Справа
№ 430/2320/13-ц
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову

"22" січня 2014 р.

смт.Станиця Луганська
Луганської області

Станично-Луганський районний суд
Луганської області у складі:

головуючого
Соболєва Є.О.

при секретарі
Сухаревській Н.О.,

за участю: позивачки
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

представника третьої особи
ОСОБА_4,

при розгляді у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільної справи
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя
особа: відділ державної виконавчої
служби Станично-Луганського районного
управління юстиції, про стягнення пені
внаслідок несвоєчасної виплати
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом, в якому
посилаючись на те, що внаслідок вини
відповідача вона не могла отримати
вчасно та в повному обсязі з 01.01.04 року
належні їй грошові кошти у вигляді
аліментів, просить стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь пеню за несвоєчасну
сплату аліментів за період з 01 січня 2004
року по вересень 2013 року у розмірі 162954,40
грн..

У судовому засіданні позивачка подала
заяву (клопотання) про забезпечення
вказаного позову, в якій вона просить
накласти арешт на нерухоме майно
відповідача, розташоване за адресою:
смт. Станиця Луганська, пров. Калініна,
7/3.

В обґрунтування своєї заяви позивачка
посилається на те, що сума пені,
нарахована нею за несвоєчасну сплату
аліментів, є значною, відповідач по
теперішній час ухиляється від сплати
аліментів та боргу, навмисно ніде не
працює, а також переоформив машину та
бізнес на тертю дружину.

Відповідач та його представник були
проти задоволення цієї заяви, вказуючи
на те, що вони позов не визнають, позов
ще не доведений, тому передчасно
вирішувати це питання.

Представник третьої особи віддала
вирішення цього питання на розсуд суду.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, суд вважає заяву позивачки
такою, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Забезпечення позову – це створення
можливості для майбутнього реального
виконання рішення суду. Воно
застосовується тоді, коли відповідач
вчинює або може вчинити дії, які
утруднять або унеможливлять реальне
виконання судового рішення.

Про це йдеться у п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 26.12.06 р.
з усіма змінами «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», де зокрема зазначається, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Позивачкою в заяві (клопотанні) про
забезпечення позову не наведено
обставин та не надано доказів того, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду за результатами розгляду
цієї справи.

За таких обставин заява позивачки про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно відповідача не може
бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її
заяви (клопотання) про забезпечення
позову.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Луганської області
через Станично-Луганський районний суд
Луганської області протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

Головуючий: