Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 Провадження №2/425/189/14

Справа №425/247/14-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого -судді Москаленко В.В., при секретарі - Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу посилаючись на такі обставини.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 02.12.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

19.08.2012 року він передав відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 40000 доларів США, що в еквівалентно 319960,00 грн., строком до 19.08.2013 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідачі надали йому розписки.

В забезпечення виконання зобов"язань за укладеним договором позики, відповідачі передали йому ксерокопії своїх паспортів, ідентифікаційних номерів та правовстановлюючих документів на об,єкт нерухомого майна, який розташований за адресою : АДРЕСА_1, та пропонували вважати цей об,єкт гарантією належного виконання зобов,язань по поверненню боргу.

Оскільки до теперішнього часу відповідачі борг не повернули, позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів борг у сумі 319960 грн. та судові витрати у розмірі 3199 грн. 60 коп..

В судовому засіданні представник позивача уточнив заявлені позовні вимоги,просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу в розмірі 319960,00 грн та судові витрати ,надав аналогічні пояснення по суті заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що грошові кошти від позивача вона не отримувала, їх отримав відповідач ОСОБА_2 Боргову розписку позивачу вона написала як гарант повернення боргу ОСОБА_4

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів та представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за

відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за

неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Борговий документ має підтверджувати дві обставини: по-перше, факт отримання боржником грошей або речей, рід та якість; по-друге, точно визначений строк повернення грошей або речей, а у разі його відсутності - момент пред'явлення вимоги.

Обов'язковими реквізитами боргового документа є власноручний підпис боржника (позичальника), а факультативними - дата, місце видачі, вказівка свідків тощо.

Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 19.08.2012 року позивач передав у борг відповідачу ОСОБА_4 40000 доларів США ., що підтверджується розпискою ОСОБА_4 в якій він зобов,язався повернути борг до 19.08.2013 року,та розпискою ОСОБА_3,яка гарантувала повернення боргу (розписки- а.с.37,38).

До теперішнього часу відповідачі,які є подружжям , борг не повернули. Ці обставини не заперечувались відповідачами.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України, при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжям договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім`ї , створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Таким чином , із пояснень відповідачів ,матеріалів справи виходить, що вищезазначений договір позики укладений в інтересах сім`ї.Відповідач ОСОБА_3Б надала письмову згоду на укладення договору позики та гарантувала повернення боргу.

Отже,суд приходить до висновку про стягнення суми боргу за договором позики в солідарному порядку.

Таким чином , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних

вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають соладарному стягненню з відповідачів відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,ст.65 СК України ,керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 319960 грн та судовий збір в розмірі 3199,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міській суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Москаленко