Справа № 211/8230/13-ц
Провадження № 2/211/674/14
У Х В А Л А

іменем України

20 січня 2014 року суддя
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області Ткаченко С.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
захист права власності та визнання
права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно ,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про захист
права власності та визнання права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно .

Ухвалою судді від 25 грудня 2013 року
позовна заява залишена без руху
згідно зі ст. ст. 119, 121 ЦПК України з
пропозицією виправлення недоліків до
15 січня 2014 року, але не більш як на
протязі 3-х днів з дня отримання
позивачем ухвали.

В ухвалі зазначено, що
пред'явлена позовна заява підлягає
залишенню без руху, оскільки :

поштові індекси сторін зазначені не
вірно, з позовом позивач звернувся до
неналежного відповідача, оскільки
повноваження по вирішенню питання
визнання прав власності на самочинне
будівництво є у Криворізької міської
ради , а не у зазначеного в позові
відповідача. Відповідно до ст. 26 Закону
України №2780-ХІІ спори з питань
містобудування вирішуються радами,
інспекціями державного будівельного
архітектурного контролю у межах їх
повноважень, а також судами відповідно
до законодавства.

Згідно п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий
збір» від 08.07.2011 року, який набрав
чинності 01.11.2011 року, ставка судового
збору за подання до суду позовної заяви
майнового характеру встановлюється 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати. Позивачем взагалі
не надано до позову квитанції про
сплату судового збору.

Зазначена ціна позову - 22940 грв.,
однак чому він дійшов висновку про
вартість самочинно збудованого майна
саме в такому розмірі з наданих до
позову документів не зрозуміло.
Відсутні документи в підтвердження
вартості майна, яке позивач просить
визнати за ним.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України ( про
правовий режим самочинного
будівництва )»звернення до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу.

При вирішенні питання про
відкриття провадження у справі за
позовом про визнання права власності
на самочинно збудовані об'єкти суд має
звертати увагу чи зазначено у позовній
заяві відповідно до вимог ст. 119 ЦПК
України обставини щодо звернення
позивача до інспекції державного
будівельного архітектурного контролю
про прийняття об'єкта до експлуатації
та посилання на докази щодо зазначених
обставин. У разі відсутності посилання
на такі обставини або докази суд має
відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України
залишити позовну заяву без руху та
надати строк для усунення недоліків із
наслідками, передбаченими ч.2 ст. 121 ЦПК
України.

Посилань на звернення позивача до
інспекції державного будівельного
архітектурного контролю про прийняття
об'єкта до експлуатації та посилання
на докази щодо зазначених обставин не
надано. Позивач при поданні позову не
зазначив в позові третьою особою
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Дніпропетровській області, хоча саме
ця інстанція уповноважена державою
давати висновок про можливість
прийняття до експлуатації спірного
об'єкта самочинного будівництва та не
зазначив чи звертався він до цього
органу за отриманням висновку саме про
можливість прийняття до експлуатації
спірного об'єкта самочинного
будівництва та чи було йому в цьому
відмовлено.

Не надано ніяких документів про те,
що експлуатація вказаної самочинно
реконструйованої будівлі узгоджена з
пожежною службою, службами енерго-
газо- водопостачання, санітарною
службою, тощо.

Не надає документів, в
підтвердження, що власником іншої
частини домоволодіння є ОСОБА_3, тоді
як відповідно до технічного паспорту
власником є інша особа - ОСОБА_4 Тоді не
зрозуміло чому саме ОСОБА_3 є
відповідачем по справі і яким чином
саме він заперечує право позивача на
самовільно збудоване майно.

Копія звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій надана на двох аркушах,
тоді як з нумерації вбачається, що
такий звіт складається принаймні з 11
аркушів.

Позивач повинен додати до
позовної заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Однак ОСОБА_2 надає
позовну заяву та додані до неї
документи в одному екземплярі.

Копія ухвали рекомендованою
поштою направлялася на адресу
позивача. Однак повернулася до суду з
відміткою про закінчення строку
зберігання.

Зазначені в ухвалі недоліки не
усунуті як на момент зазначений в
ухвалі суду так і на момент винесення
даної ухвали, долею свого позову
позивач не цікавиться.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України
позовна заява вважається не поданою і
підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 119,121 ЦПК України
,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про захист права власності та визнання
права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно вважати не
поданою і повернути позивачеві.

Одночасно, суд роз'яснює, що
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області протягом 5
днів з дня її проголошення . У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п»яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: С. В. Ткаченко