Справа № 201/3026/2013ц
Провадження №2/201/51/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Трещова
В.В. при секретарі - Горбатенко Д.К.

розглянувши за участю позивача та
відповідача у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ВАТ НАСК «Оранта»
про стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2013 року позивач звернулась до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення шкоди в обґрунтування
якого посилалась на те, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1. 15.12.2012 року
відповідач залив квартиру позивача,
чим спричинив позивачу матеріальну та
моральну шкоду. Позивач просила
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі визначеному
експертизою та моральну шкоду в
розмірі 5000 гривень.

Судом було залучено до участі у справі
в якості третьої особи ВАТ НАСК
«Оранта», оскільки позивачем було
застраховано квартиру в цій установі.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила позов задовольнити з
підстав у ньому викладених.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав частково, пояснивши, що залиття
квартири позивача відбулося внаслідок
зриву крану в квартирі відповідача, але
не він не погоджується з розміром
заявленої в позові шкоди.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив.

Суд, вислухавши позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
даної цивільної справи, приходить до
наступного.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири розташованої в
АДРЕСА_1, що визнано сторонами справи та
підтверджується відповідним
свідоцтвом (а.с.17).

Встановлено, що 15.12.2012 року,
відповідачем було залито квартиру
позивача, чим спричинено матеріальну
шкоду, що визнано сторонами справи та
підтверджується наданими актами КЖЕП.

18 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та
ВАТ НАСК «Оранта» було укладено
договір страхування вказаної квартири,
що підтверджується відповідним
договором.

Відповідно до висновку №1335-13 від 18.12.2013
року комісійної судової
будівельно-технічної експертизи
вартість матеріальної шкоди,
заподіяної ОСОБА_1, як власнику
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 внаслідок залиття квартири,
яке сталося 15 грудня 2012 року складає:
1486,80 гривень.

Позивачем за проведення судової
будівельно-технічної експертизи
сплачено до Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Міністерства Юстиції
України 1836 гривень, що підтверджується
відповідною квитанцією.

Правовідносини, які виникли між
сторонами врегульовані нормами
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Зокрема
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої в наслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, що
заподіяла шкоду майну, зокрема
відшкодувати заподіяні збитки у
розмірі вартості виконання робіт,
необхідних для відновлення речі.

Оскільки шкоду квартирі позивача було
спричинено 15.12.2012 року, тобто за 3 дні до
укладення договору страхування
квартири (18.12.2012 року), підстави для
залучення страхової компанії в якості
співвідповідача відсутні.

Враховуючи, що подія, внаслідок якої
була залита квартира позивача, сталася
з вини відповідача, а згідно висновку
експерта №1335-13 від 18.12.2013 року вартість
матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1,
як власнику квартири складає: 1486,80
гривень, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позову в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суми у розмірі 1486,80 гривень та витрат
понесених позивачем за проведення
експертизи у розмірі 1836 гривень.

Вирішуючи вимоги позивача в
частині стягнення моральної шкоди у
розмірі 5000 гривень, суд приходить до
наступного.

Оскільки в судовому засіданні знайшов
своє об'єктивне підтвердження факт
спричинення відповідачем матеріальної
шкоди квартирі позивача, суд приходить
до висновку про наявність права
позивача на відшкодування йому
моральної шкоди.

Так, ст.1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі, і щодо яких
у сторін виник спір. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що з вини
відповідача було спричинено
матеріальну шкоду квартирі позивача,
тобто внаслідок винних дій відповідача
було порушено право власності
позивача, вона змушена витрачати кошти
на ремонт, оскільки відповідач в
добровільному порядку не відшкодовує
завдану шкоду, позивач внаслідок дій
відповідача була змушена змінювати
певні умови свого життя та побуту, що
спричинило позивачу певні незручності.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди з даних
підстав підлягають задоволенню
частково у сумі 200 гривень, оскільки
саме така сума є співмірною завданій
шкоді та доведена належними доказами у
справі.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст.88 ЦПК України покладаються на
сторону проти якої постановлено
рішення пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, ч. 9 ст. 74, 88 ЦПК України,
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1486
гривень 80 копійок матеріальної шкоди
та 200 гривень моральної шкоди
спричиненої залиттям квартири, а також
1836 гривень у якості відшкодування
судових витрат за проведення
експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 229
гривень 40 копійок судових витрат -
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська.

Головуючий: суддя