Справа № 405/3903/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014 року. Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Гершкул М.В., Дятел О.В.,
Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кіровограді
цивільну справу за позовом прокурора м.
Кіровограда в інтересах держави,
уповноваженим органом якої виступає
Кіровоградська міська рада до ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна
контора №4 Кіровоградської міської
ради» про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки шляхом
знесення нерухомого майна, її
повернення та відновлення стану, який
існував до порушення прав власника , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м.Кіровограда на підставі
ст.45 ЦПК України в інтересах держави в
особі Кіровоградської міської ради
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
нерухомого майна, її повернення та
відновлення стану, який існував до
порушення прав власника, зазначивши в
обгрунтування позову, що перевіркою з
питань додержання вимог земельного
законодавства, проведеною інспекцією
сільського господарства в
Кіровоградській області, прокуратурою
м. Кіровограда встановлено факт
порушення відповідачем земельного
законодавства, зокрема, встановлено, що
ОСОБА_1 самовільно займає земельну
ділянку площею 20 кв.м. по АДРЕСА_1 під
розміщення гаражу на землях житлової
та громадської забудови, які в силу
ст.ст.84, 122 ЗК України відносяться до
земель комунальної власності. Крім
того, прокурор в обгрунтування позову
зазначив, що за результатами
проведеної державним інспектором
сільського господарства в
Кіровоградській області перевірки
зафіксовано факт вчинення
правопорушення, що викладено в акті
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 31.10.2012 року, з
урахуванням якого було складено
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення №050
від 31.10.2012 року. Постановою державного
інспектора сільського господарства в
Кіровоградській області №050 від 31.10.2012
року ОСОБА_1 визнано винною у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 187 грн. Також зазначив,
що державним інспектором
Держсільгоспінспекції в
Кіровоградській області 30.11.2012 року
перевірено виконання припису від 31.10.2012
року №059 про усунення порушень вимог
земельного законодавства, за
результатами якого складено акт
перевірки від 30.11.2012 року та складено
протокол про адміністративне
правопорушення від 04.01.2013 року №004 про
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.188-5
КУпАП, за яким в подальшому винесено
постанову №004 від 04.01.2013 року, якою
ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.188-5 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

З огляду на зазначене, прокурор
м.Кіровограда вважає, що самовільне
користування відповідачем спірною
земельною ділянкою порушує інтереси
держави в особі Кіровоградської
міської ради у вигляді обмеження
можливості розпорядження відповідною
земельною ділянкою, на підставі чого
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_1
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 20 кв.м. по АДРЕСА_1, яку
вона самовільно займає на землях
житлової та громадської забудови під
розміщення індивідуального гаражу
шляхом знесення за свій рахунок гаражу,
розташованого на вказаній земельній
ділянці, відновити стан вказаної
земельної ділянки, існуючий до початку
проведення будівельних робіт та
повернути земельну ділянку
Кіровоградській міській раді.

Ухвалою Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 19.09.2013 року
залучено до участі в справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора №4
Кіровоградської міської ради».

Представник прокуратури м.
Кіровограда у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, посилаючись
на обставини, зазначені в позові,
просив позов задовольнити.

Представник Кіровоградської
міської ради, будучи присутнім в
судовому засіданні 21.10.2013 року, позовні
вимог підтримав, просив позов
задовольнити, при цьому зазначив, що
Кіровоградською міською радою не
приймалося відповідне рішення про
передачу у власність або ж у
користування відповідачу ОСОБА_1
земельної ділянки площею 20 кв.м. по
АДРЕСА_1, на підставі чого відповідач
без належних правовстановлюючих
документів самовільно зайняла
зазначену земельну ділянку, чим
порушуються права Кіровоградської
міської ради на розпорядження належною
їй земельною ділянкою. В подальшому
подав заяву про розгнляд справи за його
відсутності.

Представник третьої особи, будучи
присутньою в судовому засіданні 21.10.2013
року пояснила, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради №410 від 21.05.1997 року «Про
внесення змін до рішення «Про
використання прибудинкових територій
житлово-експлуатаційних контор міста"
від 07.02.1997 року №103
житлово-експлуатаційним конторам
Головного управління
житлово-комунального господарства
дозволено складати договори оренди на
строкове використання ділянок
прибудинкових територій житлового
фонду міста для розміщення додаткових
споруд та утримувати плату за оренду
земельних ділянок з розрахунку 0,5 грн.
за 1 кв. м., при цьому ОСОБА_1 подала до
ЖЕКу заяву про включення оплати за
гараж, площею 24 кв.м по АДРЕСА_1 в оплату
послуг за утримання будинку та
прибудинкової території. Крім того,
ОСОБА_1 з квітня, 2011 року здійснює
оплату за гараж та з липня 2013 року
здійснює оплату за два гаражі,
розташовані на прибудинковій
території, яку обслуговує ЖЕК №4, в
подальшому представник третьої особи
подала заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, вважаючи їх
необгрунтованими, безпідставними та
недоведеними, просила відмовити в їх
задоволенні, зазначивши в
обгрунтування заперечень, що
відповідач приблизно в 2010 році
придбала гараж, який розташований біля
будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_2, за 2 000 доларів
США, факт купівлі гаражу
підтверджується розпискою, наданою
останньою, зазначений гараж був
побудований приблизно у 1975 році, в свою
чергу, відповідач самовільно не
займала земельну ділянку та не
здійснювала на ній самовільного
будівництва під розміщення
індивідуального гаража. Крім того,
представник відповідача зазначила, що
не можливо однозначно ідентифікувати
гараж, яким користується відповідач, з
підстав неоднакового зазначення в
документах площі гаражу, та відповідно
розміру земельної ділянки, більш того,
на теперішній час відповідачу на праві
приватної власності належить гараж,
площею 18,4 кв.м за адресою АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення представника
прокуратури м. Кіровограда,
представника відповідача, приймаючи до
уваги пояснення представника
Кіровоградської міської ради та
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору, дослідивши надані
сторонами докази по справі в їх
сукупності, з'ясувавши підстави та
предмет позову, характер спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся прокурор в
інтересах Кіровоградської міської
ради, виходячи з положень ст.10 та ст.11
ЦПК України, за якими цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, які мають рівні
права щодо подання доказів та
доведення перед судом їх
переконливості, при цьому суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів сторін, суд вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.1 Земельного кодексу
України визначено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених
Кодексом.

Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Стаття 125 Земельного кодексу
України визначає підстави виникнення
права власності, а також права
постійного користування та права
оренди земельною ділянкою, які
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
самовільним зайняттям земельної
ділянки є будь-які дії які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Фактично у випадку здійснення
експлуатації земельної ділянки до
одержання документа, що посвідчує
право на неї, та його державної
реєстрації має місце самостійне
земельне правопорушення, яке не
пов'язане з порушенням прав власника
земельної ділянки або користувача нею,
і за вчинення якого може наставати
адміністративна відповідальність за
ст.188-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, і
дані факти не заперечувалися і
представником відповідача, що ОСОБА_1
притягувалася до адміністративної
відповідальності за 53-1 КУпАП
(Постанова про накладення
адміністративного стягнення від 31.10.2012
року №050, винесена державним
інспектором Держсільгоспінспекції в
Кіровоградській області Маслюковою
Т.М.) за самовільне зайняття земельної
ділянки площею 20 кв.м на землях
житлової та громадської забудови під
розміщення індивідуального гаража по
АДРЕСА_1, та за ст.188-5 КУпАП (Постанова
про накладення адміністративного
стягнення від 04.01.2013 року №004, винесена
державним інспектором
Держсільгоспінспекції в
Кіровоградській області Маслюковою
Т.М.), за невиконання припису від 31.10.2012
року №059 про усунення вимог земельного
законодавства.

