Справа № 761/9755/14-ц
Провадження №2/761/3795/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Туровській
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 01 квітня 2014 року
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення
аліментів на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між
нею та Відповідачем був укладений шлюб
26 липня 2003 року, який було розірвано
згідно рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 12 листопада
2013 року. Зауважує, що вони із
Відповідачем мають сина ОСОБА_3 (далі -
Дитина), ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу проживає разом із нею.
Вказує, що Відповідач участі в
утриманні дитини не приймає, тому
просить суд ухвалити судове рішення,
яким стягнути із Відповідача аліменти
на дитину у твердій грошовій сумі у
розмірі 15 000 грн., мотивуючи тим, що за її
інформацією Відповідач постійного
місця роботи не має, проте, є приватним
підприємцем та отримує в середньому
дохід близько 30 000 грн. щомісячно.

У судовому засіданні Позивач та її
представник позовну заяву підтримали.
Надали суду додаткові пояснення в
частині щодо обґрунтування розміру
аліментів, зокрема, зауважили, що
Дитина відвідує басейн, займається
тенісом, вартість занять яких складає
700 грн. в місяць, крім того, Дитина
відвідувала заняття у логопеда у
Сімейному центрі «Актив мама»,
вартістю за одне заняття у 70 грн., крім
того, Дитина також відвідує школу
розвитку творчих здібностей дитини
АБВГДЕЙКА Центру позашкільної роботи,
вартість занять у якій складає 580 грн. в
місяць. Крім того, також зауважили, що
під час шлюбу Позивач уклала із
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
договір кредиту, за яким вона
зобов'язана повертати позичені кошти
одноосібно, що впливатиме також на її
матеріальний стан, оскільки Відповідач
відмовляється приймати участь у
погашенні кредиту, незважаючи на те, що
кошти позичалися на потреби сім'ї і, що
на даний час між нею та банківською
установою ведуться перемовини з
приводу можливої реструктуризації
заборгованості за вказаним правочином.
Просили суд позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково. Зокрема, не погодився із
розміром аліментів, визначених
Позивачем у позовній заяві, вважає його
некоректним, мотивуючи тим, що
Відповідач в змозі виплачувати
аліменти лише у розмірі 5 000 грн. - 6 000
грн. щомісячно, оскільки у Відповідача
є повнолітня донька від попереднього
шлюбу, яка навчається у Франції і на
утримання якої він щомісячно сплачує
за оренду житла у розмірі 1 000 Євро, а
також щомісячно надає їй кошти у
розмірі 2 000 Євро, для проживання. При
цьому також зауважив, що Позивач здає в
оренду квартиру, яка розташована на
вулиці Золотоворітській в м. Києві та
яка є об'єктом права спільної сумісної
власності Позивача та Відповідача і
яку Відповідач залишив Позивачеві,
проте жодних доказів в цій частині суду
не надав.

Заслухавши пояснення Позивача та її
представника, представника
Відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд знаходить позов таким, що
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони уклали шлюбу 26 липня 2003 року
(а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження,
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Як вбачається із матеріалів справи,
згідно рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 12 листопада
2013 року, шлюб, укладений між сторонами 26
липня 2003 року, розірвано (а.с. 9).

Відповідно до частини 2 статті 51
Конституції України, статті 180
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони
проживають окремо та спільного
господарства не ведуть, шлюб між ними
розірвано. Судом також встановлено, що
Дитина проживає із Позивачем.

За змістом частини 1 статті 183 Сімейного
кодексу України, частка заробітку
(доходу) батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 184
Сімейного кодексу України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом частини 1 статті 182 Сімейного
кодексу України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи,
згідно довідки про доходи, виданої на
ім'я Позивача, вона працює у Товаристві
з обмеженою відповідальністю
«Амотерра» на посаді комерційного
директора, де отримує заробіток у
середньому 9 037 грн. Вказане місце
роботи є основним. У судовому засіданні
Позивач зауважила, що інших доходів
вона не має та заперечила інформацію,
надану представником Відповідача про
здачу квартири, яка розташована на
АДРЕСА_1, в оренду.

Із матеріалів справи також вбачається,
що Відповідач є фізичною
особою-підприємцем (а.с. 35). За
інформацією податкового органу, згідно
податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за період із 01 липня
2013 року і по 31 грудня 2013 року сума його
доходу склала 214 706 грн., із 01 січня 2014
року і по 30 червня 2014 року сума доходу
склала 297 600 грн. (а.с. 53). Крім того, судом
також встановлено, що, починаючи із 24
квітня 2014 року, Відповідач обіймає
посаду Голови Наглядової ради ПАТ
«Банк «Український капітал» і, що
розмір його заробітку за вказаною
посадою на даний час складає 30 000 грн. в
місяць (а.с. 59). Крім того, судом також
встановлено, що Відповідач є
засновником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрстк» (а.с. 33-34).
Проте, на неодноразові звернення суду
до вказаного господарюючого суб'єкта
про надання інформації щодо
отримуваних доходів Відповідачем,
жодної відповіді суд не отримав. У
судовому засіданні представник
Відповідача зауважив, що як засновник
вказаного товариства, Відповідач,
ніяких доходів не отримує і, що на даний
час він вирішує питання щодо виходу із
засновників цього товариства, проте,
належного доказу в цій частині суду не
надав.

Відповідно до Статті 3 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої Верховною Радою
Української РСР 27 лютого 1991 року, в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

З урахуванням викладеного, виходячи із
фактичних обставин справи,
встановлених судом, зважаючи, в першу
чергу, на інтереси дитини, суд
знаходить доцільним визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 15 000 грн., щомісячно, оскільки
Відповідач, як суб'єкт підприємницької
діяльності, має мінливий дохід. Щодо
самого розміру аліментів, суд
знаходить, що Відповідач в змозі
сплачувати їх у зазначеній сумі, на
підтвердження чого судом приймається
до уваги застереження представника
Відповідача щодо утримання
Відповідачем повнолітньої доньки, яка
проживає у Франції і, яка на противагу
від малолітньої Дитини Відповідача,
здатна самостійно себе забезпечувати,
проте, такої можливості немає Дитина
Відповідача. Крім того, розмір коштів,
який сплачує Відповідач на утримання
доньки, також не узгоджується із
розміром доходів, отримуваних
Відповідачем, інформація щодо яких
надійшла до суду, що дає підстави суду
вважати про наявність у Відповідача
значно більших доходів.

Відповідно до частини 1 статті 191
Сімейного кодексу України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Як вбачається із матеріалів справи,
Позивач звернулася до суду з позовом 01
квітня 2014 року.

Крім того, відповідно до статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України, Відповідач зобов'язаний
сплатити судовий збір на користь
держави у розмірі 900 грн.

Згідно зі статтею 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням викладеного, на підставі
Статті 3 Конвенції про права дитини від
20 листопада 1989 року, статті 51
Конституції України, статей 180, 182, 183, 191
Сімейного кодексу України, керуючись
статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215, 367
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину - з а д о в о л ь н и т
и у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Веймар Федеративна
Республіка Німеччина,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
фізичної особи-підприємця, працюючого
Головою Наглядової ради Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Український капітал»,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 15 000 (п'ятнадцять
тисяч) гривень, з індексацією, але не
менше тридцяти відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, і до досягнення дитиною
повноліття, тобто, до 06 листопада 2025
року, починаючи від дня пред'явлення
позову - 01 квітня 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Веймар Федеративна
Республіка Німеччина,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
фізичної особи-підприємця, працюючого
Головою Наглядової ради Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Український капітал»,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь держави судовий збір у розмірі
900 (дев'ятсот) гривень.

Рішення суду в частині щодо стягнення
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів
на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає
обов'язковому негайному виконанню у
межах суми платежів за один місяць,
разом з тим воно може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків або після розгляду справи
Апеляційним судом м. Києва, якщо його не
буде скасовано.

СУДДЯ