Справа № 702/964/14-ц
Провадження № 2/702/271/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області в складі :

головуючої -судді: Мазай Н.В.

при секретарі: Ясінській О.А.

з участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Монастирище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до
відповідача про стягнення аліментів
посилаючись на те, що 14.09.2002 року у них
був зареєстрований шлюб і 16.02.2007 року
розірваний, про що в книзі реєстрації
розірвань шлюбу зроблено відповідний
запис № 15. Від даного шлюбу є
неповнолітня дитина: дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та
знаходиться на її утриманні, що
підтверджується довідкою
Монастирищенської міської ради від
13.08.2014 року № 3592. Вона не працює тому, що
на даний час знаходиться в декретній
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років. Відповідач участі у
вихованні дочки не приймає. Осіб, які
перебувають на утриманні відповідача
немає. Згідно копії рішення № 2-92/07 від
12.03.2007 року з відповідача стягуються
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в
сумі 200 грн. щомісячно. Цих коштів
категорично не вистачає для її
утримання. Просить змінити розмір
стягнення з відповідача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Аврамівка
Монастирищенського району Черкаської
області, жителя АДРЕСА_3 працюючого в
Монастирищенському РЕМ і отримуючого
пенсію, на її користь на утримання
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
розмірі 1/4 частини усіх видів його
доходів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала повністю, просить
його задоволити та пояснила, що вона не
працює, перебуває в декретній
відпустці по догляду за дитиною. За
рішенням суду відповідач сплачує
аліменти в розмірі 200 грн. на місяць та
заборгованості по сплаті аліментів не
має. Вважає, що дана сума аліментів є
недостатньою. Раніше вона не
зверталася за збільшенням розміру
аліментів, оскільки не було потреби.
Відповідач офіційно працює, має
заробітну плату та крім цього отримує
пенсію. Дійсно підтверджує, що
відповідач купував доньці речі та
дарував подарунки. Посилання
відповідача на те, що на його утриманні
знаходиться мати не відповідає
дійсності, оскільки мати відповідача
проживає окремо від нього та отримує
пенсію.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позов не визнав повністю, підтримав
подані заперечення проти позову,
відповідно до яких дійсно він
перебував у шлюбі з позивачкою з 14.09.2002
по 16.02.2007 року. Від даного шлюбу має
неповнолітню доньку ОСОБА_3, яка певний
час проживала з матір'ю. Відповідно до
рішення Монастирищенського районного
суду № 2-92/01 від 12.03.2007 року сплачує
аліменти на утримання дитини в розмірі
200 грн. ОСОБА_1 зареєстрована у м.
Алчевськ про, що свідчить відмітка про
реєстрацію в її паспорті і прибула до м.
Монастирище не так давно, а його донька
ОСОБА_3 проживає у м. Монастирище з 2012
року і по даний час біля матері
позивачки ОСОБА_4 та навчається у 5-А МЗШ
№ 2. Виходячи з вищенаведеного і
враховуючи те, що аліменти
перераховувались на адресу позивачки
не впевнений, що ці кошти йшли на
забезпечення дитини. Позивачкою
неодноразово порушувались його права
як батька, що проявлялось у
перешкоджанні спілкуванню з його
донькою ОСОБА_3. Тому він був змушений
звернутись до органів опіки та
піклування для усунення вказаних
перешкод. Розпорядженням
Монастирищенської РДА № 215 від 14.11.2012 р.
за ним визнано право на спілкування з
донькою кожної другої та четвертої
п'ятниці з 15 години до 8 год. 30 хв.
наступного понеділка. Але навіть і
після набрання чинності вказаним
розпорядженням, воно в повній мірі не
виконувалось і не виконується по даний
час. Крім того він купував доньці
необхідні речі, коли вона приходила хоч
на короткий термін і він бачив, що вона
чогось потребує. На його утримані
перебувають: дружина ОСОБА_5 1987р.н., син
ОСОБА_6 2014р.н. Дружина ОСОБА_5 не
працююча та перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, мати ОСОБА_8 1954р.н.,
пенсіонерка, знаходиться на його
утриманні. Крім того, він є інвалідом з
дитинства тому змушений час від часу
проходити курси лікування своєї
хвороби, що потребує певних додаткових
витрат та в судовому засіданні пояснив,
що він як син за законом зобов»язаний
допомагати матері. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показала, що відповідач у справі є її
рідним сином. Вона доволі часто
приїздить до сина в гості, оскільки
проживає окремо. У разі перебування
онуки ОСОБА_3 в сина, вона постійно їй
щось дає, кошти чи інше. Їй відомо, що
син крім сплати аліментів купував
доньці також пальто, туніки. Крім цього,
вона хворіє і син їй допомагає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показала, що вона працює продавцем в
магазині в м. Монастирище. Дійсно,
відповідач у справі ОСОБА_2 в 2012 році
купував пальто для своєї доньки ОСОБА_3,
а в 2013 році купував дві туніки для
дитини. Крім цього, ОСОБА_2 звертався до
її чоловіка з приводу поїздки до його
матері, яка проживає окремо.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення та виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3. ст. 11, ч. ч. 1, 3, 4
ст. 60, ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було роз'яснено право позивача,
відповідача заявляти клопотання про
витребування судом доказів, якщо у
сторін існують складності в їх
отриманні, подавати відповідні докази,
заявляти клопотання про витребування
документів та призначення експертиз по
справі.

Судом встановлено, що сторони є
батьками неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
(а.с. 4).

Шлюб між сторонами розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від
18.09.2009 року ( а.с.5).

Між сторонами склалися правовідносини
з приводу обов»язку батьків утримувати
свою неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Рішенням Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 12 березня
2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10
стягнуто аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 200 (
двохсот) гривень щомісячно, починаючи з
19.02.2007 року до досягнення дитиною
повноліття. Судове
рішення вступило в законну силу 23
березня 2007 року (а.с. 7).

Відповідач сплачував аліменти
щомісячно, шляхом їх відрахування з
заробітної плати, що підтверджується
довідкою ПАТ «Черкасиобленерго»
Монастирищенський район електромереж
№ 353 від 25.09.2014 року ( а.с.18).

Позивач, згідно свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_4, виданого 13.12.2013 року
зареєструвала шлюб, будучи «ОСОБА_5» з
ОСОБА_11, та після реєстрації шлюбу
прізвище дружина «ОСОБА_5» ( а.с. 63).

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184,
192 СК України, розмір аліментів,
визначений рішенням суду, не
вважається незмінним, за рішенням суду
розмір аліментів визначається у частці
від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Частина 1 ст.192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених у ст. ст. 182-184 СК України,
не може обмежуватися разовим її
здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положеннями ст. 192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Як на підставність позову про зміну
розміру стягуваних аліментів, позивач
посилається на зміну її сімейного
стану, а саме народження дитини, сина
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_5 від 15.04.2014 року,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Алчевського
міського управління юстиції у
Луганській області ( а.с. 64), довідкою
про склад сім»ї, виданою
Монастирищенською міською радою за №
3592 від 13.08.2014 року ОСОБА_1, відповідно до
якої склад її сім»ї становлять:
чоловік: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, дочка:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, син: ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2, працює в ПАТ
«Черкасиобленерго» Монастирищенський
район електричних мереж на посаді
інженера з к.с., форма працевлаштування
основна та отримує стабільний
заробіток - заробітну плату, яка за
період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року, за
мінусом аліментів, склала 21545 грн. 51 коп.
( а.с. 70).

Крім цього, судом встановлено, що
відповідач отримує державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства 3 групи,
розмір якої за період з квітня 2014 року
по вересень 2014 року склав 5694 грн. ( а.с.71).

Таким чином, суд вважає доведеним в
судовому засіданні той факт, що
відповідач у справі має регулярний та
стабільний дохід, тобто має можливість
сплачувати аліменти в частці від
заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Посилаючись на те, що їх з позивачем
спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 не
проживає разом з позивачем, відповідач
разом з тим не доводить факту
проживання неповнолітньої разом з ним
чи його близькими.

Натомість, згідно довідки
Монастирищенської міської ради №3592
від 13.08.2014 року до складу сім»ї позивача
входить дитина - дочка ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.6).

Судом встановлено, що до складу сім»ї
відповідача ОСОБА_2 входять дружина:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, ( яка перебуває на
обліку в управлінні соціального
захисту населення з 01.06.2014 року по даний
час і отримує допомогу при народженні
дитини ( а.с.21), не працює, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Аврамівської сільської ради
Монастирищенського району № 1810 від
25.09.2014 року ( а.с.23)), син: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_10 ( свідоцтво про народження
серії НОМЕР_6 від 26.08.2014 року ( а.с. 33) ( а.с.
22), він є інвалідом 3 групи ( а.с. 25).

На дані обставини відповідач
посилається в обґрунтування своїх
заперечень проти задоволення позову.

Посилання відповідача на те, що на його
утриманні знаходиться непрацездатна
мати ОСОБА_8, 1954 року народження ( а.с.26),
спростовується даними пенсійного
посвідчення серії НОМЕР_7 від 03.02.2005
року, відповідно до якого ОСОБА_8
отримує пенсію за віком, яка призначена
їй довічно ( а.с.31).

Крім цього, довідкою виконавчого
комітету Верхняцької селищної ради
Христинівського району Черкаської
області, підтверджено місце проживання
ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 ( а.с.24), тобто окремо
від відповідача, місце проживання
якого АДРЕСА_2.

Тобто, доказів знаходження у
відповідача на повному утриманні
матері чи визнання його у
встановленому законом порядку
опікуном матері, суду не надано.

Суд вважає, що дані обставини, а саме
перебування на утриманні відповідача
дружини, яка хоча й не працює, однак
отримує допомогу при народженні
дитини, малолітнього сина,
інвалідність відповідача, при
наявності вищенаведених доходів
відповідача є недостатнім, для відмови
в задоволенні позову.

Посилання відповідача на надання
утримання дочці поза сплатою
щомісячних платежів (аліментів), а саме
купівля одягу, подарунків не є
підставою, для відмови в задоволенні
позову, оскільки дане утримання носить
періодичний характер, розділене в часі
та не має визначення щомісячного
утримання.

Відповідно до абз. 4 п. 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15 травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, за
винятком випадків, передбачених ст.184
цього Кодексу.

Розмір аліментів у виді ? частини з усіх
доходів відповідача, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку не порушить права на
належне утримання, з урахуванням
доходів відповідача, дружини та
малолітнього сина ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8,
буде відповідати розумності та
потребам дитини віком від 6 до 18 років.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», прожитковий мінімум з 01 січня 2014
року на одну дитину віком від 6 до 18
років встановлений в розмірі 1286, 00 грн.

Доказів сплати аліментів будь-кому,
крім позивачу за рішенням суду,
відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає доведеним в
судовому засіданні факт зміни
сімейного стану позивача, необхідність
збільшення розміру стягуваних з
відповідача аліментів, можливість
сплати аліментів відповідачем на
користь позивача на утримання спільної
дитини в розмірі ? частини з усіх видів
його заробітку, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а тому позов
підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до роз'яснень, даних в
пункті 23 постанови № 3 Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного Кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
аліменти у новому розмірі сплачуються
з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави в сумі
243 грн. 60 коп. на підставі ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного ст. ст. 181, 182,
184, 192 СК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» та
керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 60, 61, 88, 146, 208,
209, 212, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за
адресою : АДРЕСА_4 аліментів на користь
ОСОБА_1 на утримання дитини, дочки
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 200 гривень
щомісячно на 1/4 частину з усіх видів
його доходів, щомісячно та стягувати з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого
за адресою : АДРЕСА_4 ( ідентифікаційний
код НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_13, на утримання дитини:
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини з усіх видів його доходів,
щомісячно, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
вступу рішення в законну силу і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий
збір на користь держави в сумі 243 (
двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через районний суд шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Н.В. Мазай