З приводу винесених постанов про
накладення адміністративних стягнень
державний інспектор
Держсільгоспінспекції в
Кіровоградській області Маслюкова Т.М.
пояснила, що перевірка дотримання
вимог земельного законодавства та
фактів самовільного зайняття
земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1
проводилася державними інспекторами
Держсільгоспінспекції в
Кіровоградській області на підставі
листа прокуратури м.Кіровограда про
проведення перевірки від 29.10.2012 року,
при цьому виходом за зазначеною
адресою, було виявлено сім гаражів, на
місці були залишені повідомлення про
необхідність їх власникам чи
користувачам з»явитися до Інспекції
для надання пояснень, було складено
акти обстеження земельних ділянок, в
свою чергу, ОСОБА_1, яка з»явилася до
Інспекції, пояснила, що саме вона
займає частину земельної ділянку по
АДРЕСА_1, на якій розміщений гараж, який
вона придбала у 2010 році у гр.ОСОБА_2, та
звернулася до міської ради про
оформлення документів на земельну
ділянку. В подальшому, за відсутності у
ОСОБА_1 документів на право власності
або право користування земельною
ділянкою, було складено протоколи про
адміністративне правопорушення, на
підставі яких винесені постанови,
накладено адміністративні стягнення,
проти чого ОСОБА_1 не заперечувала,
адміністративні стягнення у вигляді
штрафів були нею сплачені. Державний
інспектор також зазначила, що розмір
земельної ділянки по АДРЕСА_1, якою
користується ОСОБА_1, і який визначений
в документах як 20 кв.м, визначено
приблизно, оскільки у державних
інспекторів не має повноважень на
вимірювання площ земельних ділянок при
проведенні перевірок, та при складанні
документів про порушення вимог
земельного законодавства (актів
обстеження земельної ділянки,
протоколів про адміністративне
правопорушення, винесення на їх
підставі постанов та приписів про
усунення порушень вимог земельного
законодавства) беруться до уваги
пояснення особи, зі слів якої вносяться
дані до зазначених документів про
розмір земельної ділянки, яка
перебуває у фактичному користуванні.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_2 підтвердила факт продажу
нею гаражу по АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_3 у 2010
році за 2 000 доларів США, про що вона
особисто написала розписку, крім того,
пояснила, що приблизно в 60-ті роки вони
з чоловіком приїхали з Півночі, після
чого стали постійно проживати по
вул.Леніна, при цьому поряд з місцем їх
проживання АДРЕСА_1 вони придбали гараж
за 300 рублів, для зберігання в ньому
транспортного засобу зробили там
ремонт, викопали підвал, забетонували,
перекрили шифером покрівлю. Після
смерті чоловіка, вона декілька років
платила за гараж кошти в ЖЕК з
розрахунку 54 коп. за 1 кв.м, та у зв»язку
із скрутним матеріальним становищем
вимушена була продати гараж у 2010 році
ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_3 підтвердив факт
купівлі ним 17.07.2010 року гаражу у
гр.ОСОБА_2, при цьому зазначив, що ОСОБА_1
є його дружиною, гараж придбаний ним в
інтересах сім»ї, кошти за гараж, який
розміщений біля житлового будинку
АДРЕСА_1, в розмірі 12 грн. 00 коп. його
дружина ОСОБА_1 щомісячно сплачує в ЖЕК
№4.

Крім того, факт купівлі гаражу
підтверджується розпискою від 17.07.2010
року, виданою ОСОБА_2 (а.с.48).

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
№410 від 21.05.1997 року «Про внесення змін
до рішення «Про використання
прибудинкових територій
житлово-експлуатаційних контор міста"
від 07.02.1997 року №103
житлово-експлуатаційним конторам
Головного управління
житлово-комунального господарства
дозволено складати договори оренди на
строкове використання ділянок
прибудинкових територій житлового
фонду міста для розміщення додаткових
споруд та утримувати плату за оренду
земельних ділянок з розрахунку 0,5 грн.
за 1 кв. м. (а.с.62).

Згідно з відомостями особового
рахунку №НОМЕР_1, відкритого в ЖЕК №4 на
ОСОБА_1, яка прож.за адресою АДРЕСА_1,
остання з квітня, 2011 року та з липня, 2013
року вносить плату за гаражі.

Відповідно до довідки ЖЕКу №4 від
08.08.2013 року №356 ОСОБА_1 виконується
оплата за гаражі в кількості 2-ох штук
за адресою АДРЕСА_1, якими вона
користується. (а.с.49).

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_4 пояснив, що він з 1962 року
проживає за адресою АДРЕСА_1, при цьому
станом на 1975 рік біля житлового будинку
були наявні підсобні приміщення у
вигляді сараїв та гаражів, одним з яких
користувався ОСОБА_5, після смерті
якого його дружина продала гараж
ОСОБА_3.

З досліджених в судовому засіданні
матеріалів інвентаризаційної справи
№12593 по АДРЕСА_1, судом встановлено що
за вказаною адресою станом на 22.12.1971
року малися службові підсобні
приміщення: сараї «Б», «В», погріб «Г»,
гараж «Д», станом на 1993 року самовільно
побудовано гараж літерою «Ж».

Судом також встановлено, що 29.10.1999
року ОСОБА_1 на підставі рішення
виконавчого комітету міської ради
народних депутатів №942 від 12.11.1997 року
надано дозвіл на будівництво гаража
розміром 9,00х4,00 м по АДРЕСА_1.

Дозволом від 17.03.2006 року №1302 ОСОБА_1 на
підставі рішення виконкому
Кіровоградської міської ради від 24.12.2003
року №1699 надано дозвіл на
реконструкцію господарських будівель
літ. «В», «И», «К», «Л» з добудовою та
збільшенням розмірів 8,60х18,90 по АДРЕСА_1.

Відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ №137075 ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки площею 0, 0499 по
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Кіровоградської міської ради №4104 від
19.10.2010 року.

Крім того, відповідно до інформації
ОКП «Кіровоградське обласне об»єднане
бюро технічної інвентаризації від
08.11.2012 року №3622-3 згідно з даними ОКП
«Кіровоградське ООБТІ самочинно
збудованих будівель за адресою АДРЕСА_1
(остання інвентаризація листопад, 2010
року) немає.

