АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/1894/13-ц 22-ц/774/169/К/14
Провадження № 22-ц/774/169/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 212/1894/13-ц
інстанції - Шум Л.І.
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Кузьміній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі в порядку
ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Євраз Суха Балка" на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 13 серпня 2013 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" до ОСОБА_3 про позбавлення права
користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Євраз Суха Балка" (далі - ПАТ
«Євраз Суха Балка» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3 про позбавлення
права користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що ОСОБА_3, 22 липня 1999 року, на
підставі особистої заяви, отримав для
проживання койко-місце у гуртожитку
АДРЕСА_1. 02 січня 2013 року комісією було
складено акт про те, що відповідач
зареєстрований у гуртожитку, однак у
трудових відносинах з ПАТ «Євраз Суха
Балка» не перебуває, у зв'язку з чим
підлягає зняттю з реєстрації. Тому
позивач просив суд позбавити ОСОБА_3
права користування житловим
приміщенням у гуртожитку АДРЕСА_1 та
стягнути з нього судові витрати по
справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 13 серпня 2013 року ПАТ
«Євраз Суха Балка» відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «Євраз Суха
Балка» ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на його думку, суд
неправомірно відмовив у задоволенні
його позовних вимог, залишив поза
увагою, що зазначений гуртожиток
призначений для проживання осіб у
зв'язку з їх роботою у ПАТ «Євраз Суха
Балка», не звернув увагу на те, що
відповідач не перебуває та не
перебував у трудових відносинах з
позивачем, тому не є особою, яка
відповідно до статті 127 ЖК України має
право на проживання у гуртожитку, а
також не врахував, що вселення
відповідача у житлове приміщення
відбулося без дотримання
встановленого порядку.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 з 22 липня 1999 року по теперішній
час зареєстрований та проживає в
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, який
належить на праві власності позивачу
ПАТ «Євраз Суха Балка». Вселення
відповідача до гуртожитку відбулось за
усним клопотанням ВГСЧ, де працював
ОСОБА_3 без видачі йому ордера
(розпорядження).

Звертаючись до суду з даним
позовом, позивач посилався на рішення
комісії, яка виявила, що відповідач
проживає в гуртожитку без законних
підстав, тому підлягає зняттю з
реєстрації, у зв'язку з чим просив
позбавити ОСОБА_3 права користування
житловим приміщенням в цьому
гуртожитку.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач є пенсіонером за віком, тому
не може бути позбавлений житла,
безпідставно виселений із нього або
визнаний таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, у
зв'язку з чим відмовив у задоволенні
позову.

Погоджуючись із остаточним
рішенням суду про відмову в
задоволенні позову, колегія суддів, між
тим, не може погодитись із мотивами
такої відмови з наступних підстав.

Згідно зі статтями 128,129 ЖК України
в особи виникає право користування
жилою площею в гуртожитку, якщо вона
вселилась туди на підставі
спеціального ордера, виданого
відповідно до спільного рішення
адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної
або іншої громадської організації та
профспілкового комітету, оскільки цей
документ є єдиною підставою для
вселення на надану в гуртожитку жилу
площу.

Судом установлено, що рішення
щодо надання відповідачеві койко-місця
у гуртожитку не приймалось і ордер йому
не видавався.

За таких обставин відповідач не
набув права користування житловим
приміщенням у гуртожитку, належному
позивачеві.

Проте, звертаючись до суду за
захистом своїх порушених прав, позивач
обрав спосіб, який не відповідає
способам захисту цивільних прав та
інтересів, визначеним
цивільно-правовим законодавством.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожна особа має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.. 3, 15 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у рази їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально - правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення, визнання
порушених, оспорюваних прав та вплив на
правопорушника.

Загальний перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів
передбачений ст. 16 ЦК України. Власник
порушеного права може скористатися
конкретним способом захисту свого
права.

Як убачається із матеріалів справи,
позивач є власником гуртожитку, в якому
відповідач займає койко-місце без
законних правових підстав.

Положеннями Глави 4 Житлового кодексу
України «Користування гуртожитками»
врегульовано правовідносини щодо
користування жилою площею в гуртожитку
осіб, які вселилися туди на законних
підставах.

Статтями 71, 72 ЖК України передбачено
право наймодавця на визнання такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням осіб, які законно
вселилися у житло, але не користуються
ним понад встановлених законом
строків.

Крім того, захист права власності від
порушень, не позбавлених із правом
володіння, передбачений статтею 391 ЦК
України, згідно з якою власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог статей 11 ЦПК, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначаючи предмет спору та обираючи
спосіб захисту, позивач не врахував, що
такого способу захисту як позбавлення
права користування жилим приміщенням у
гуртожитку діючим житловим
законодавством не передбачено, у
зв'язку з чим позовні вимоги ПАТ «Євраз
Суха Балка» задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що в задоволенні
апеляційної скарги ПАТ «Євраз Суха
Балка» необхідно відмовити, змінивши
рішення суду першої інстанції в
частині мотивів відмови в задоволенні
позову, а в іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4,
ст.. 313 314, 316 ЦПК України колегія суддів,
-

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 13 серпня 2013 року
змінити в частині мотивів відмови в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" до ОСОБА_3 про позбавлення права
користування жилим приміщенням.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Текст повного рішення складено 17 січня
2014 року.

Головуючий:
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів