Справа № 369/3105/13-ц Головуючий у І
інстанції Пінкевич Н.С.Провадження №
22-ц/780/216/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Савченка С.І., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
листопада 2013 року по цивільній справі
за скаргою ОСОБА_1 до відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
державного виконавця Федоренко
Катерини Валеріївни про скасування
постанови та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про оскарження постанови
про повернення виконавчого документа
стягувачу, в обґрунтування якої
зазначив, що виконавчий лист повернуто
заявнику у зв'язку з тим, що у боржника
ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке можливо
звернути стягнення в рахунок погашення
боргу. Однак державний виконавець
Федоренко К.В. не взяла до уваги той
факт, що боржник отримала у спадок
майно, про що ОСОБА_1 неодноразово
наголошував. Заявник просив скасувати
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу та привести
постанову від 22.05.2013 року у
відповідності до редакції постанови
від 15.03.2012 року, зазначивши в ній
ідентифікаційний номер боржника та
стягувача, місце реєстрації ОСОБА_2 та
вартість спадкового майна.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
листопада 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі заявник ставить
питання про скасування ухвали суду у
зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та постановлення
нової ухвали про задоволення заяви. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд не з'ясував
причини невиконання судового рішення,
не визначив державний орган, з вини
якого порушено одну із стадій
цивільного судочинства, а саме -
обов'язковість рішення суду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 02.11.2006 року
стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3
заборгованість у розмірі 257 000 грн.

17.11.2006 року у зазначеній справі видано
виконавчий лист.

З матеріалів спадкової справи № 150 за
2007 рік вбачається, що 16 квітня 2007 року
до Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори
Київської області звернулася ОСОБА_2 із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом померлої ОСОБА_3.

19 квітня 2007 року до Києво-Святошинської
районної державної нотаріальної
контори Київської області надійшов
лист ОСОБА_1 про наявність
заборгованості ОСОБА_3 перед ним та
вимогою не вчинення нотаріальних дій
до сплати спадкоємцями, які прийняли
спадщину, заборгованості.

23 квітня 2007 року ОСОБА_4 звернувся до
Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори
Київської області із заявою про те, що
він є кредитором померлої та пред'являє
свої вимоги до її спадкоємців.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
05.08.2009 року замінено боржника ОСОБА_3 її
правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому
провадженні.

15 березня 2012 року постановою
державного виконавця Федоренко К.В.
відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_1 звертався до державного
виконавця із заявами про наявність у
боржника спадкового житлового будинку,
що знаходиться у АДРЕСА_1 та з
клопотанням призначити його
зберігачем спадкового майна.

З листа № 1579ю/1692 від 08 травня 2012 року КП
"Бюро технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради
Київської області вбачається, що за
даними електронного реєстру прав
власності на нерухоме майно та даних
БТІ станом на 07 травня 2012 року за ОСОБА_2
право власності на нерухоме майно не
зареєстровано.

Згідно акту державного виконавця від 22
серпня 2012 року встановлено, що
державним виконавцем з виходом за
адресою АДРЕСА_1 майна боржника, на яке
може бути звернено стягнення, не
виявлено.

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ
Федоренко К.В. про повернення
виконавчого документа стягувачу від
21.03.2013 року виконавчий лист № 2-2816 про
стягнення з ОСОБА_2 на кориисть ОСОБА_1
повернуто стягувачу у зв'язку з
відсутністю майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення.

Постановляючи ухвалу про відмову у
задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що заявник не
надав доказів наявного у боржника
ОСОБА_2 рухомого чи нерухомого майна,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку, на яке може бути
звернено стягнення, а доводи скарги
щодо незаконності постанови та
зобов'язання відділу ДВС накласти
стягнення на майно спадкодавця є
надуманими.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Так, вважаючи, що діями державного
виконавця порушено права та інтереси
ОСОБА_1, останній обґрунтовано
звернувся до суду з заявою про
оскарження постанови державного
виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до вимог ст. 11
вищезазначеного Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Виносячи постанову про повернення
виконавчого листа стягувачу відділ ДВС
Києво-Святошинського РУЮ не вжив усіх
необхідних заходів для примусового
виконання рішення суду та не перевірив
наявність у боржника ОСОБА_2, яка є
правонаступником ОСОБА_3, майна, на яке
можливо звернути стягнення, а саме
спадкового майна отриманого у
спадщину.

Також, суд першої інстанції не
повідомив належним чином сторін про
час та місце судового розгляду та
безпідставно вказав, що останні в
судове засідання не з'явились, чим
порушив вимоги ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції не в
повній мірі дослідив обставини справи
та допустив порушення норм
процесуального права у зв'язку з чим
ухвала підлягає скасуванню з
направлення питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 01 листопада
2013 року скасувати та передати скаргу
ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
державного виконавця Федоренко
Катерини Валеріївни про скасування
постанови та зобов'язання вчинити дії
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Савченко С.І.

Яворський М.А.