Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого
- судді Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.

за участю: представника позивача
- ОСОБА_1,

відповідача
- Хомутова Г.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства страхової
компанії «АХА Страхування», третя
особа - публічне акціонерне товариство
«Перший український міжнародний банк»
про захист прав споживачів,
відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою до
ПрАТ СК «АХА Страхування», зазначивши
третьої особою ПАТ «Перший український
міжнародний банк», про захист прав
споживачів, відшкодування
матеріальної шкоди.

Позивач у позовній заяві та її
представник у судовому засіданні в
обґрунтування позовних вимог
посилались на те, що 18 листопада 2011 року
за участю автомобіля «Mitsubishi Lanser», д/н
НОМЕР_2, належного позивачу, відбулась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої був пошкоджений
вказаний автомобіль. Оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 застрахована ПрАТ СК «АХА
Страхування» на підставі укладеного
між сторонами договору № 1260-аПБ/11дп (ас)
добровільного страхування транспорту
від 03 серпня 2011 року, вигодонабувачем
за яким є ПАТ «Перший український
міжнародний банк», ОСОБА_3 звернулась
на адресу відповідача з повідомленням
про настання страхового випадку. Для
визначення розміру матеріальної шкоди
пошкоджений автомобіль за вибором
страховика був направлений на СТО
«Ніко-Дніпропетровськ», за наслідком
огляду автомобіля, відповідно до
рахунку № 637 від 22 грудня 2011 року сума
матеріальної шкоди завданої власнику
автотранспортного засобу «Mitsubishi Lanser»,
д/н НОМЕР_2, в ДТП від 18 листопада 2011 року
була визначена у 73 686,74 грн.
Ознайомившись з детальним рахунком
позивачем було виявлено, що до даного
рахунку були внесені запасні частині,
які не були пошкоджені під час вказаної
дорожньо-транспортної пригоди, та
роботи по заміні даних запасних частин,
у зв'язку з чим на вимогу ОСОБА_3 СТО
«Ніко-Дніпропетровськ» був проведений
повторний огляд автомобіля «Mitsubishi
Lanser», д/н НОМЕР_2, та розмір матеріальної
шкоди був зменшений до 52 444,56 грн. Проте
відповідачем було відмовлено позивачу
в проведенні перерахунку суми збитків.
Пошкоджений автомобіль був
відновлений АОЗТ СТО «Радон», вартість
відновленого ремонту, сплаченого
ОСОБА_3, склав 48 465,00 грн. Оскільки ПрАТ
СК «АХА Страхування» відмовилось від
виплати ОСОБА_3 суми коштів, затрачених
останньою на відновлення пошкодженого
в дорожньо-транспортній пригоді
автомобіля, позивач звернулась до суду
з даним позовом та просила суд стягнути
з відповідача матеріальну шкоду у сумі
48 465,00 грн., а також покласти на
відповідача судові витрати по даній
цивільній справі (а. с. 2-6).

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та наполягала на їх
задоволені.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог, надав суду письмові заперечення,
посилався на те, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля,
належного позивачу та пошкодженого в
ДТП від 18 листопада 2011 року, перевищує
70% його дійсної вартості, тому просив
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог позивача у повному обсязі (а. с.
37-40).

Третя особа у судове засідання для
участі в розгляді даної цивільної
справи свого представника не
направила, про час, дату та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, надіслала на адресу
суду заяву про розгляд справи за
відсутності свого представника, в
заяві також вказала, що внаслідок
невиконання відповідачем обов'язку
щодо виплати страхового відшкодування
позивач не може сплатити
заборгованість за відповідним
кредитним договором (а. с. 30-31, 72).

Суд вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
вивчивши матеріали даної цивільної
справи, приходить до висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 серпня 2011 року
між АТ СК «АХА Страхування»,
найменування якого змінено на ПАТ СК
«АХА Страхування», та ОСОБА_3 був
укладений договір добровільного
страхування наземного транспорту №
1260-аПБ/11дп (ас), за умовами якого був
застрахований належний страхувальнику
автомобіль «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_2,
страхова сума за договором становить 93
600,00 грн., вигодонабувачем за даним
договором є ПАТ «Перший український
міжнародний банк». Викладене
підтверджується копією вказаного
договору, наявною в матеріалах справи
(а. с. 7-10).

Також судом було встановлено, що 18
листопада 2011 року внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди був
пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Lanser», д/н
НОМЕР_2, про що позивача було
повідомлено відповідача відповідною
заявою від 21 листопада 2011 року (а. с. 12,
13).

З рахунку на оплату № 673 від 22 грудня 2011
року, складеного ТОВ
«Ніко-Дніпропетровськ», вбачається, що
вартість відновлювального ремонтну
автомобіля «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_2,
складатиме 73 686,74 грн. (а. с. 14).

Відповідно до рахунку на оплату № 679
від 29 грудня 2011 року, складеного ТОВ
«Ніко-Дніпропетровськ», вартість
відновлювального ремонтну автомобіля
«Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_2, складатиме 52
444,56 грн. (а. с. 15).

Судом було встановлено, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_2, склала 48 465,00
грн., які були сплачені ОСОБА_3 АОЗТ
«Радон» відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордера № 14 від 09
березня 2012 року на підставі
відповідного акту прийомки-передачі
виконаних робіт (а. с. 17, 18).

Судом встановлено та представниками
сторін у судовому засіданні
підтверджено, що ПрАТ СК «АХА
Страхування» не було сплачено ОСОБА_3
страхове відшкодування внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди від 18
листопада 2011 року.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Цивільного кодексу України, Законом
України «Про страхування», умовами
укладеного між сторонами договору
страхування наземного транспорту від 03
серпня 2011 року.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України
«Про страхування» страхувальник
зобов'язаний: повідомити страховика
про настання страхового випадку в
строк, передбачений умовами
страхування.

Відповідно до ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України
«Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 991 ЦК України відмова
у виплаті страхового відшкодування
може мати місце з підстав,
безпосередньо визначених законом, або
з інших підстав, визначених договором,
якщо такі не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі
несплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Відповідно до умов договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 1260-аПБ/11дп (ас) від 03
серпня 2011 року підставами для визнання
повної загибелі транспортного засобу є
випадок, коли вартість відновлення
пошкодженого транспортного засобу
перевищує 70 % його дійсної вартості на
момент укладенні договору, або
перевищує різницю між страховою сумою
та вартістю залишків ТЗ. Вартість
залишків ТЗ визначається шляхом
вивчення попиту та пропозиції на ринку
щодо таких залишків.

Положеннями ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
транспортний засіб вважається
фізично знищеним, якщо його ремонт є
технічно неможливим чи економічно
необґрунтованим. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з аварійним
сертифікатом (рапортом), звітом (актом)
чи висновком про оцінку, виконаним
аварійним комісаром, оцінювачем або
експертом відповідно до законодавства,
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Із вказаної норми ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» вбачається, що
лише за сукупної оцінки вказаних умов
можливо встановити розмір збитків
заподіяних позивачу, та зробити
висновок про фізичне знищення
транспортного засобу.

Такої ж позиції дотримується Вищій
спеціалізований суд України в ухвалі
від 10.07.2013 року по справі №6-16139св13.

Частиною 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав
споживачів» визначено, що споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Оцінюючи дослідженні у судовому
засіданні докази у їх сукупності щодо
вимог позивача до відповідача про
стягнення матеріальної шкоди,
приймаючи до уваги положення ст. 30 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а також те, що у судовому
засіданні знайшов підтвердження факт
того, що вартість фактично проведеного
відновлювального ремонту належного
позивачу автомобіля склала 48 465,00 грн.,
тобто менше, ніж 70% від страхової суми у
93 600,00 грн., відповідач не виплатив
позивачу суму страхового
відшкодування, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_3 до ПрАТ СК «АХА
Страхування» про стягання
матеріальної шкоди у сумі 48 465,00 грн.
обґрунтованими, доведеними, отже -
такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання, щодо розподілу
судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК
України і приймаючи до уваги результат
вирішення справи, а також те, що позивач
звільнена від сплати судового збору на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий
збір», суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір у сумі 484,65 грн. грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 20, 21, 25 Закону України
„Про страхування", ст. 614, 625, 979, 988, 990, 991
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
приватного акціонерного товариства
страхової компанії «АХА Страхування»,
третя особа - публічне акціонерне
товариство «Перший український
міжнародний банк» про захист прав
споживачів, відшкодування
матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства страхової компанії «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 48 465 (сорок вісім тисяч чотириста
шістдесят п'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства страхової компанії «АХА
Страхування» на користь держави
судовий збір у сумі 484 (чотириста
вісімдесят чотири) грн. 65 коп.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційний суд Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення через Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой