АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1691/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/389/14
Головуючий у 1-й інстанції Любицький В.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б.,
Прядкіної О.В.

при секретарі
Нестеренко А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Семенівського районного суду
Полтавської області від 18 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Горошинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження
строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Семенівського районного суду
Полтавської області від 18 грудня 2013
року відмовлено в позові ОСОБА_1 до
Горошинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження
строку для прийняття спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ст.-Калкаїв
Семенівського району Полтавської
області ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
невірне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, що призвело до
невірного вирішення справи, просить
рішення скасувати та постановити нове
про задоволення його вимог.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є батьком
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а також чоловіком
ОСОБА_2

Згідно заповіту, складеного 29 серпня 2003
року та посвідченого державним
нотаріусом, ОСОБА_4 заповів належне
йому майно своїм дітям - ОСОБА_5 та
ОСОБА_1

Звертаючись до суду з позовом про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини, ОСОБА_1 свої вимоги
обґрунтовував тим, що про заповіт
складений батьком він дізнався лише в
жовтні 2013 році з листа приватного
нотаріуса ОСОБА_6

Відмовляючи в задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що
заявлені позивачем підстави пропуску
строку, а саме - його необізнаність про
існування заповіту, віддаленість від
місця проживання спадкодавця, не
можуть бути визнані поважними
причинами пропуску строку для
прийняття спадщини в розумінні
положень ч.3 ст. 1272 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її .

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року,
вирішуючи питання про визначення
позивачу додаткового строку, суд
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому, необхідно виходити з того, що
поважними причинами є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними
такі причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини
як юридична необізнаність позивача
щодо строку та порядку прийняття
спадщини, необізнаність особи про
наявність спадкового майна, похилий
вік, непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини (наприклад,
встановлення факту проживання однією
сім'єю), невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Судова колегія вважає, що обставини, на
які посилається ОСОБА_1 як в суді першої
так і апеляційної інстанції, як
підстави для визначення додаткового
строку, а саме: необізнаність про
існування заповіту та віддаленість
від місця проживання батька не є
поважними причинами, які б створювали
позивачу, як спадкоємцю, перешкоди для
прийняття спадщини у встановлений
законом строк та не пов'язані з жодними
непереборними, істотними труднощами
для подання заяви про прийняття
спадщини, в тому числі і шляхом
направлення до нотаріальної контори
відповідної заяви поштовим зв'язком.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

Так, посилання апелянта на те, що він не
знав про заповіт свого батька, само по
собі не унеможливлює здійснення ним
дій по поданню заяви про прийняття
спадщини за законом в разі бажання
реалізувати своє право на спадкування.

Фактично апеляційна скарга за своїм
змістом дублює зміст позовної заяви,
вимоги якої судом першої інстанції
розглянуті без порушень норм
матеріального та процесуального права,
з дотриманням положень ст. 212, 213-215 ЦПК
України.

За вказаних обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду першої інстанції, відтак
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 18 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.