Справа №557/1574/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року

Гощанський районний суд Рівненської
області в складі

судді
Рудик Л.М.

при секретарі
Гончар Г.С.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Гоща цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3

про

визнання права на спадщину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання права на спадщину.

Позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати
ОСОБА_4, після смерті якої залишилося
спадкове майно - земельна ділянка
площею 2,78 га, цільове призначення якої
визначене для ведення особистого
селянського господарства і яка
розташована на території Бабинської
сільської ради Гощанського району.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким
належну їй земельну ділянку площею 2,78
га заповіла йому.

Коли він звернувся до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини та
видачу свідоцтва про право на спадщину,
нотаріус відмовив йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
посилаючись на те, що у спадкодавця
відсутні правовстановлюючі документи
на спадкове майно. Крім того,
встановлено розбіжність у написанні
його прізвища та прізвища матері,
оскільки у свідоцтві про смерть та у
державному акті на право власності на
земельну ділянку прізвище матері
вказано ОСОБА_4, а в його свідоцтві про
народження та в паспорті зазначено
прізвище ОСОБА_1.

Крім нього спадкоємцем за заповітом
являється також його рідна сестра, а
дочка померлої ОСОБА_4 ОСОБА_3 Але мати
заповіла їй інше майно -частину
квартири, що знаходиться в с.Бабин
Гощанського району. На земельну
ділянку як на спадкове майно
відповідачка не претендує. Інших
спадкоємців за законом та заповітом
крім нього та відповідачки немає.

В зв'язку з наведеним просить в
судовому порядку визнати за ним право
на спадщину за заповітом на земельну
ділянку.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позов визнав повністю,
просить визнати право на спадщину на
земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 за
позивачем.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили, що вони
тривалий час знають позивача та членів
його сім'ї. Особисто були знайомі із
матір'ю позивача ОСОБА_4. Розбіжність у
написанні прізвищі позивача та його
матері розцінюють як технічну помилку,
допущену при перекладі прізвища з
російської мови на українську.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідачки, свідків,
оцінюючи докази, досліджені в судовому
засіданні, суд рахує, що позов підлягає
до задоволення.

Встановлено, що за життя ОСОБА_4, яка
являється матір'ю позивача та
відповідачки, 25 грудня 2012 року склала
заповіт, який цього ж дня нотаріально
посвідчений секретарем Бабинської
сільської ради Гощанського району за
реєстровим № 117, і цим заповітом
належну їй земельну ділянку заповіла
позивачеві.

Таким чином, позивач являється
спадкоємцем за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Позивач у визначений законом строк
подав нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Але нотаріус відмовив йому у
видачі свідоцтва про право на спадщину
в зв'язку з тим, що відсутній оригінал
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, що підтверджується
письмовою відмовою за № 367/02-14 від 25
листопада 2014 року. Одночасно
нотаріусом встановлено, що існує
розбіжність у написанні прізвища
спадкоємця (сина померлої) та
спадкодавця, оскільки у свідоцтві про
смерть та у копії державного акту на
право власності на земельну ділянку
прізвище спадкодавця вказано ОСОБА_4, а
у свідоцтві про народження та в
паспорті спадкоємця зазначено
прізвище ОСОБА_1. За таких обставин
нотаріус відмовив позивачеві у видачі
свідоцтва про право на спадщину та
порекомендував вирішити дане питання
через суд.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до положень
ст.1269 ЦК України вважається таким, що
прийняв спадщину, оскільки у
визначений законом строк подав
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, що підтверджується
відповідною заявою, яка знаходиться в
матеріалах спадкової справи № 159/2014,
заведеної Гощанською районною
державною нотаріальною конторою
Рівненської області 17 липня 2014 року.

Відповідачка не заперечує, щоб право на
спадщину на земельну ділянку було
визнано за позивачем.

За таких обставин суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, в
силу ст.ст.1220, 1222, 1223, 1268, 1269 ЦК України
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадщину
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку площею
2,78 га, цільове призначення якої
визначене для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована на території Бабинської
сільської ради Гощанського району
Рівненської області і належала ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 254725, виданого 14 березня 2008 року
Гощанською районною державною
адміністрацією.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Гощанський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя