Справа № 188/389/14-ц
Провадження № 2/188/642/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року смт.
Петропавлівка

Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючої:судді Курочкіної О.М.

при секретарі: Лукіній Л.Г.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" Іванова С.О.

представника відповідача (ОСОБА_5)
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ "ДТЕК"Павлоградвугілля", фізичної
особи підприємця ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди завданої
працівником при виконанні ним трудових
обов'язків

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
відповідачів про відшкодування
завданої йому шкоди, працівником ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" ОСОБА_7 при
виконанні ним трудових обов'язків .

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, 17 травня 2013 року він уклав
безстроковий трудовий договір з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 на
виконання робіт по вивозу вугілля із
складу шахти "Степова" ВСП ДТЕК
«Павлоградвугілля».

Згідно трудового договору позивач
повинен з'явитися на роботу о 7 годині і
працювати до 11 годи, з 13 год. до17 годин,
згідно денного плану, який складає
керівник вугільного складу шахти «
Степова».

11.12. 2013 року о 7 годин, як звичайно
позивач прибув до шахти « Степова»
отримав розпорядження на вивіз вугілля
зі складу, отримав відповідні
документи і почав вивозити вугілля
згідно розпорядження.

Після третього рейсу позивач знову
під'їхав до території складу шахти «
Степова» охоронець відмовився
відкрити шлагбаум, посилаючись на
розпорядження начальника вугільного
складу ОСОБА_8

ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_8 який
повідомив, що згідно наказу начальника
служби безпеки ОСОБА_7, він не може
дозволити позивачу заїхати на
територію вугільного складу, при цьому
не знає із яких підстав та з якої
причини.

Позивач звернувся до начальника служби
безпеки ОСОБА_7 з метою з'ясувати, з якої
причини його не допускають на
територію вугільного складу і не дають
працювати. ОСОБА_7 нічого конкретно не
відповів, лише поцікавився його
документами на право заняття цією
діяльністю.

ОСОБА_2 надав всі необхідні документи
на право вивозу вугілля та трудового
договору але ОСОБА_7 перевіривши
документи, знову ні чого конкретного не
відповів, при цьому не зняв заборони
дозволу на в'їзд машини позивача на
територію вугільного складу.

ОСОБА_2 звернувся до прокуратури міста
Першотравенська з скаргою на порушення
своїх прав. Фактично ОСОБА_7 своїм
незаконним, безпідставним
розпорядженням яким позивача фактично
позбавив права на працю, право на
отримання заробітної плати, порушення
умов трудового договору без пояснення
будь яких причин.

Враховуючи характер роботи,
обумовлений трудовим договором,
відповідач ОСОБА_5 не надав позивачу
іншої роботи, вважає, що ОСОБА_7
заборонив ОСОБА_2 виконувати його
роботу, обумовлену трудовим договором.
Таким чином з вини відповідача ОСОБА_5
та третьої особи ОСОБА_7 позивач був
позбавлений роботи,що стало причиною
його звільнення з роботи до закінчення
строку трудового договору.

На протязі 12 місяців позивач змушений
не працювати, був позбавлений
заробітку, що ускладнило його життя. На
протязі 12 місяців позивач змушений був
звертатися до знайомих, друзів
позичати гроші на своє існування.
Позивач вважає, що його принизили,
створили умови для ускладнення його
життя і сім'ї. Позивач вважає, що йому
завдана не тільки матеріальна шкода,
але і моральна яку він оцінив у 10 000
грн. і які просить стягнути з
відповідача.

У судовому засіданні сторона
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі,позивач надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, наполягав на
задоволенні позову. Позивач зазначив,
Позивач зазначив, що ОСОБА_7 заборонив
працівникам охорони пропускати
позивача на територію шахти, крім того,
на погляд позивача, ОСОБА_7 натякав на
щось на кшалт винагороди, за те що він
виконує свою роботу. Крім того, позивач
вважає, що ОСОБА_9 телефонував до
посадових осіб МЖКП, щодо припинення з
ним договірних відносин ФОП ОСОБА_10.

Представник відповідача ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" у судовому
засіданні позов не визнав , зазначив, що
договір трудових відносин з позивачем
не укладався.

