору,
що наданий позивачами викладений в
такій редакції: "Орендна плата
вноситься орендарем в грошовій формі в
розмірі 2,5 відсотка нормативної
грошової оцінки землі, що становить38
745,0 грн. (46,125 грн. за 1 кв.м.) на рік" (а.с.6).
Пункт 7 в копії договору, що наданий
відповідачем викладений в іншій
редакції: "Орендна плата вноситься
орендарем в грошовій формі в розмірі 6,0
відсотка нормативної грошової оцінки
землі, що становить 92988,0 грн. (110,7 грн. за
1 кв.м.) на рік" (а.с.86). Кожен аркуш в
копії договору, що надана позивачами
(а.с.6-7), містить підписи останніх як на
останньому аркуші договору, так і на
перших двох аркушах. Підпис
представника орендодавця на перших
двох аркушах відсутній. Копія договору,
що надана відповідачем (а.с.86-88) містить
підписи всіх учасників договору тільки
на останньому аркуші. Перший та другий
аркуш підписи сторін договору не
містить. Як пояснила прокурор в
судовому засіданні, саме на підставі
цього примірника договору, що був
наданий відповідачем, була здійснена
державна реєстрація оренди земельної
ділянки. Зазначена обставина
позивачами не спростована.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Клопотання про витребування доказів на
спростування інформації щодо
державної реєстрації примірника
договору, що наданий відповідачем
(а.с.86) позивачі не заявляли.

Розглядаючи дану справу, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
за основу слід брати п.7 Договору оренди
земельної ділянки № 3867 від 15.08.2011 року в
редакції: «Орендна плата вноситься
орендарем в грошовій формі в розмірі 6,0
відсотків нормативної грошової оцінки
землі, що становить 92988 грн. (110,7 грн. за 1
кв.м.) на рік», оскільки саме цей розмір
плати був визначений і погоджений його
сторонами, про що свідчить Додаток № 4
до Договору оренди № 3867 "Розрахунок
розміру орендної плати за земельну
ділянку державної власності, грошова
оцінка якої проведена, на 01.01.2011 р."
(а.с.122), який був підписаний сторонами -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Ніяких заперечень з їх
боку щодо прийнятого для розрахунку
розміру орендної плати за землю - 6,00%
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки з наданих суду доказів не
вбачається. Представник позивачів не
заперечував факту підписання ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 додатку № 4 до Договору оренди №
3867.

Доводи апелянтів щодо належності та
допустимості цього доказу (додатку №4
до договору оренди) є безпідставними.
Відповідно до абзацу четвертого
розділу «Прикінцеві положення»,
додатками до договору, окрім іншого, є
«3.Розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку (додаток 4)».
Зазначений доказ є належним та
допустимим і апелянт не надав будь-яких
підтверджень зворотнього.

Таким чином, із досліджених письмових
доказів вбачається, що позивачі,
укладаючи Договір та підписуючи
додатки до нього, погодились на
прийняття усіх його положень, зокрема і
пункту 7 щодо розміру орендної плати,
без будь-яких застережень. Твердження
позивачів щодо односторонньої
часткової зміни відповідачем умов
Договору оренди землі свого
підтвердження в судовому засіданні не
знайшли.

Про обізнаність позивачів щодо розміру
орендної плати саме в сумі 92 988 грн.
свідчить їх лист на ім'я Міського
голови від 25.05.2012 р. в якому позивачі
стверджують, що саме при виготовленні
договору оренди № 3867 була допущена
помилка (а.с.123).

Доводи апелянта щодо незгоди з
розміром орендної плати на яку вони
погодилися, підписуючи відповідний
договір, та не встановленням судом
першої інстанції істинного розміру
орендної плати, виходить за межі
позовних вимог, які стосуються незгоди
з односторонньою зміною відповідачем
умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Сукупність досліджених матеріалів
справи та наявні в ній докази
приводять апеляційний суд до
переконання, що судом першої інстанції
правильно встановлені правовідносини
між сторонами і їм дана вірна юридична
оцінка на підставі повно і всебічно
досліджених обставин справи.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 05 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: