РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:

головуючого - судді Гурідової Н.М.,

при секретарі - Сидорової А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2,

за участю представників відповідача -
ОСОБА_13, ОСОБА_12,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Пульсар» про визнання
звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної
шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, визнання наказів про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності незаконними та
відшкодування моральної шкоди,
мотивуючи свої вимоги тим, що в період з
02.10.2012 р. по 10.07.2013 р. сторони знаходилися
у трудових відносинах. У вказаний
період вона працювала у відповідача на
посаді консьєржа після чого була
звільненою на підставі п.3 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку із порушенням
трудової дисципліни, що проявилося в
систематичній грубій та образливій її
поведінці по відношенню до мешканця
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, а також до
його гостей, повторені цього порушення
23.06.2013 р. після винесення їй 19.06.2013 р.
суворої догани за порушення трудової
дисципліни. Вважала звільнення
незаконним, оскільки ніяких порушень
нею допущено не було. Просила визнати
вищевказані накази незаконними,
поновити її на роботі, стягнути
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу та відшкодувати
моральну шкоду (а.с.1-3).

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали у повному
обсязі та просили його задовольнити,
надавши пояснення аналогічні
викладеним у позові та позивач додала,
що за весь час роботи в ОСББ «Пульсар»
до неї не було жодних нарікань щодо її
роботи та додержання нею трудової
дисципліни, вона завжди була ввічливою
із співробітниками і мешканцями
будинку. Дійсно відносно неї її колега
ОСОБА_6 написала доповідну, про те, що
вона на робочому місті кричала та
ображала її, але вона з даного приводу
надавала письмові пояснення, що вона не
згодна з цими звинуваченнями і це все
не відповідає дійсності, тобто
дисциплінарне стягнення не неї було
накладено на підставі докладної,
скарги якої стосувалися лише між
особистих стосунків і жодним чином не
стосувалися виконання нею трудових
обов'язків. Вважає, що свідок ОСОБА_6 в
судовому засіданні говорить відносно
неї неправду, оскільки вона залежить
від керівництва ОСББ «Пульсар». Що
стосується доповідних інженера ОСОБА_7,
то вона їх розцінює, як його
зацікавленість в її звільненні, щоб
надалі на її місце консьєржа
працевлаштувати свою дружину.
Інженером ОСОБА_7 інструктаж з
висвітлення ніколи не проводився,
документів він їй ніколи не передовав.
Вона ніколи не вступала в конфліктну
ситуацію з мешканцем квартири № 44
ОСОБА_5. Вона дійсно могла не пропустити
гостей в квартиру № 44, т.к. мешканці
даної квартири не повідомляли її про
те, що даних гостей можливо пропустити.
Крім того, вона вважає, що ОСОБА_5
відносно неї говорить неправду,
оскільки вона зробила запис в своєму
журналі, що після того, як він
скористався ліфтом, в ньому було
пошкоджено скло.

Представники відповідачів в судовому
засіданні позов не визнали, надали
аналогічні пояснення викладеним в
письмових запереченнях (а.с.17-19) та
додали, що після прийняття позивачки на
посаду консьєржа вона неодноразово
порушувала трудову дисципліну, за її
участю неодноразово виникали
конфліктні ситуації з персоналом ОСББ
«Пульсар» та мешканцями житлового
будинку по АДРЕСА_1. 04 квітня 2013 року на
ім'я голови правління була надана
скарга інженера ОСББ «Пульсар», в якій
він вказував на безвідповідальну
поведінку позивача щодо ввірених їй
документів, які нею були втрачені, що
загрожувало негативним наслідкам у
вигляді відключення газопостачання в
опалюваний сезон. Наступне порушення
трудової дисципліни позивача було
зафіксовано 24.04.2013 року у зв'язку з
небажанням позивача проходити
інструктаж стосовно регламенту
включення зовнішнього освітлення, який
згідно з посадовими обов'язками
покладено проводити інженеру
відповідальному за електробезпеку
ОСОБА_7. 14 травня 2013 року на ім'я голови
правління надійшла заява ОСОБА_7, в якій
він зазначає, що поведінка позивача
заважає злагодженій роботі колективу,
агресія та образи в адрес колег
призводять до неможливості вирішення з
позивачем робочих питань. За
результатами розгляду скарг
відповідач неодноразово проводило
усні співбесіди щодо необхідності
належного виконання посадових
обов'язків, неприпустимості неповажної
поведінки позивача, наголошувало, що
публічні образи, нецензурні вирази та
галас з боку компрометують діяльність
всього ОСББ «Пульсар». Але усі виховні
співбесіди не мали позитивного
результату на трудову дисципліну
позивача, тому за наслідками чергового
конфлікту спровокованого позивачем, що
супроводжувалося нецензурною лайкою
та образами на адресу колеги ОСОБА_6 на
позивача було накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді суворої догани.
20.06.2013 року до адміністрації
відповідача надійшла скарга мешканця
житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 на
неприпустиму поведінку позивача, яка
виразилася у перевищенні службових
повноважень, тобто вона на власний
розсуд, безпідставно та неодноразово
без пояснення причин перешкоджала
гостям відвідувати мешканця будинку
ОСОБА_5, а також постійних обговорень
мешканців будинку з використанням
нецензурної лексики. За результатами
розгляду скарги ОСОБА_5 управлінням
була проведена внутрішня перевірка,
яка підтвердила викладені в ній
обставини, а з позивачем була проведена
співбесіда та інструктаж щодо порядку
пропуску відвідувачів будинку. Проте,
вже 25,26 червня 2013 року на адресу
відповідачів надійшли нові скарги
мешканця будинку ОСОБА_5 та його гостей
на образливу поведінку позивача та з
вимогою про її звільнення. За
результатами розгляду скарг позивачу
було запропоновано дати пояснення щодо
обставин яки в них містяться, проти
вона відмовилася надавати пояснення. У
зв'язку з численними скаргами на дії
позивача, небажанням останньої
виправлення та повним ігноруванням
трудової дисципліни відповідачем було
прийнято рішення щодо звільнення
позивача з займаної посади за ч.3 ст.40.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
пояснила що з жовтня 2012 вона працює
консьєржем. ЇЇ робоче місце
знаходиться в під'їзді будинку АДРЕСА_1.
Позивачку вона знає з моменту її
працевлаштування, відносини між ними
склалися робочі, вона кілька разів
приймала у неї зміну. Їй відомо, що
позивачка була звільнена не за власним
бажанням, також їй відомо, що їх колега
ОСОБА_6 на ім'я керівництва написала
доповідну про те, що позивачка її
ображала і створювала конфліктні
ситуації, але це їй стало відомо від
позивачки, сама ОСОБА_6 їй нічого не
розповідала. Крім того, зі слів
позивачки їй відомо, що між нею та
мешканцем квартири №44 виникла
конфліктна ситуація у зв'язку з тим, що
ОСОБА_5 в ліфті пошкодив скло, а позивач
зробила йому зауваження та зафіксувала
у журналі, але очевидцем даної
конфліктної ситуації вона не була.
Стверджувала, що консьєрж не може
робити зауваження мешканцям будинку, а
тільки факти фіксувати в журналі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що вона мешкає в будинку
АДРЕСА_2. Позивачку вона знає, оскільки
вона працює консьєржем в будинку 15 «А»
з якою у неї склалися добрі, дружні
стосунки. Вона є членом правління ОСББ
«Пульсар» та з головою правління
ОСОБА_12 у неї неприязнені стосунки із
за аварійної ситуації котла опалення.
Коли вона приходила на робоче місце
позивачки, у неї завжди був порядок,
вона знає всіх мешканців. Зі слів
позивачки їй стало відомо, що звільнена
вона була незаконно із за невиконання
нею своїх обов'язків. Однак вона вважає,
що звільнили позивачку, оскільки та
стала цікавитися у кого яка заробітна
плата. Їй також зі слів консьєржів
відомо, що інструктаж між ними
проводиться. Про конфліктної ситуації
між позивачкою і жителем квартири № 44
їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює консьєржем в
ОСББ «Пульсар» разом з позивачкою з
14.10.2012 року, відносини між ними робочі.
Вона вважає, що позивачка була
звільнена незаконно, оскільки їх
інженеру необхідно було звільнити
місце консьєржа, щоб працевлаштувати
свою дружину, зробила вона такі
висновки оскільки після звільнення
позивачки на її місце була
працевлаштована дружина ОСОБА_7. Скарг
і нарікань на позивачку ніколи не було.
Зі слів позивачки їй відомо, що між нею
і мешканцем квартири № 44 відбувається
конфліктна ситуація, однак очевидцем
даних конфліктів вона не була.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що позивачку він знає на
протязі одного року з якою у нього
склалися робочі стосунки. Працює він
головним інженером ОСББ «Пульсар». У
його посадові обов'язки входить
контроль справного стану машинного
механізму (насосна, ліфти) в будинку, а
також усунення несправностей за
скаргами мешканців. Він неодноразово
звертався до голови правління з
скаргами на позивача, а саме: на
безвідповідальну поведінку позивача
щодо ввірених їй документів, які нею
були втрачені, що загрожувало
негативним наслідкам у вигляді
відключення газопостачання в
опалюваний сезон, а також небажання
позивача проходити інструктаж
стосовно регламенту включення
зовнішнього освітлення, який згідно з
посадовими обов'язками покладено на
нього. Мешканці даного будинку
неодноразово висловлювали йому скарги,
що консьєрж ОСОБА_1 не включає світ
після того як стемніє і після
закінчення робочого дня залишає
неприбраним своє робоче місце.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що в період часу з листопада
2012 року до вересня 2013 року вона
працювала консьєржем ОСББ «Пульсар».
Її робоче місце знаходилося в під'їзді
дома АДРЕСА_1. Позивач міняла її на
робочому місці. З січня 2013 року
впродовж півроку позивачка приходячи
на роботу провокувала конфліктні
ситуації, оскорбляла її, що
супроводжувалося нецензурною лайкою,
тому вона змушена була написати на ім'я
керівництва доповідну записку про
неможливі умови працювати спільно з
позивачкою.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що він є мешканцем квартири №44
в будинку АДРЕСА_1. Позивач є консьєржем
та її робоче місце знаходиться в
під'їзді дома №15 «А». Він дійсно
неодноразово звертався до керівництва
ОСББ «Пульсар» з письмовими заявами
щодо позивачки, а також з письмовими
заявами зверталися його знайомі,
оскільки вона неодноразово,
безпідставно перешкоджала без
пояснень гостям проходити в його
квартиру, крім того, позивачка
неодноразово ображала його, називаючи
його будинок «притоном».

Суд заслухавши пояснення позивача та
її представника, пояснення
представників відповідачів, пояснення
свідків, дослідивши матеріали даної
цивільної справи, вважає, що позов
ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Пульсар»
про визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди задоволенню
не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка з 02.10.2012
р. по 10.07.2013 р. перебувала у трудових
відносинах з відповідачем, у вказаний
період вона працювала на посаді
конс*єржа (а.с.5). 04 квітня 2013 року на ім'я
голови правління була надана скарга
інженера ОСББ «Пульсар», в якій він
вказував на безвідповідальну
поведінку позивача щодо ввірених їй
документів, які нею були втрачені, що
загрожувало негативним наслідкам у
вигляді відключення газопостачання в
опалюваний сезон (а.с.21). Наступне
порушення трудової дисципліни
позивача було зафіксовано 24.04.2013 року у
зв'язку з небажанням позивача
проходити інструктаж стосовно
регламенту включення зовнішнього
освітлення, який згідно з посадовими
обов'язками покладено проводити
інженеру відповідальному за
електробезпеку ОСОБА_7 (а.с.22). 14 травня
2013 року на ім'я голови правління
надійшла заява ОСОБА_7, в якій він
зазначає, що поведінка позивача
заважає злагодженій роботі колективу,
агресія та образи в адрес колег
призводять до неможливості вирішення з
позивачем робочих питань (а.с.23).
Черговий конфлікт був зафіксований
докладною ОСОБА_6 (а.с.29) де вона вказує,
що даний конфлікт був спровокований
позивачем, що супроводжувалося
нецензурною лайкою та образами. На
позивача було накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді суворої догани, що
підтверджується наказом №1-06 від 19.06.2013
року (а.с.30). 20.06.2013 року до адміністрації
відповідача надійшла скарга мешканця
житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 на
неприпустиму поведінку позивача, яка
виразилася в тому, що позивачка на
власний розсуд, безпідставно та
неодноразово без пояснення причин
перешкоджала гостям відвідувати
мешканця будинку ОСОБА_5, а також
постійних обговорень мешканців
будинку з використанням нецензурної
лексики (а.с.28). 25,26 червня 2013 року на
адресу відповідачів надійшли нові
скарги мешканця будинку ОСОБА_5 та його
гостей на образливу поведінку позивача
та з вимогою про її звільнення
(а.с.20,26,27). На підставі наказу №1-07 від
10.07.2013 р. ОСОБА_1 була звільненою з
займаної посади на підставі п.3 ст. 40
КЗпП України за порушення трудової
дисципліни (а.с.4).

На підставі вимог п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП
України, трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» від
06.11.1992 р. №9 (в редакції за станом на день
виникнення правовідносин) (далі
Постанова), у справах про поновлення на
роботі осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, судам необхідно
з'ясувати, в чому конкретно проявилось
порушення, що стало приводом до
звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового
договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41
КЗпП, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і
порядок застосування дисциплінарних
стягнень, зокрема, чи не закінчився
встановлений для цього строк, чи
застосовувалось вже за цей проступок
дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника.

Зокрема, у справі про звільнення за п. 3
ст. 40 КЗпП України суд повинен
з'ясувати, чи передував безпосередньо
звільненню дисциплінарний проступок,
за який застосовувалися інші заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення, та чи можна вважати у зв'язку
з вчиненням його систематичним
невиконанням працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Як вбачається з п.23 Постанови, за
передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
підставами працівник може бути
звільнений лише за проступок, вчинений
після застосування до нього
дисциплінарного чи громадського
стягнення за невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку. У
таких випадках ураховуються ті заходи
дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю
або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП
України), і ті громадські стягнення, які
застосовані до працівника за порушення
трудової дисципліни відповідно до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації, і
з дня накладення яких до видання наказу
про звільнення не минуло більше одного
року.

Виходячи з наведеного, звільнення
працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
передбачає винні дії працівника та
невиконання ним без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором, на укладення якого
була його вільна згода.

Позивач в своєї позовній заяві вказала,
що вона незаконно була притягнута до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді суворої догани у зв'язку з тим,
що образи колеги ОСОБА_6 не стосуються
виконання нею трудових обов'язків та
носять між особистий характер. В той
час як в судовому засіданні позивач
стверджувала, що в загалі таких
конфліктних ситуацій між нею та ОСОБА_6
не виникало.

Але дані доводи судом до уваги
прийнятися не можуть, оскільки її
доводи в тієї частині, що конфліктні
ситуації між нею та ОСОБА_6 не виникало
спростовуються поясненнями в судовому
засіданні свідка ОСОБА_6, яка
стверджувала, що на протязі тривалого
часу позивач створювала конфліктні
ситуації, що супроводжувалося
образами, а також її докладною запискою
про дані обставини від 18.06.2013 року
(а.с.29), крім того спростовуються
поясненнями наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_9, яка в
судовому засіданні стверджувала, що зі
слів самої позивачки їй стало відомо,
що ОСОБА_6 написала докладну записку на
ім'я керівництва на образи ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Згідно з ч. 2 ст.140 КЗпП України у
трудових колективах створюється
обстановка нетерпимості до порушень
трудової дисципліни, суворої
товариської вимогливості до
працівників, які несумлінно виконують
трудові обов'язки. Щодо окремих
несумлінних працівників
застосовуються в необхідних випадках
заходи дисциплінарного і громадського
впливу.

Відповідно до ст. 141 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
повинен правильно організувати працю
працівників, створювати умови для
зростання продуктивності праці,
забезпечувати трудову і виробничу
дисципліну, неухильно додержувати
законодавства про працю і правил
охорони праці, уважно ставитися до
потреб і запитів працівників,
поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана, звільнення.

Трудові обов'язки працівників
визначаються трудовим договором,
Посадовими інструкціями та Правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Трудова дисципліна полягає у точному,
неухильному й сумлінному виконанні
кожним працівником покладених на нього
трудових обов'язків.

Таким чином суд приходить до висновку,
що образи і сварки, які були влаштовані
позивачем протягом робочого часу під
час безпосереднього виконання
позивачкою трудових обов'язків є
порушенням саме трудової дисципліни у
зв'язку з її несумлінним ставленням до
праці і саме за приписами ст.ст. 140,141,149
КЗпП України з метою забезпечення
трудової і виробничої дисципліни, на
позивача було накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді суворої догани.

Трудові обов'язки працівників
визначаються трудовим договором,
Посадовими інструкціями та Правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Суд також не приймає доводи позивача та
його представника викладеним в
позовній заяві та в судовому засіданні
в частині, що звинувачення позивачці у
грубій образливій поведінці відносно
мешканця квартири №44 ОСОБА_5 та його
гостей не відповідають дійсності, та
такі дії у будь-якому разі не є
порушенням трудової дисципліни,
оскільки дані доводи спростовуються
фактичними обставинами встановленими
в судовому засіданні, а саме: допитаний
в якості свідка ОСОБА_5 в судовому
засіданні стверджував, що позивачка
дійсно знаходячись на своєму робочому
місці безпідставно перешкоджала без
пояснень гостям проходити в його
квартиру, крім того, позивачка
неодноразово ображала його, називаючи
його будинок «притоном», з приводу
чого, він та його знайомі неодноразово
зверталися до керівництва ОСББ
«Пульсар» з письмовими заявами
відносно поведінки консьєржа. Дані
доводи підтверджуються і матеріалами
справи, а саме письмовими заявами
свідка ОСОБА_5 та його знайомих про дані
фактичні обставини (а.с.20,26,27,28), крім
того підтверджуються поясненнями
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9, які також в
судовому засіданні пояснили, що саме зі
слів самої позивачки їм відомо, що між
нею та ОСОБА_5 виникла конфліктна
ситуація.

Таким чином судом безперечно
встановлено, що позивач знаходячись на
робочому місці, порушуючи трудову
дисципліну, яка полягала в грубої
образливої поведінки так і в
перешкоджанні у відвідуванні квартири
ОСОБА_5 його гостями, і такі дії не можна
розглядати в контексті приватних,
оскільки вони виникли у зв'язку з
виконанням позивачем трудових
обов'язків під час чергування,
пов'язаного з обслуговуванням
мешканців будинку і є наслідком
невиконання позивачкою обов'язків,
покладених на неї трудовим договором
та правилами внутрішнього трудового
розпорядку, тому суд приходить до
висновку, що звільнення позивача
законне та обґрунтоване, а наказ №1-07
від 10 червня 2013 року відповідає чинним
нормам трудового законодавства.

Що стосується вимог позивача в частині
позову про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку та
моральної шкоди, то дані вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
звільнення позивача було здійснено на
підставі чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлений цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, як беруть участь у справі.

Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
чи повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позивачкою та її представником не
надано суду доказів в розумінні ст. 60
ЦПК України та не доведені факти, щодо
позовних вимог позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.
40, 140,141,147,149 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 209,
212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Пульсар»
про визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Київський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: