Провадження № 2/107/399/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Керч

Керченський міський суд АР Крим у
складі:

судді
Короткової Л.М.

при
секретарі - Зубцовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Керч цивільну
справу за позовом Обслуговуючого
кооперативу «Гаражний кооператив
«Сигнал-2» до ОСОБА_1 про стягнення
членських внесків та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Обслуговуючий кооператив
«Гаражний кооператив «Сигнал-2» (далі
кооператив) звернувся з дійсним
позовом до суду, та уточнивши його
остаточно просить стягнути з
відповідачки заборгованість по сплаті
членських внесків в розмірі 1132 грн. 14
коп. та пеню за несвоєчасну сплату цих
внесків в сумі 1003 грн. 41 коп. Свої вимоги
мотивує тим, що відповідачка є членом
кооперативу та зобов'язана сплачувати
до початку нового року членські
внески, які встановлені загальними
зборами членів кооперативу. Але свої
обов'язки не виконує та допустила
заборгованість за сплату членських
внесків за 2010 рік в сумі 200 грн., за 2011
рік в сумі 300 грн., за 2012 рік в сумі 311 грн.
27 коп. та за 2013 рік в сумі 350 грн.
Статутом кооперативу передбачено, що
за несвоєчасну сплату членських
внесків члени кооперативу повинні
сплатити пеню в розмірі 0,1% за кожен
день просрочки від суми внеску.
Позивачка за 2009 рік оплату провела
17.01.2010 року, тому розмір пені за
вказаний час склав 73 грн., за 2010 рік не
проведена оплата за 1430 днів, тому сума
пені складає 286 грн., за 2011 рік не
проведена оплата за 1065 днів, тому сума
пені складає 319 грн. 50 коп., за 2012 рік не
проведена оплата за 700 днів, тому сума
пені складає 217 грн. 70 коп., за 2013 рік не
проведена оплата за 365 днів, тому сума
пені складає 127 грн. 75 коп. В судовому
засіданні представники позивача
підтримали свої позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідачка та її представник
позовні вимоги визнали частково та
пояснили, що дійсно за 2009 рік на кілька
днів було прострочено сплату членських
внесків, оплачено було 17.01.2010 року, але
позивач невірно нарахував розмір пені,
тому відповідачка відмовилась його
сплачувати. В подальшому в грудні 2010
року позивач відмовився прийняти від
неї членські внески за 2010 рік, бо
вимагав оплатити нараховану ним пеню
за 2009 рік, тому вона і не стала
сплачувати членські внески із-за
неправомірних дій самого позивача.
Просить врахувати, що розмір пені, яких
нарахував відповідач невірний, та
застосувати строк позовної давнини на
вимоги про стягнення пені.

Вислухавши думку сторін, пояснення
свідка, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню по наступним
підставам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом
кооперативу та відповідно до п. 5.5.
Статуту кооперативу зобов'язана
своєчасно здійснювати оплату річних та
цільових внесків, встановлених
загальними зборами (ар.с.4).

Але, відповідачка в порушення
вказаних вимог з 2010 року не сплачує
встановлені загальними зборами
кооперативу (ар.с.18-19) вказані внески. За
2010 рік нею не було сплачено 200 грн., за
2011 рік - 300 грн., за 2012 рік - 311 грн. 27 коп.,
за 2013 рік - 350 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Обов'язок сплачувати внески покладені
на відповідачку відповідно до умов
Статуту кооперативу, тому згідно до ст.
525 ЦК України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, отже сума
заборгованості по несплаченим внескам
підлягає примусовому стягненню з
відповідачки.

Враховуючи, що заборгованість за 2013 рік
по внескам на день розгляду справи
21.01.2014 року відповідачка також не
сплатила і закінчився кінцевий термін
для його сплати 31.12.2013 року, то суд
вважає, що і вказану заборгованість
також необхідно стягнути з
відповідачки в примусовому порядку на
захист прав позивача,бо він просив в
уточнених вимогах стягнути
заборгованість зі станом на 01.01.2014 року,
а загальна сума заборгованості по
внескам складає 1161 грн. 27 коп., яка
підлягає стягненню. В цій частині
вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

П. 5.6. Статуту кооперативу передбачено,
що член кооперативу за невиконання
вимог дійсного Статуту та своїх
обов'язків несе відповідальність у
наступному виді:- за невнесення на
протязі року членських, цільових,
вступних внесків з січня нового року -
брати пеню у розмірі 0,1% за кожен день
просрочки від суми внеску за всі роки
боргу по членським та цільовим внескам(
ар.с 11).

Вказаний п. Статуту передбачає, що член
кооперативу несе відповідальність за
несплату внесків за поточний рік і така
відповідальність починається з 01 січня
наступного року.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України
неустойкою(штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Отже вимоги про стягнення пені з
відповідачки за невиконання
зобов'язання про сплату пайових
внесків засновані на законі, однак сума
пені, яку просить стягнути позивач не
відповідає наданим розрахункам.

Позивач в своїх розрахунках просив
стягнути з відповідачки пеню спочатку
до наданого до позовної заяви
розрахунку з 2009 року в сумі 1003 грн. 41
коп., а потім в розмірі 976 грн. 29 коп.
відповідно до уточненого розрахунку,
який було надано в судовому засіданні.

Відповідачка та її представник надали
в судовому засіданні свій розрахунок
заборгованості по пені, який складає 474
грн. 88 коп.

Суд перевіривши вказані розрахунки
сторін приходить до висновку, що не
один з них неможливо прийняти до уваги,
оскільки вони не відповідають вимогам,
встановленими Статутом та невірно
пораховані. Перший розрахунок позивача
стосувався нарахування пені за
попередні роки, по яким не наступало
право вимоги цієї пені,а в уточненому
розрахунку невірно встановлено
кількість прострочених днів. В
наданому відповідачкою та її
представником розрахунку також
невірно пораховані дні несплати
заборгованості.

При таких обставинах, суд не приймає до
уваги вказані розрахунки, але вважає за
можливе самостійно зробити розрахунок
пені за невиконання зобов'язання.

Отже, за 2009 рік відповідачка повинна
була сплатити встановлений рішенням
загальних зборів внесок до 31.12.2009 року,
але вона його сплатила тільки 17.01.2010
року, отже просрочила сплату на 17 днів,
тому розмір пені становить (200 грн. х 0,1%
х 17 днів ) 3 грн. 40 коп. Тому суд вважає, що
позивач невірно встановив розмір пені
в сумі 73 грн., бо вона завищена
безпідставно.

За 2010 рік відповідачка повинна була
сплатити встановлений рішенням
загальних зборів внесок до 31.12.2010 року,
але вона його взагалі не сплатила, отже
просрочила сплату заборгованості в
розмірі 200 грн., тому повинна сплатити
пеню, яку позивач в уточнених вимогах
просив стягнути зі станом на 01.01.2014 рік
та розмір цієї пені за три роки складає
за 1096 днів суму (200 грн. х 0,1% х 1096 днів) 219
грн. 20 коп.

За 2011 рік відповідачка повинна була
сплатити встановлений рішенням
загальних зборів внесок до 31.12.2011 року,
але вона його взагалі не сплатила, отже
прострочила сплату заборгованості в
розмірі 300 грн., тому повинна сплатити
пеню, яку позивач в уточнених вимогах
просив стягнути зі станом на 01.01.2014 року
та розмір цієї пені за два роки складає
за 731 день суму(300 грн. х 0,1% х 731 день) 219
грн. 30 коп.

За 2012 рік відповідачка повинна була
сплатити встановлений рішенням
загальних зборів внесок до 31.12.2012 року,
але вона його взагалі не сплатила, отже
прострочила сплату заборгованості в
розмірі 311 грн.27 коп., тому повинна
сплатити пеню, яку позивач в уточнених
вимогах просив стягнути зі станом на
01.01.2014 року та розмір цієї пені за рік
складає 365 днів суму (311грн. 27 коп. х 0,1% х
365 днів) 113 грн. 61 коп.

За 2013 рік відповідачка повинна була
сплатити встановлений рішенням
загальних зборів внесок до 31.12.2013 року,
але вона його не сплатила, отже
прострочила сплату заборгованості в
розмірі 350 грн., але пені зі станом на
01.01.2014 року тобто на уточнений
позивачем строк не існує, бо вона
починається рахуватися тільки з 01.01.2014
року. Тому за цей рік у стягненні пені
зі станом на 01.01.2014 р. варто відмовити.

Відповідачка та її представник зробили
заяву про застосування позовної
давності до вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист цивільного права або інтересу.

Ч.2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до
вимог про стягнення
неустойки(штрафу,пені) встановлюється
спеціальна скорочена позовна давність
в один рік.

Позивач звернувся про стягнення пені з
відповідачки за період з 01.01.2010 року по
01.01.2014 року, та позовна заява до суду
надійшла 06.12.2013 року.

В судовому засіданні не було
встановлено ніяких поважних причин
пропущення позивачем позовної
давності про стягнення пені з 01.01.2010
року до 06.12.2012 року.

Отже, судовому захисту підлягають
вимоги про стягнення з відповідачки
пені тільки в межах одного року, що
становить за період з 06.12.2012 року по
01.01.2014 року( 391 день) за несплату внесків
за 2010 рік в сумі 200 грн.- 78 грн. 20 коп.; за
несплату внесків за 2011 рік в сумі 300
грн.-117 грн. 30 коп.; за несплату внесків
за 2012 рік в сумі 311 грн. 27 коп. - 121 грн. 70
коп., а всього 317 грн. 20 коп., які і
підлягають примусовому стягненню з
відповідачки, а в задоволенні вимог про
стягнення пені за попередній строк
варто відмовити за спливом позовної
давності, тому в цій частині вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідачки про неправомірність дій
позивача в тій частині, що він
відмовився прийняти у неї членські
внески за 2010 рік, бо неправомірність
дій голови кооперативу не була
встановлена судовим рішенням або іншим
процесуальним документом та при цьому
суд враховує, що відповідачка мала і
інші можливості для сплати таких
внесків( наприклад шляхом
перерахування коштів поштовим
відправленням), але таку можливість не
використовувала. Тому пояснення свідка
ОСОБА_2, яка підтвердила, що в грудні 2010
року вона біля правління кооперативу
чула, як голова кооперативу
відмовлявся прийняти від відповідачки
внески без сплати пені до уваги не
приймаються як доказ неправомірності
дій позивача.

При таких обставинах суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати
підлягають стягненню з відповідачки в
сумі 229 грн. 40 коп., а зайве сплачений
судовий збір в такому ж розмірі
підлягає поверненню позивачу на
підставі ст. 7 Закону України « Про
судовий збір».

Керуючись ст. ст. 525,526 ЦК України, ст.ст.
212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Обслуговуючого кооперативу
«Гаражний кооператив «Сигнал-2» до
ОСОБА_1 про стягнення членських
внесків та пені - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Обслуговуючого кооперативу «Гаражний
кооператив «Сигнал-2» заборгованість
за пайові внески за 2010 рік - 200 грн. та
пеню на цю суму за період з 06.12.2012 року
по 01.01.2014 року 78 грн. 20 коп.,
заборгованість за 2011 рік у сумі 300 грн. 00
коп. та пеню на цю суму за період з 06.12.2012
року по 01.01.2014 року 117 грн. 30 коп.,
заборгованість за пайові внески за 2012
рік - 311 грн. 27 коп. та пеню на цю суму за
період 06.12.2012 року по 01.01.2014 року - 121 грн.
70 коп., заборгованість за пайові внески
за 2013 рік - 350 грн. 00 коп. та судові
витрати по справі 229 грн. 40 коп., а
всього 1707 (одна тисячі сімсот сім) грн. 87
коп.

В задоволені інших вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету України
(УК у м. Керчі, вул. Свердлова, 21 АРК,
, рахунок № 0019 за кодом
бюджетної класифікації доходів 22030001 в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України в
Автономній Республіки Крим, м.
Сімферополь, МФО 824026) на користь
Обслуговуючого кооперативу «Гаражний
кооператив «Сигнал-2»
(місцезнаходження : м. Керч, вул.
Раз'єздна, код ЄДРПОУ № 36022233 ) зайві
сплачені у ПАТ Банк «Морський» судові
витрати по справі за квитанцію № ПН5860
від 6 грудня 2013 року в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Автономної
Республіки Крим м. Феодосія через
Керченський міський суд АР Крим в
порядку та строки, передбачені ст.294 ЦПК
України.

Суддя (суддя) Л.М. Короткова

З оригіналом згідно.

Суддя -