КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/4598/13-ц
Провадження № 2/552/195/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2014 року Київський районний суд м.
Полтава у складі: головуючого судді
Миронець О.К., за участю секретаря
судового засідання - Шаня О.О.,
відповідача - ОСОБА_1 розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
судових засідань Київського районного
суду м. Полтава цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нубіс Карпаток» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
завданої працівником під час виконання
трудових обов'язків

ВСТАНОВИВ:

25.06.2013 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нубіс
Карпаток» звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
працівником під час виконання трудових
обов'язків. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач вказав, що
відповідач ОСОБА_1 знаходився в
трудових відносинах з ТОВ «Нубіс
Карпаток» на підставі укладеного
строкового трудового договору від
15.04.2013 року. 23 травня 2013 року товариство
отримало від відповідача заяву, у
електронному вигляді, про звільнення
за власним бажанням з 27 травня 2013 року.
На його заяву товариством було
надіслано листа від 31.05.2013 року з
вимогою у відповідності до укладеного
строкового договору повернути
матеріальні цінності, отримані ним. В
ході зустрічі ОСОБА_1 з
представником товариства він
відмовився передати ввірене йому майно
та надати звіт про використання коштів
та пального. Прохає стягнути з ОСОБА_1
на користь товариства 16435,56 гривень
матеріальної шкоди та 230 гривень
судового збору, а також 5000 гривень у
рахунок відшкодування моральної шкоди.
27 серпня 2013 року до суду надійшло
уточнення позовних вимог, у якому
позивач прохає стягнути з відповідача
ОСОБА_1 13627,56 гривень матеріальної шкоди
та 5000 гривень моральної шкоди, а всього
18627,56 гривень.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, він належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи, його явка була визнана
судом обов'язковою, але від нього
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі їх представника.
Представником позивача також надано
додаткові пояснення щодо позову.
Згідних письмових пояснень доданих до
справи станом на 03.01.2014 року ОСОБА_1 не
повернуто наступне майно: смартфон Nokia
Lumina 800, чехол до смартфона, зчитувач
флеш-карт Grand - X mini car, модуль пам'яті
mikro-SD Trans Flash, канцтовари згідно
квитанції 44328 від 19.04.2013 року. Також під
час дії трудового договору між ТОВ
«Нубіс Карпоток» та ОСОБА_1 останнім
було використано пального на суму 5712,10
гривень. Згідно квитанцій від 17.04.2013
року, 30.04.2013 року, 13.05.2013 року, 21.05.2013 року
ОСОБА_1 надавались грошові кошти на
загальну суму - 3846,41 гривня, але він не
надав звіт про їх використання.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
заперечив проти позову, вважає його
необґрунтованим та пояснив, що ввірене
йому майно він відправив ТОВ «Нубіс
Карпаток» поштою та надав на
підтвердження копії
товарно-транспортних накладних. Щодо
повернення коштів пояснив, що вони
надавались йому для обслуговування
автомобіля, ремонту телефону та на
придбання інших речей необхідних йому
для роботи. Всі покупки на які йому
висилались кошти були попередньо
погоджені з керівництвом і тільки тоді
він отримував кошти. Щодо звітів за
використане пальне пояснив, що його
автомобіль на якому він працював був
обладнаний системою глобального
позиціонування і він кожен день за
допомогою скайпу повідомляв показники
на спідометрі та про кількість
використаного пального.

Суд заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи приходить
до таких висновків.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод та
інтересів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
дказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що на підставі
укладеного строкового трудового
договору від 15.04.2013 року ОСОБА_1
знаходився в трудових відносинах з ТОВ
«Нубіус Карпаток». 23 травня 2013 року
ОСОБА_1 направив ТОВ «Нубіс Карпаток»
заяву про звільнення за власним
бажанням. Згідно акту прийому передачі
матеріальних цінностей від 17.04.2013 року,
який підписано сторонами, ОСОБА_1
отримав наступні матеріальні цінності,
а саме зарядний пристрій для телефону,
телефон Samsung GT-E2252, заправочну картку
ОККО, GPS навігатор. Згідно акта прийому
передачі матеріальних цінностей від
17.05.2013 року, який підписано лише
представником ТОВ «Нубіс Карпаток»
ОСОБА_1 отримав наступні матеріальні
цінності, а саме смартфон Nokia Nokia Lumina 800,
чехол до смартфона, стартовий пакет
МТС, масло моторне, фільтр масляний,
візитки, каталоги.

Згідно товарно-транспортної накладної
від 10.06.2013 року №2270 ОСОБА_1
відправив ТОВ «Нубіус Карпаток»
телефон самсунг, зарядний пристрій,
кабель Санусі, заправочну картку ОККО,
GPS навігатор, телефонну картку. Доказів
на підтвердження того, що ОСОБА_1
передавались смартфон Nokia Lumina 800, чехол
до смартфона, зчитувач флеш-карт Grand - X
mini car, модуль пам'яті mikro-SD Trans Flash,
канцтовари згідно квитанції 44328 від
19.04.2013 року суду не надано. Отже, суд
приходить до висновку, що майно, яке
було отримано відповідачем він
повернув, отже позовні вимоги не
підлягають до задоволення з цій
частині. Щодо стягнення грошових
коштів в сумі 13627,56 гривень з яких 287,25
гривень за канцелярські товари, 3846,41
гривень готівки відправленої через
банківську установу, 5666,98 гривень за
використане дизельне пальне, 2500
гривень кошти на відрядження
представника ТОВ «Нубіс Карпаток» 1096,92
гривень, амортизаційні нарахування за
використання автомобіля, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
ні з позовної заяви, ні з доданих до
справи доказів не вбачається підстави
для стягнення з відповідача
вищевказаних грошових коштів.

Щодо позовної вимоги про стягнення
моральної шкоди в сумі 5000 гривень суд
приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
за №4 під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. В ході судового засідання
не було доведено факту, що діями
відповідача позивачу завдано
моральної шкоди. Аналізуючи всі докази
суд приходить до висновку, що позовна
вимога про стягнення моральної шкоди
не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Оскільки в
задоволенні позову позивачу
відмовлено в повному обсязі, отже
вимога про стягнення судових витрат з
відповідача не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст. ст. 60, 212-215, ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Нубіус Карпаток» в
задоволенні їх позовних вимог в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Київський районний суд м. Полтава
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
О.К.Миронець