Справа № 706/1290/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року

Христинівський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючого судді Вітер Л.А., при
секретарі Лещенко О.Л., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Орадівської сільської ради
Христинівського району Черкаської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмету спору:
ОСОБА_2 про визнання права власності на
? частку господарських будівель та
споруд в порядку спадкування ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом і прохає визнати
за ним в порядку спадкування за законом
після смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 право приватної власності
на 1/2 частку господарських будівель та
споруд, які знаходяться за адресою -
АДРЕСА_1 та, які відповідно до
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
складеного ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації», станом на
18.07.2014 позначено під: «Е» - сарай 1990 року
побудови, «З» - сарай 1990 року побудови,
«И» - гараж 1991 року побудови.

Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його мати ОСОБА_3. Після її
смерті відкрилася спадщина, до
спадкового майна, окрім іншого,
належить також і ряд будівель та споруд
за адресою: АДРЕСА_1.

Будь-яких розпоряджень на випадок
своєї смерті ОСОБА_3 не залишала, він та
його сестрі ОСОБА_2
Миколаївнаявляються спадкоємцями
першої черги за законом після смерті
матері.

В подальшому позивач та його
сестра звернулися із заявами в
установлений 6 місячний термін після
смерті матері до нотаріальної контори
та отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок, господарські будівлі та
споруди по АДРЕСА_1

Проте у виданих їм свідоцтвах про право
на спадщину за законом після смерті
матері, не зазначено таких будівель та
споруд: сараїв «Е» і «З» та гараж під
«И». Не зазначення у свідоцтвах про
право на спадщину за законом після
смерті матері, цієї нерухомості, було
пов'язане із помилковим її віднесенням
до самочинного будівництва,
спадкування якого стало не можливим в
силу ст. 376 Цивільного кодексу України.

Згідно довідки ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації» від 24.07.2014
№40, дослівно «раніше побудовані: сарай
літ. «Е», сарай літ. «З», гараж літ. «И»
не належать до самочинного будівництва
відповідно до положень розділу 3.2
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001р. №127, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 10.07.2001
за №582/5773 (зі змінами та доповненнями
внесеними наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
ЖКГ України від 08.01.2013 за №2)».

Наразі, постало питання про відчуження
цієї спадщини, однак незважаючи на те,
що зазначені вище будівлі уже не
відносяться до самочинного
будівництва, Христинівською районною
нотаріальною конторою не вносяться
зміни до виданих позивачу та його
сестрі свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті матері ОСОБА_3,
відповідно не можливо провести за ними
реєстрацію права власності на цю
нерухомість.

Тому, в даний час у ньго виникла
необхідність звернутися до суду з
даним позовом так як інакше, як окрім
рішенням суду це зробити не можливо.

Позивач в судове засідання не з'явився,
проте надав суду заяву, в якій просить
справу розглядати в його відсутність,
позовні вимоги підтримує повністю;

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву, в якій просить справу розглядати
в його відсутність, позовні вимоги
визнає повністю.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, проте надала суду заяву, в
якій прохає справу розглянути в її
відсутність, не заперечує проти
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення на підставі слідуючого.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
мати позивача ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
спадкового майна, окрім іншого,
належить також і ряд будівель та споруд
за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема до цих
будівель та споруд належать, та які
позначені згідно технічного паспорту
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виготовленого на наше
замовлення ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації», станом на
18.07.2014, під: «Е» - сарай 1990 року
будівництва, «З» - сарай 1990 року
будівництва, «И» - гараж 1991 року
будівництва.

Будь-яких розпоряджень на випадок
своєї смерті ОСОБА_3 не залишала.
Позивач та його сестра ОСОБА_2,
відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України являються спадкоємцями першої
черги за законом після смерті матері.

Спадщину після смерті матері, ОСОБА_1 та
його сестра в установленому 6 місячному
терміні, шляхом звернення зі
відповідними заявами до нотаріальної
контори прийняли, про що свідчать
видані нам свідоцтва про право на
спадщину за законом на належний їй
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди по АДРЕСА_1

Так, ОСОБА_1 та сестрі ОСОБА_2 09.12.2013
приватним нотаріусом ОСОБА_4, було
видано свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті матері ОСОБА_3
та, які зареєстровано в реєстрі за №2161
та відповідно за №2162.

Проте, у виданих їм Свідоцтвах про
право на спадщину за законом після
смерті матері, не зазначено вказаних
вище будівель та споруд, а саме сараїв
«Е» і «З» та гараж під «И». Не
зазначення у Свідоцтвах про право на
спадщину за законом після смерті
матері, цієї нерухомості, було
пов'язане із помилковим її віднесенням
до самочинного будівництва,
спадкування якого стало не можливим в
силу ст. 376 Цивільного кодексу України.

Згідно довідки ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації» від 24.07.2014
№40, дослівно «раніше побудовані: сарай
літ. «Е», сарай літ. «З», гараж літ. «И»
не належать до самочинного будівництва
відповідно до положень розділу 3.2
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001р. №127, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 10.07.2001
за №582/5773 (зі змінами та доповненнями
внесеними наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
ЖКГ України від 08.01.2013 за №2)».

Наразі, постало питання про відчуження
цієї спадщини, однак незважаючи на те,
що зазначені вище будівлі уже не
відносяться до самочинного
будівництва, Христинівською районною
нотаріальною конторою не вносяться
зміни до виданих цому та його сестрі
ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину
за законом після смерті матері ОСОБА_3,
відповідно не можливо провести за ними
реєстрацію права власності на цю
нерухомість.

Таким чином позивач був змушений
звернутися до суду, щоб визнати право
власності на вказане вище спадкове
майно після смерті матері ОСОБА_3 у
вигляді ряду будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред`явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Тому право приватної власності в
порядку спадкування за законом після
смерті матері на ? частку господарських
будівель та споруд, які знаходяться за
адресою - АДРЕСА_1 в порядку спадкування
може бути визнане за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 58 - 60, 130, 212 ЦПК
України, та на підставі ст.ст. 11, 16, 316, 317,
328, 376, 392, 1220, 1221, 1222,1223, 1225, 1258, 1261, 1267ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Орадівської сільської
ради Христинівського району
Черкаської області, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги щодо
предмету спору: ОСОБА_2 про визнання
права власності на ? частку
господарських будівель та споруд в
порядку спадкування - задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(паспорт громадянина України серії
НОМЕР_2 виданий 10.04.2001 Христинівським РВ
УМВС України в Черкаській області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності
на 1/2 частку господарських будівель та
споруд, які знаходяться за адресою -
АДРЕСА_1 та, які відповідно до
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
складеного ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації», станом на
18.07.2014 позначено під: «Е» - сарай 1990 року
побудови, «З» - сарай 1990 року побудови,
«И» - гараж 1991 року побудови.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційного суду.

Суддя Л. А. Вітер