В письмових запереченнях, підтриманих
в судовому засіданні, в обгрунтування
відповідачем зазначено, що у
відповідності до ст. 511 ЦК України ,
зобов'язання не створює обов'язку для
третьої особи. У випадках, встановлених
договором, зобов'язання може
породжувати для третьої особи лише
права.

Тобто, ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в
даному випадку не має ніяких
зобов'язань перед позивачем по справі,
а отже реалізація права позивача в
договірних відносинах з ОСОБА_5, не
повинна порушувати права та інтереси
інших осіб.

Факт перебування позивача у трудових
відносинах з ФОП ОСОБА_5 не зобов'язує
ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" у наданні
ОСОБА_2 дозволу, чи обґрунтовувати свою
заборону на в'їзд на територію
підприємства, яка являється приватною
власністю, що є підставою для відмови у
задоволенні позову

У зміненій позовній заяві від 12.11.2014
року, позивач стверджує, що ПАТ «ДТЕК
ПАВЛОГРАДВУГ1ЛЛЯ» спричинило йому
шкоду у розмірі 14 400 грн. шкоди, але не
зазначає в чому вона полягає.

Представник відповідача ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" вважає, що якщо
зробити припущення, що це місячний
заробіток помножений на 12 місяців, то
треба важати на те, що згідно ст. 21 КЗпП
України, належним відповідачем у
справі за позовом про заробітну плату
праці є та юридична особа
(підприємство, установа, організація), з
якою позивачем укладено трудовий
договір.

В даному випадку ПАТ «ДТЕК
ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» не має як трудових
так і господарських відносин з
позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_5 у
судовому засіданні позов не визнав,
зазначив, що з позивачем було укладено
трудовий договір. До грудня включно
позивач працював, потім перестав
виходити на роботу, заробітну плату
було сплачено і за січень, хоча позивач
вже не працював, але ОСОБА_5, відповідно
до чинного законодавства повинен був
повідомити податкову службу, перш ніж
припинити виплату заробітної плати.
Безстроковий трудовий договір
позивача з ОСОБА_5 було розірвано за
згодою сторін.

В запереченнях зазначено, що в
обгрунтування задоволення позову,
позивач посилається на те, що з вини
відповідача ФОП ОСОБА_5 та з вини
третьої особи ОСОБА_7 він був
позбавлений роботи, що стало причиною
його звільнення з роботи до закінчення
строку трудового договору.

17 травня 2013 року між ФОП ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 було укладено трудовий договір,
який був зареєстрований за №2 в
Павлоградському міськрайцентрі
зайнятості.

13 травня 2014 року цей трудовий договір
було розірвано за згодою сторін, п.1 ст.36
КЗпПУ, про що свідчать підписи сторін
договору та запис Павлоградського
міськрайцентру зайнятості про зняття з
реєстрації трудового договору від
17.05.2013р. за №2 .

Факт звільнення та підстава
звільнення ОСОБА_2 не оскаржувалися та
не оскаржуються.

Згідно табелів обліку робочого часу, за
період дії трудового договору від
17.05.2013р. №2, ОСОБА_2 фактично
відпрацював з 20 травня 2013 року по 11
грудня 2013 року, включно.

В період часу з 12 грудня 2013 року по 13
травня 2014 року ОСОБА_2 на робочому місці
не з'являвся, документів про поважність
причин пропуску робочих днів - не надав,
тому за цей період в табелях обліку
робочого часу йому було проставлено
відмітку про прогул.

За період дії трудового договору від
17.05.2013р. №2, ОСОБА_2 була нарахована
заробітна плата, в наступних розмірах:

580 грн. за травень 2013 року;

1200 грн. за червень 2013 року;

1200 грн. за липень 2013 року;

1200 грн. за серпень 2013 року;

1200 грн. за вересень 2013 року;

1200 грн. за жовтень 2013 року;

1200 грн. за листопад 2013 року;

1250 грн. за грудень 2013 року;

1250 грн. за січень 2014 року.

Розміри фактично виплаченої та
отриманої позивачем заробітної плати
наведено у відомостях про виплату
грошей.

За лютий-травень 2014 року позивачу не
нараховувалася та не сплачувалась
заробітна плата, в силу положень ст. 1
Закону України «Про оплату праці»,
оскільки за даний час ним ніякої роботи
не виконувалося.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
підтвердив, що він отримав вказівку від
ОСОБА_7 не допускати в'їзд на територію
підприємства ОСОБА_2, наказ виконав.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
підтвердив, що позивач своєю машиною
працював, до нього претензій не було у
нього особисто.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
підтвердив, що мав трудові відносини з
ОСОБА_2 на підставі трудового договору,
але йому зателефонував керівник МЖКП і
провідомив, що за проханням ОСОБА_7
доцільно припинити договір з ОСОБА_2

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню .

Судом встановлено обставини і
відповідні до них правовідносини.

Так у позивача з відповідачем ОСОБА_5
було укладено трудовий договір №2
від 17 травня 2013 року. Відповідно до
запису Павлоградського міськрайцентру
зайнятості про зняття з реєстрації
трудового договору 13 травня 2014 року дію
трудового договору припинено за
згодою сторін, п.1 ст.36 КЗпПУ.

Відповідно до табелів робочого часу, з
12 грудня 2013 року по 13 травня 2014 року
ОСОБА_2 на робочому місці не з'являвся,
документів про поважність причин
пропуску робочих днів - не надав, тому
за цей період в табелях обліку робочого
часу йому було проставлено відмітку
про прогул.

В судовому засіданні ОСОБА_2
підтвердив, що з 12 грудня 2013 року на
робочому місці не з'являвся. Вимоги до
ОСОБА_5 про забезпечення виконання умов
трудового договору не висував,
працювати припинив після 12.12.2013 року,
заробітну плату отримав з 17 травня 2013
року по січень 2014 року включно.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_2
перебував у трудових відносинах з ФОП
ОСОБА_5 на підставі трудового договору
№2 від 17 травня 2013 року.

12 грудня 2013 року йому було заборонено
в'їзд на підприємство ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" і він перестав
з'являтися на роботу, відповідно до
укладеного договору. ОСОБА_2
підтвердив, що трудового договору
№2 від 17 травня 2013 року розірвано
за згодою сторін, п.1 ст.36 КЗпПУ. Умови
укладеного договору та його розірвання
позивачем не оскаржувались, тож
підстави для відшкодування шкоди
відсутні.

Крім того суд бере до уваги, що вимога
про солідарне відшкодування шкоди з
ФОП ОСОБА_5 обгрунтовується позивачем
незаконними діями працівників ВСП
шахти "Степова" ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля", тобто позивач
не вбачає неправомірних дій ФОП ОСОБА_5,
з яким безпосередньо перебував у
трудових відносинах.

Суд погоджується з представником
відповідача ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" про
відсутність підстав відшкодування
ними шкоди ОСОБА_2 в зв'язку з
відсутністю трудових відносин ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" з ОСОБА_2

У даному спорі ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" має договірні
зобов'язання з ФОП ОСОБА_5

ФОП ОСОБА_5, не оспорив договір з ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля" та умови його
виконання.

Суд вважає не доведеною і завдану
позивачу моральну та матеріальну
шкоду, ОСОБА_2 припинив виконання
трудового договору 12 грудня 2013 року,
перестав з'являтись на роботу, зарплату
отримав за грудень 2013 року та січень 2014
року в повному обсязі, трудовий
договір припинив 13 травня 2014 року за
власним бажанням та згодою сторін, на
підставі п.1 ст.36 КЗпПУ, про що свідчать
вивчені в судовому засідані надані
сторонами письмові докази, пояснення
учасників судового розгляду та
свідків.

Суд бере до уваги, що вивчені в судовому
засіданні письмові докази, а саме:
трудовий договір між ФОП ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, (а.с.89); табелі обліку робочого
часу, затверджені ФОП ОСОБА_5 (а.с.90-102);
відомості на виплату грошей
затверджені ФОП ОСОБА_5 (а.с. 102-119);
договір №12-18/4045-П від 31.12.2012 року між
ПАТ "ДТЕК"Павлоградвугілля" та ФОП
ОСОБА_5 є належними і підтверджують
встановлені судом обставини.

Враховуючи вищезазначене суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.58 ч.3 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

Позивач звільнений від сплати судового
збору, тож судові витрати слід віднести
за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 57-61, 88, 212, 214, 215, 218, 222,292
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ
"ДТЕК"Павлоградвугілля", фізичної
особи підприємця ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди завданої
працівником при виконанні ним трудових
обов'язків відмовити .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. М. Курочкіна