Провадження №2/761/6215/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

02 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок скоєння
злочину,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
скоєння злочину.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що в кінці лютого 2007 року відносно
позивача, яка на той час була
неповнолітньою, був вчинений злочин
відповідачем. Тривалий час відповідач
не визнавав своєї вини, стверджував, що
не мав з позивачем статевих відносин,
ухилявся від слідства і лише після
експертизи про батьківство визнав свою
вину. Постановою слідчого позивача
було визнано потерпілою. Внаслідок
протиправних дій відповідача
ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивач народила
дитину. Крім того, з боку відповідача
позивачу було завдано матеріальну та
моральну шкоду.

За таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача майнову шкоду в
розмірі 66216 грн. та моральну шкоду в
розмірі 50000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином, а
тому суд вважає за можливе розглядати
справу без участі відповідача,
ухваливши за згодою представника
позивача, відповідно до ст..ст. 224-226 ЦПК
України, заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
а також матеріали кримінальної справи
№ 761/18369/13 (провадження № 1-кп/761/38/14), суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 19.02.2007 року ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинив розпусні дії щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 156 КК України
(розбещення неповнолітніх).

На момент вчинення злочину, позивач
була неповнолітньою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивач народила
дитину ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до висновку судової
молекулярно-генетичної експертизи,
складеного експертами НДЕКЦ при ГУМВС
України в м. Києві від 27.08.2010 року
біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо
ОСОБА_4 не виключається. ОСОБА_2 може
бути біологічним батьком ОСОБА_3,
ймовірність даної події складає 99,999 %.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 18.02.2014 року ОСОБА_2
звільнено від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 156 КК
України у зв'язку із закінченням
строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності,
кримінальне провадження відносно
ОСОБА_2 закрито, цивільний позов
потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування
майнової шкоди залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог щодо
відшкодування матеріальної шкоди,
позивач зазначила, що вона та її
законні представники (батько, мати)
понесли витрати з купівлі дитячої
коляски на суму 545 грн, купівлі дитячого
асортименту в спеціалізованому
магазині «Антошка» по платіжній
карточці матері позивача ОСОБА_5 на
суму 15000 грн, а всього на суму 15545 грн., що
підтверджується доказами, які
знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК України у
разі каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я фізичної особи, яка в момент
завдання шкоди не працювала, розмір
відшкодування визначається виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною 4 ст. 1199 ЦК України
передбачено, якщо потерпілий не має
професійної кваліфікації і після
досягнення повноліття продовжує
залишатися непрацездатним внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, завданого йому до повноліття,
він має право вимагати відшкодування
шкоди в обсязі не нижче встановленого
законом розмірі мінімальної
заробітної плати.

Оскільки станом на 14.10.2012 року
позивач не змогла влаштуватись на
роботу в зв'язку з вищевказаними
обставинами, а отже, вона, в силу
положень ст..ст. 1195, 1199 ЦК України, має
право на відшкодування шкоди в обсязі
не нижче встановленого законом в
розмірі мінімальної заробітної плати.

Позивачем надано розрахунок,
завданої майнової шкоди, за період з
01.01.2007 року по 14.10.2012 року. Даний
розрахунок здійснений з урахуванням
Законів «Про Державний бюджет України»
відповідного року. Згідно даного
розрахунку майнова шкода становить в
сумі 50 671 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 66216 грн. ( 15545 грн. + 50671
грн).

Також судом було встановлено, що
внаслідок неправомірних дій
відповідача, позивач зазнала моральних
страждань, оскільки позивач
завагітніла в ранньому віці, тобто
будучи неповнолітньою, від особи, яка
вчинила відносно позивача злочин проти
статевої свободи та статевої
недоторканості особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно п.п. 3, 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правої відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діяннями заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Отже, виходячи з вимог розумності та
справедливості, суд вважає за можливе
стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 50000
грн.

Судовий збір підлягає стягненню з
відповідача на користь держави
відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст..ст. 1166, 1167, 1195, 1199 ЦК
України, ст..ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 212, 213, 215,
218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
майнову шкоду в розмірі 66216 грн.
(шістдесят шість тисяч двісті
шістнадцять грн.), моральну шкоду в
розмірі 50000 грн (п'ятдесят тисяч грн.) та
на користь держави судовий збір в
розмірі 905,76 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
на загальних підставах, визначених ЦПК
України.

Суддя