Окрім того, судом встановлено, що
відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №15098536
від 21.12.2013 року ОСОБА_1 належить на праві
приватної власності на підставі
свідоцтва про право власності, серії та
номером №15098119 від 21.12.2013 року, виданого
реєстраційною службою
Кіровоградського міського управління
юстиції Кіровоградської області гараж,
загальною площею 18,4 кв.м по АДРЕСА_1

Більш того, рішенням
Кіровоградської міської ради «Про
надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 07.12.2011
року №1065 ОСОБА_1 надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
безоплатно у власність по АДРЕСА_1
площею 0, 0040 га для будівництва
індивідуального гаража за рахунок
земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі.

Станом на 01.01.2014 року проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1
для будівництва індивідуального
гаража, загальною площею 0, 0038 га за
адресою АДРЕСА_1 розроблений ФОП
"ОСОБА_6" та погоджений управлінням
Держземагенства у Кіровоградському
районі Кіровоградської області
(висновок про погодження проекту
землеустрою від 04.10.2013 року №1408/04-19/11-13).

Згідно зі ст.211 ЗК України громадяни
та юридичні особи несуть цивільну,
адміністративну або кримінальну
відповідальність відповідно до
законодавства, зокрема, за самовільне
зайняття земельних ділянок, причому,
відповідно до ст.212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними, крім
того, приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.152, п.2 ч.3 ст.152 ЗК
України держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю, одним
із способів захисту прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки є
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Згідно зі ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі; доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення по справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір;
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини суд відзначає, що
предметом заявленого по справі позову
є зобов»язання ОСОБА_1 до звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
площею 20 кв.м., розташованої за адресою
АДРЕСА_1 шляхом знесення нерухомого
майна, її повернення та відновлення
стану, який існував до порушення прав
власника, тобто, виходячи з вимог ст.60
ЦПК України, обставинами, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і які підлягають доказуванню, є
факт самовільного зайняття ОСОБА_1
земельної ділянки, її площа, місце
розташування, факт наявності на
самовільно зайнятій земельній ділянці
нерухомого майна, його розміри,
функціональне призначення, належність
нерухомого майна, стан земельної
ділянки, який існував до її
самовільного зайняття.

Під час судового розгляду справи
шляхом допиту свідків, вивченням
план-схеми земельної ділянки,
матеріалів інвентаризаційної справи
достовірно не встановлено, і
представником прокуратури
м.Кіровограда в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК
України, не доведено шляхом подання
належних і допустимих доказів, яка саме
земельна ділянка, за самовільне
зайняття якої притягувалася до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 і відносно якої заявлено позов
прокурором, є саме тією земельною
ділянкою, на якій розташований гараж,
що фактично займає та використовує
відповідач, як не доведено прокурором і
розмір зазначеної земельної ділянки,
не надано належних доказів щодо площі
об»єкту нерухомого майна - гаражу, який
необхідно знести, та його місця
розташування, а також доказів стосовно
того, який стан земельної ділянки
існував до початку проведення
будівельних робіт, та в чому полягають
порушення прав власника
Кіровоградської міської ради щодо
розпорядження земельною ділянкою, на
підставі чого, та приймаючи до уваги, що
лише при самовільному зайнятті
земельної ділянки є вимога усунення
самовільно побудованих будівель та
споруд, які були збудовані за час
незаконного використання земельних
ділянок, в задоволенні позову
прокурора м.Кіровограда, поданого в
інтересах держави в особі
Кіровоградської міської ради про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
нерухомого майна, її повернення та
відновлення стану, який існував до
порушення прав власника, необхідно
відмовити у зв»язку з його
необгрунтованістю та недоведеністю.

В порядку ст.88 ЦПК України судові
витрати віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.ст.16, 376 ЦК України,
ст.ст.116, 122, 125, 152, 212 Земельного Кодексу
України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора м.
Кіровограда в інтересах держави,
уповноваженим органом якої виступає
Кіровоградська міська рада до ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет позову комунальне
підприємство "Житлово-експлуатаційна
контора №4 Кіровоградської міської
ради" про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки площею 20
кв.м по АДРЕСА_1 під розміщення
індивідуального гаражу шляхом
знесення за свій рахунок нерухомого
майна - індивідуального гаража,
повернення її власнику
Кіровоградській міській раді та
відновлення стану замельної ділянки,
який існував до порушення прав
власника - початку проведення
будівельних робіт, - залишити без
задоволення.

Судові витрати по справі
віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м.Кіровограда
шляхом подачі до суду першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова