АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22ц-796/955/14
Головуючий у1-й інстанції Лук’яненко
Доповідач Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року
м.Київ

колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого
Панченка М.М.

суддів
Вербової І.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі
Желепи О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 20 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Печерського
районного суду м.Києва, судді Соколова
Олексія Михайловича про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Печерського районного суду
м.Києва та судді цього ж суду Соколова
Олексія Михайловича про відшкодування
моральної шкоди за рахунок державного
бюджету в результаті незаконних дій
суду, які виразились в порушенні
конституційних прав позивача.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 20 листопада 2013 року у
відкритті провадження за вказаним
позовом відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, позивач
оскаржив її до апеляційної інстанції і
просив скасувати її, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Учасники судового розгляду, будучи
належним чином повідомленими про день
та час розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися, клопотання про
перенесення судового розгляду не
подали, тому відповідно до положень
ст.305 ЦПК України колегія суддів
провела судовий розгляд у їх
відсутність.

Заслухавши доповідь по справі,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження, Святошинський
районний суд виходив з того, що суддя,
як особа, що здійснює правосуддя не
може бути відповідачем у цивільній
справі, за винятком випадків, прямо
передбачених законом (ч. 5 ст. 1176 ЦК
України) та випадків, коли суддя
виступає в якості будь-якої особи у
справах, що не пов'язані зі здійсненням
ним правосуддя.

Вказаний висновок відповідає вимогам
статей 126 та 129 Конституції України,
Закону України «Про судоустрій» та
роз'ясненням постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13.06.2007 року
№8 «Про незалежність судової влади».

Стаття 126 Конституції України
закріплює незалежність та
недоторканність суддів при здійсненні
правосуддя, вплив на суддів у будь-який
спосіб забороняється.

Стаття 129 Конституції України
передбачає, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні та підкоряються
лише закону.

Згідно із зазначеними положеннями
Конституції України, рішення суду і,
відповідно до цього, дії або
бездіяльність суддів у питаннях
здійснення правосуддя (пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо) можуть оскаржуватися
у чинному на даний час апеляційному і
касаційному порядку, а не шляхом
оскарження їх в інший суд першої
інстанції, що одночасно порушувало б і
принцип незалежності суддів і заборону
втручання у їх вирішення належним
судом.

Згідно статті 12 Закону України «Про
судоустрій» учасники судового процесу
та інші особи у випадках і порядку,
передбачених процесуальним законом
мають право на апеляційне та касаційне
оскарження судового рішення.

У пункті 10 вищезазначеної постанови
Пленуму Верховного Суду України
вказується, що виключне право
перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
суддів і судів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним порядком у справі не
допускається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про те, що ухвала Святошинського
районного суду м. Києва від 20 листопада
2013 року є незаконною та суперечить
ст.ст.55, 56,64,124 Конституції України не
приймаються до уваги.

Оскарження дій судді, що пов'язані з
ухваленням рішення у справі або
постановленням ухвали можливе лише в
порядку, визначеного процесуальним
законом. Оскарження таких дій шляхом
подання скарги чи позовної заяви до
іншого суду першої інстанції є
неприпустимим, тому, що суперечить
принципу незалежності суддів.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції
обґрунтовано керувався ст.126
Конституції України, якою закріплений
принцип незалежності суддів та
недопущення впливу на них, та виходив з
того, що ухвалені судом рішення можуть
бути оскаржені лише в порядку
визначеному процесуальним законом,
шляхом оскарження цих рішень до вищого
суду, однак подання скарги чи позовної
заяви про визнання неправильності
винесеного рішення і, відповідно,
визнання неправомірними дій судді -
протирічить вище зазначеній нормі
Конституції України.

Крім того, як правомірно зазначив суд
першої інстанції, відповідно до ст.1176
ЦК України, шкода, завдана фізичній або
юридичній особі внаслідок
постановлення судом незаконного
рішення в цивільній справі,
відшкодовується державою в повному
обсязі в разі встановлення в діях судді
(суддів), які вплинули на постановлення
незаконного рішення, складу злочину, за
обвинувальним вироком суду, що набрав
законної сили.

Згідно до п.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

За таких обставин, суд прийшов до
правильного висновку про те, що
оскільки позов пред'явлено до особи, що
здійснює правосуддя, заява не підлягає
розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства, а тому обґрунтовано на
підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України
відмовив у відкритті провадження у
справі.

Постановлена судом ухвала відповідає
вимогам процесуального закону і не
може бути скасована з підстав,
зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 20 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ
протягом двадцяти днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: