Провадження № 2/127/200/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Прокопчук А.В.,

при секретарі
Гаврилюк А.М.,

за участю прокурора
Безпалюка А.О.,

представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідачів - Вінницького міського
відділу

управління
МВС України у Вінницькій області та
Управління

МВС України у
Вінницькій області - Горецького Ю.М.,

представника
відповідача - ГУ Державної
казначейської служби

України у
Вінницькій області - Боценко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Вінницького міського відділу
управління МВС України
у Вінницькій області, Управління МВС
України у Вінницькій області,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області
про стягнення моральної та
матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з позовною заявою (а.с. 1) та
уточнюючою позовною заявою (а.с. 25-28)
ОСОБА_4 ним пред'явлено позов до
Староміського ВМ Вінницького МВМ УМВС
України у Вінницькій області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області про стягнення
моральної та матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовано тим,
що в 2006 році протиправними діями
працівників Староміського ВМ
Вінницького МВМ УМВС України у
Вінницькій області позивачу було
завдано тілесних ушкоджень, внаслідок
яких він зазнав фізичних і
психологічних страждань, ушкодження
здоров'я, змін його звичних життєвих
зв'язків. Моральну шкоду позивач оцінює
в 1 166 400 грн. та просить стягнути її з з
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області. Також з даного
відповідача просить стягнути 5 000 грн.
на оплату правової допомоги ФОП ОСОБА_5

Крім того, позивач зазначив, що
працівниками міліції не було вжито дій
щодо збереження його автомобіля ВАЗ-2101,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
був викрадений разом з документами, що
в ньому знаходились. Такими діями, на
думку позивача, йому завдано
матеріальної шкоди на суму 6000 грн., яку
він просить стягнути з Староміського
ВМ Вінницького МВМ УМВС України у
Вінницькій області.

Ухвалою суду від 14.11.2013 року
замінено неналежного відповідача
Староміський ВМ ВМВ УМВС України у
Вінницькій області на належного -
Вінницький міський відділ УМВС України
у Вінницькі йобласті (а.с. 44).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Прокурор просив в задоволенні
позову відмовити, так як позов
безпідставний та не доведений
доказами.

Представник відповідачів
Вінницького МВ УМВС України у
Вінницькій області, Управління МВС
України у Вінницькій області позов не
визнав. Вважає, що позов є
необгрунтованим та безпідставним.
Також зазначив, що шкода, завдана
незаконними діями органів державної
влади, відшкодовується за рахунок
держави, а не за рахунок коштів на
утримання цих органів. Крім того, на
його думку, позивачем взагалі не
доведено спричинення йому моральної
шкоди працівниками міліції, а тому в
цій частині позов не підлягає
задоволенню. Не можуть бути задоволені,
на його думку, і позовні вимоги про
стягнення матеріальної шкоди в розмірі
6000 грн., оскільки дана шкода була
завдана не діями працівників
Вінницького міського відділу міліції,
а особами, які незаконно заволоділи
автомобілем позивача та в подальшому
його пошкодили. По даному факту була
порушена кримінальна справа № 06280277, в
якій ОСОБА_4 визнано потерпілим. Просив
в задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Представник Відповідача ГУ
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області позов
також не визнав. Зазначив, що
Управління є самостійною юридичною
особою, несе відповідальність за
своїми зобов'язаннями, ніяких порушень
прав та законних інтересів позивача не
допускало. Крім того, зазначив, що
органи Державної казначейської служби
України у відповідності з Бюджетним
кодексом України здійснюють лише
обслуговування державного бюджету.
Тому Управління не може нести
відповідальність за дії працівників
інших органів. Просив в задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які
беруть у часть у справі, думку
прокурора, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності,
судом встановлено наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

З вироку Староміського районного
суду м. Вінниці від 11.07.2012 року (а.с. 3-12)
та ухвали апеляційного суду Вінницької
області від 25.10.2012 року (а.с. 16-21), які
змінені в частині призначеного
покарання засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7
та скасовано в частині розв'язання
цивільного позову ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.09.2013 року, судом
встановлено, що вказаних осіб визнано
винними у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України -
перевищення влади, тобто умисне
вчинення службовою особою дій, які явно
виходять за межі наданих повноважень
та заподіяли істотну шкоду
охоронюваним законом правам та
інтересам громадян, що
супроводжувалося насильством та
болісним і таким, що ображають особисту
гідність для потерпілого, діями.

Так, в ніч з 27.03.2006 року на 28.03.2006
року ОСОБА_6, працюючи на посаді
старшого оперуповноваженого
відділення по боротьбі з незаконним
обігом наркотиків Староміського ВМВМВ
УМВС України у Вінницькій області, і
ОСОБА_7, працюючий на посаді
міліціонера-водія служби забезпечення
цього ж відділу міліції, з метою
отримання зізнання у вчиненні злочину,
застосували до ОСОБА_4 фізичну силу, а
саме: підвісили його між двома сейфами
у робочому кабінеті № 412 за допомогою
металевої труби від вішалки, яку
просунули ОСОБА_4 під коліна, та
наручників, які одягнули потерпілому
на руки попереду ніг так, щоб руки
притискалися ліктьовими суглобами до
залізної труби. Коли ОСОБА_7 розкачував
ОСОБА_4 за голову, ОСОБА_6 наносив
дерев'яною палицею численні удари
потерпілому по сідницях. У той час, як
ОСОБА_6 розкачував ОСОБА_4 за голову та
бив його долонею у ліве вухо, ОСОБА_7
наносив удари йому по сідницях
дерев'яною палицею та ременем.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 1757 від 05.07.2006 року-04.08.2006
року у ОСОБА_4 були виявлені тілесні
ушкодження - синці в лівій завушній
ділянці, на обох поверхнях завитка
лівої вушної раковини, на нижній повіці
правого ока, на правому плечі, на
правому передпліччі, в ділянках обох
сідниць, на правій та лівій гомілках,
садна на правому та лівому
передпліччях, в лівій підколінній ямці,
які належать до легких тілесних
ушкоджень, що виникли від дії тупого
твердого предмета (предметів).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_4 діями працівників
міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була
спричинена моральна шкода, якої він
зазнав від стражданнь від перенесеного
фізичного болю, пов'язаного з
нанесенням тілесних ушкоджень,
принижень від незаконного утримання,
порушення його людських прав.

Вирішуючи питання про те, чи
підлягає відшкодуванню ця шкода ГУ
ДКСУ У Вінницькій області, суд виходить
із положень ст.ст. 1167, 1172, 1176, 1177, 1191 ЦК
України.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Частина 2 даної
статті визначає, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано фізичній особі внаслідок
її незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
аршету або виправних робіт.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України
шкода, завдана потерпілому внаслідок
кримінального правопорушення,
компенсується йому за рахунок
Державного бюджету України у випадках
та порядку, передбачених законом.

Разом з цим, хоча відшкодування
шкоди, спричиненої внаслідок
незаконних дій працівників міліції,
передбачено за рахунок коштів
держбюджету, суд вважає, що покладення
відповідальності за шкоду, спричинену
внаслідок незаконних дій працівників
міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на державу в
особі Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій областів з огляду на
предмет та підстави позову, на думку
суду, є необгрунтованими.

Так, відповідно до ст. 48
Бюджетного кодексу України органи
Державної казначейської служби
України здійснюють лише
обслуговування державного бюджету.

Крім того, відповідно до положень
ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання своїх трудових (службових)
обов'язків. А тому суд вважає, що
моральна шкода ОСОБА_4 повинна
відшкодовуватись, органом міліції, з
якими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у
трудових відносинах на час вчинення
злочину (чи його правонаступником).

Таким чином, підстав для
задоволення позову в цій частині суд не
вбачає.

Не може бути задоволено позов
ОСОБА_4 і в частині стягнення з 5000 грн.
витрат в якості оплати правової
допомоги ФОП ОСОБА_5, оскільки він
необгрунтований та недоведений
жодними доказами.

Позовні вимоги щодо стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 6000 грн. з
Вінницького МВМ УМВС УКраїни у
Вінницькій області також не підлягають
задоволенню, оскільки така шкода у
відповідності до ст. 1166 УК України
підлягає відшкодуванню особою, яка її
завдала. Доказів, які б свідчили про
завдання цієї шкоди ОСОБА_4 діями
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріали справи не
містять. Натомість встановлено, що по
даному факту Замостянським РВ ВМВ УМВС
України було порушено кримінальну
спарву № 06280277, а ОСОБА_4 визнано
потерпілим і саме в цій справі ОСОБА_4
заявлено цивільний позов.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 10, 57-60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 1167, 1172, 1177 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Вінницького міського відділу
управління МВС України
у Вінницькій області, Управління МВС
України у Вінницькій області,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області
про стягнення моральної та
матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особами, у
відсутність яких воно ухвалене, -
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: