Справа № 344/6885/13-ц
Провадження № 22-ц/779/179/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Горблянського Я.Д.

суддів
Горейко М.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Турів О.М.

з участю: представника
апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, - за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 25 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась в
суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2,
мотивуючи тим, що їй на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1, яка зазнала
пошкоджень внаслідок залиття стяжки у
квартирі відповідача.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 20 листопада 2013 року позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 7273
грн. матеріальної шкоди, завданої
залиттям квартири, 500 грн. моральної
шкоди, 2200 грн. витрат на проведення
судової експертизи та на користь
спеціального фонду Державного бюджету
229,40 грн. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням,
представник ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, оскільки вважає його
незаконним, прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, без належного дослідження всіх
обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що висновок суду про те, що
затоплення квартири відбулось з
квартири відповідачки,
необґрунтований та не підтверджений
належними доказами. Акт обстеження
квартири від 09.10.2012 року, з яким
відповідачку при складанні не було
ознайомлено, не відповідає чинному
законодавству, в ньому не чітко вказано
причини затоплення та вина
відповідачки в заподіянні шкоди.
Вібрація викликана роботою
перфоратора, яка вказана як друга
причина пошкодження квартири, взагалі
не описана,- не вказано чим вона
викликана, її інтенсивність,
періодичність та час впливу. В
порушення вимог п.2.3.6 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій в акті комісії не зазначено
причини затоплення квартири із
переліку передбаченого даною нормою.

Висновок судової будівельно-технічної
експертизи від 11.09.2013 року не є належним
доказом у справі, оскільки він не
встановлює технічної причини залиття
квартири 09.10.2012 року, оскільки це є
неможливим внаслідок тривалого
часового інтервалу між залиттям та
датою огляду квартири експертом.

Зважаючи на наведені доводи, апелянт
просить оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, оцінивши зібрані докази,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_4, з квартири поверхом
вище, яка належить ОСОБА_2, позивачу
завдані матеріальні та моральні
збитки, які згідно законодавства
підлягають відшкодуванню.

Такий висновок суду відповідає дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Судом вірно встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві
власності відбулось залиття.

Згідно Акту складеного комісією
представників комунальних органів ОДА
Івано-Франківської області та
виконкому Івано-Франківської міської
ради встановлено, що причиною
затоплення у даній квартирі кімнати,
кухні, кладової, коридору, ванної
кімнати є заливання стяжки, а
порушення герметичної підвісної стелі
та багет - роботою перфоратора з
квартири поверхом вище, яка належить
відповідачці. Даний акт складений
комісійно, з описом подій та їх
наслідків, встановленням причин
пошкодження майна, відповідно до вимог
п.2.3.6. Правил утримання жилих будинків
та прибудинкових територій
затверджених наказом Державного
комітету з питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року

Внаслідок цих обставин квартирі
позивачки були завдані збитки,
визначені висновком
будівельно-технічної експертизи від
11.09.2013 року, вартість яких складає 7273
грн., з яких 2924 грн. вартість матеріалів,
виробів та конструкцій та 4349 грн.
заробітна плата для здійснення
ремонтно-будівельних робіт в квартирі.

Доводи представника апелянта щодо
відсутності вини ОСОБА_2 в завданні
матеріальної шкоди позивачу, колегія
сприймає критично, оскільки вони
спростовуються комісійним актом
обстеження квартири та висновком
будівельно-технічної експертизи, а
інших доказів відповідачем не надано
ні в суді першої, ні апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.1192 ЦК України з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

За таких обставин, у ОСОБА_2 виник
обов'язок відшкодування збитків, що
завдані не належним проведенням
ремонтних робіт в її квартирі.

Задовольняючи позов в частині
стягнення моральної шкоди, суд першої
інстанції, керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК
України, прийшов до правильного
висновку про її розмір в сумі 500 грн.,
визначений з врахуванням ступеня вини
відповідача у заподіянні цієї шкоди та
переживаннях позивача за пошкоджене
майно, створенні в зв'язку з цим
незручностей, зміни звичного способу
життя.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення суду по
суті правильним і таким, що ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Підстав для скасування цього рішення
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 25 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Я.Д. Горблянський

М.Д. Горейко

Я.Ю. Ковалюк