АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3455/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/67/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Чічіля В.А., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 02 жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що у зв'язку із обманом
відповідача ОСОБА_2 вимушена була
укласти договір купівлі-продажу
належної їй квартири АДРЕСА_1. Вважає,
що даний договір було вчинено під
впливом тяжкої для неї обставини та на
вкрай невигідних умовах. Тому просила
визнати даний договір купівлі - продажу
від 13 листопада 2008 року недійсним.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 02 жовтня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі - продажу
недійсним - відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційному порядку рішення суду
оскаржила ОСОБА_3 Посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, прохала рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 02 жовтня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначала, що
висновок суду не відповідає дійсності,
оскільки нею у позовній заяви, а також
під час розгляду справи, що укладення
даного договору відбувалося під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах..

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.
Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за її відсутності,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України її неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає за наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції
виходив, з того, що позивачем не
доведено, що оспорюваний нею правочин -
договір купівлі продажу від 02 жовтня 2008
року було укладено з порушенням вимог
закону, передбачених для дійсності
правочину, зокрема, під впливом
помилки, обману або тяжкої для неї
обставини та яким чином вони виплинули
на укладання нею оспорюванного
правочину, і не надано на підтвердження
цих обставин належних та допустимих
доказів. Тобто відсутні правові
підстави для визнання правочину -
договору купівлі-продажу недійсним,
при його укладенні були дотримані усі
передбачені законом вимоги щодо
дійсності правочину.

З таким висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів з
врахуванням наступного.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
іншій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, жилого
будинку або іншого нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним
і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК
України.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
листопада 2008 року між ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, який посвідчено
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу
Полтавської області ОСОБА_4
реєстрований № 6846, згідно ОСОБА_3
продала, а ОСОБА_2 купив вищевказану
квартиру (а. с. 11).

За результатами перегляду справи в
апеляційному порядку, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачкою
ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 60 ЦПК
України не надано доказів на
підтвердження своїх позовних вимог
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним внаслідок того, що не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Зі змісту вказаного договору
купівлі-продажу вбачається, що при його
укладенні сторони попередньо були
ознайомлені з вимогами чинного
законодавства щодо недійсності угод,
обізнані із загальними вимогами,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, згідно із вільним
волевиявленням, котре відповідає
внутрішній волі учасників цього
правочину, маючи на меті реальне
настання правових наслідків.

Так, згідно п. 1.4 вказаного договору
сторони підтвердили, що вони не визнані
недієздатними та не обмежені у
недієздатності, укладення цього
договору відповідає їх інтересам,
волевиявлення є вільним і
усвідомленим, умови цього договору
зрозумілі і відповідають дійсній
домовленості сторін, цей Договір не
приховує іншого правочину і
спрямований на реальне настання
наслідків, які обумовлені в ньому.

Відповідно до положень Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004 № 20/5, яка діяла на час
укладення оспорюваної угоди, перед
підписанням документа нотаріус
зобов'язаний забезпечити ознайомлення
зі змістом документа сторін
(учасників), роз'яснити зміст угод, що
посвідчуються і перевірити, чи
відповідає зміст угод, що
посвідчуються, вимогам закону та
дійсним намірам сторін. Нотаріус
зобов'язаний прочитати текст документу
у випадку, якщо громадянин, який
звернувся за вчиненням нотаріальної
дії, є неписьменним або сліпим. З тексту
договору вбачається, що договір
купівлі-продажу нотаріально
посвідчений, підписаний обома
сторонами у присутності нотаріуса.

Доводи ОСОБА_3 про те, що спірний
договір купівлі-продажу є недійсним з
підстав, визначених ст. 233 ЦК України,
оскільки був укладений під впливом
тяжкої для неї обставини, а саме
наявності боргових зобов'язань перед
ОСОБА_2, який на час укладення договору
був головою правління КС «Турбота» є
необґрунтованими.

Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду
України у п. 19 своєї Постанови від 6
листопада 2009 року № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними",
відповідно до статей 229-233 ЦК правочин,
вчинений під впливом помилки, обману,
насильства, зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною або внаслідок впливу тяжкої
обставини, є оспорюваним.

Частиною 1 ст. 233 ЦК України передбачено,
що правочин, який вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого
правочину.

Згідно роз'яснень п. 23 Постанови
Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання право чинів
недійсними» тяжкими обставинами
можуть бути тяжка хвороба особи, членів
її сім'ї чи родичів, смерть
годувальника, загроза втратити житло
чи загроза банкрутства та інші
обставини, для усунення або зменшення
яких необхідно укласти такий правочин.
Особа має вчинити такий правочин
добровільно, без наявності насильства,
обману чи помилки. Особа, яка оскаржує
правочин, має довести, що за
відсутності тяжкої обставини правочин
не було б вчинено взагалі або вчинено
не на таких умовах.

Однак позивачем ОСОБА_3 не доведено
тяжких обставин. При цьому не може бути
підставою для застосування цієї норми
права таке обґрунтування позову як
наявність обману з сторони
відповідача, оскільки, як вказано в
зазначеному вище роз'ясненні, ця стаття
не передбачає обман.

Крім цього, сама по собі наявність
укладеного договору кредитної лінії №
646СГ від 04.07.2008 року між ОСОБА_3 та КС
Полтавської філії КС «Турбота» при
міжнародній організації «Жіноча
Громада» не є підставою для
застосування вимог зазначеної норми
матеріального права: її вимоги можуть
бути застосовані судом лише у випадку
наявності причинного зв'язку між такою
обставиною та необхідністю укладення
договору, а такого по справі не
доведено жодним доказом.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
фактичні обставини місцевим судом
встановлені повно та об'єктивно, які
підтверджуються матеріалами справи.
Вказаним обставинам та наданим
сторонами доказам судом першої
інстанції надано належний правовий
аналіз, що обґрунтовано відображено у
мотивувальній частині судового
рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.
213 - 215 ЦПК України та є законним і
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
місцевого суду не спростовують, а
матеріали справи не дають підстав
вважати, що суд при розгляді даної
справи допустив порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які у відповідності до вимог ст. 309 ч. 1 п.
4 ЦПК України є підставами для
скасування рішення. Тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ч. 1,
ст. 314 ч. 1 п. 1, ст. 315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 02 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя
Л.М.Хіль

Судді:
О.Ю. Кузнєцова

В.А. Чічіль.