АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/936/14
Справа № 629/343/13-ц
Головуючий І-ої інстанції: Жмуд Н.М.
Доповідач: Гуцал Л.В.
У Х В А Л А

16 січня 2014 року
м. Харків

Суддя судової колегії судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області Гуцал Л.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 26 грудня
2013 року за позовом ОСОБА_2 до
Комунального закладу охорони здоров'я
«Лозівська центральна районна
лікарня» про визнання періоду з 06
серпня 2012 року вимушеним прогулом, в
зв'язку з не проведенням роботодавцем
Комунальним закладом охорони здоров'я
«Лозівська центральна районна
лікарня» реабілітаційних заходів по
навчанню та працевлаштуванню та
визнання даної діяльності незаконною,
визнання діяльності Комунального
закладу охорони здоров'я «Лозівська
центральна районна лікарня» щодо
пропозиції позивачу посади лікаря -
статистика, яка не визначена МСЕК, як
доступна позивачу за станом здоров'я
її індивідуальною програмою
реабілітації № 623 від 04 липня 2012 року,
незаконною, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 26 грудня
2013 року в позові ОСОБА_2 - відмовлено.

На це рішення ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.215 ЦПК
України та роз'яснень, що містяться у
п.13 постанови Пленуму Верховного суду
України №14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі» у
резолютивній частині рішення повинно
бути зазначено, зокрема, висновки суду
про задоволення позову або відмову в
позові повністю чи частково.

Зі змісту рішення суду убачається, що
ОСОБА_2 в уточнених позовних вимогах
просила:

1. визнати період з 06.08.2012 року вимушеним
прогулом, в зв'язку з не проведенням
роботодавцем КЗОЗ «Лозівська
центральна районна лікарня»
реабілітаційних заходів по навчанню та
працевлаштуванню та визнання даної
бездіяльності незаконною;

2. визнати бездіяльність головного
лікаря КЗОЗ «Лозівська центральна
районна лікарня» незаконною щодо не
проведення навчання та
працевлаштування у відповідності до її
індивідуальної програми реабілітації
інваліда;

3. визнати дії головного лікаря КЗОЗ
«Лозівська центральна районна
лікарня» щодо пропозиції роботи
лікаря-статистика, яка не визначена
МСЕК як доступна їй за станом здоров»я
її індивідуальної програми
реабілітації №623 від 04.07.2012 року,
незаконною;

4. скасувати накази про надання
відпустки № 88 від 12.10.2012 року, № 91 від
22.10.2012 року, № від 22.10.2012 року, № 94 від
02.10.2012 року, № 95 від 02.11.2012 року, № 96 від
07.11.2012 , № 98 від 06.11.2012 року, № 102 від
03.12.2012 року, № 103 від 03.12.2012 року, № 104 від
.12.2012 року, № 105 від 04.12.2012 року;

5. поновити її на посаді
лікаря-стоматолога-терапевта КЗОЗ
«Лозівська ЦРЛ»;

6. зобов»язати КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ»
провести їй навчання та
працевлаштування у відповідності її
індивідуальної програми реабілітації
інваліда №623 від 04.07.2012 року;

7. стягнути з КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ»
моральну шкоду за пропозицію роботи,
яка не відповідає ну її здоров»я в 2000
гривень;

8. зобов»язати КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ»
відшкодувати їй моральну шкоду в
розмірі 200000 грн. За повторне незаконне
звільнення;

9.судові витрати по справі покласти на
відповідача, і ці вимоги були
предметом судового розгляду.

У мотивувальній частині рішення суд
розглянув всі позовні вимоги, проте, з
резолютивної частини рішення
убачається, що судом не було детально
відображено позовні вимоги, а було
ухвалено рішення тільки стосовно
позовної вимоги відносно визнання
періоду з 06 серпня 2012 року вимушеним
прогулом, в зв'язку з не проведенням
роботодавцем Комунальним закладом
охорони здоров'я «Лозівська центральна
районна лікарня» реабілітаційних
заходів по навчанню та
працевлаштуванню та визнання даної
діяльності незаконною, визнання
діяльності Комунального закладу
охорони здоров'я «Лозівська центральна
районна лікарня» щодо пропозиції
позивачу посади лікаря - статистика,
яка не визначена МСЕК, як доступна
позивачу за станом здоров'я її
індивідуальною програмою реабілітації
№ 623 від 04 липня 2012 року, незаконною.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення.

Пленум Верховного Суду України у своїй
Постанові № 12 «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008
року роз'яснив, що при вирішенні
питання про повернення до суду першої
інстанції справи, яка надійшла разом з
апеляційною скаргою, для усунення
недоліків її оформлення, апеляційні
суди повинні враховувати, що перелік
недоліків у оформленні справи, про які
йдеться в ч. 4 ст. 297 (на даний час ч. 7) ЦПК
України як про підставу для повернення
справи до суду першої інстанції з метою
їх усунення, не є вичерпним.
Суддя-доповідач своєю ухвалою може
повернути справу до суду першої
інстанції, зокрема, якщо не вирішено
питання про ухвалення додаткового
рішення (п.9).

З огляду на це, та відповідно до ч. 7 ст.
297 ЦПК України справа підлягає
поверненню до суду першої інстанції
для виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК
України.

Керуючись ч. 7 ст. 297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Комунального закладу охорони здоров'я
«Лозівська центральна районна
лікарня» про визнання періоду з 06
серпня 2012 року вимушеним прогулом, в
зв'язку з не проведенням роботодавцем
Комунальним закладом охорони здоров'я
«Лозівська центральна районна
лікарня» реабілітаційних заходів по
навчанню та працевлаштуванню та
визнання даної діяльності незаконною,
визнання діяльності Комунального
закладу охорони здоров'я «Лозівська
центральна районна лікарня» щодо
пропозиції позивачу посади лікаря -
статистика, яка не визначена МСЕК, як
доступна позивачу за станом здоров'я
її індивідуальною програмою
реабілітації № 623 від 04 липня 2012 року,
незаконною, повернути до Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області, для виконання вимог п. 4 ч. 1 ст.
220 ЦПК України.

Надати Лозівському міськрайонному
суду Харківської області строк для
усунення вказаних недоліків протягом
десяти днів з моменту отримання справи,
після чого справу направити до
апеляційного суду Харківської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Л.В. Гуцал