АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1773/2014
Головуючий в 1 інстанції - Чала А.П.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Рубан С.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВААГРО
УКРАЇНА» (особи, яка не брала участі в
розгляді справи та вважає, що своєю
ухвалою суд вирішив питання про її
права та обов'язки) на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 червня 2012 року про визнання
мирової угоди в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна
спільною сумісною власністю та поділ
майна подружжя, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення осіб, що з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 та просив визнати спільною
сумісною власністю подружжя наступне
майно:

квартиру АДРЕСА_1,

земельну ділянку площею 0,1006 га,
кадастровий номер :02:005:0005, по
АДРЕСА_6,

житловий будинок по АДРЕСА_6.

В судовому засіданні суду першої
інстанції відповідачка і її
представник заявили клопотання про
визнання мирової угоди

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 25.06.2012 року визнано мирову
угоду між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем с. Карпилівка
Козелецькогорайону Чернігівської
області, що мешкає за адресою: 08132,
АДРЕСА_2, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженкою м. Києва, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, згідно якої:

1. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнають, що
нерухоме майно, а саме:

- квартира АДРЕСА_1, загальною площею
79,30 кв.м., житловою площею 41.70 кв.м.,
вартістю 289 485 (двісті вісімдесят
дев'ять тисяч чотириста вісімдесят
п'ять) грн.,

- земельна ділянка площею 0,1006 га,
кадастровий номер :02:005:0005, що
розташована по АДРЕСА_6 вартістю 57 000
(п'ятдесят сім тисяч) грн.,

- житловий будинок по АДРЕСА_6,
загальною площею 267,9 кв.м., житловою
площею - 84,7 кв.м., вартістю 1 904 004 (один
мільйон дев'ятсот чотири тисячі чотири)
грн., загальною вартістю - 2 250 489 (два
мільйони двісті п'ятдесят тисяч
чотириста вісімдесят дев'ять) грн., є їх
спільною сумісною власністю.

2. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнають, що
відповідно до ст.372 ЦК України їх частки
у спільній сумісній власності є
рівними і кожному належить по Ѕ
частині квартири АДРЕСА_1; земельної
ділянки 0,1006 га, кадастровий номер
:02:005:0005, що розташована по АДРЕСА_6;
житлового будинку по АДРЕСА_6.

3. При поділі спільного майна подружжя
сторони, з урахуванням інтересів
неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3 і дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, які після розірвання
шлюбу залишились проживати з ОСОБА_2 та
знаходяться на її утриманні, дійшли
згоди про виділення ОСОБА_2 у власність
квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки
0,1006 га, кадастровий номер :02:005:0005,
що розташована по АДРЕСА_6; житлового
будинку по АДРЕСА_6.

4. На час підписання мирової угоди
ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошову
компенсацію вартості Ѕ частини
спільного майна подружжя в сумі 1 125 245
(один мільйон сто двадцять п'ять тисяч
двісті сорок п'ять) грн. та не має
будь-яких майнових претензій до ОСОБА_2.

5. ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право
власності на квартиру АДРЕСА_1;
земельну ділянку 0,1006 га, кадастровий
номер :02:005:0005, що розташована по
АДРЕСА_6; житловий будинок по АДРЕСА_6.

6. ОСОБА_1 зобов'язується протягом
місяця укласти нотаріально
посвідчений договір дарування Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1; земельної
ділянки 0,1006 га, кадастровий номер
:02:005:0005, що розташована по АДРЕСА_6;
житлового будинку по АДРЕСА_6 на ім'я
ОСОБА_2.

7. Сторони у справі свідчать, що мирову
угоду вони уклали, перебуваючи при
здоровому розумі та ясній пам'яті,
розуміючи значення своїх дій та діючи
добровільно, мирова угода не
суперечить вимогам закону, не порушує
прав та інтересів сторін у справі.

Провадження у справі закрито.

Не погодившись з такою ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «НОВААГРО УКРАЇНА»
(особа, яка не брала участі в розгляді
справи та вважає, що своєю ухвалою суд
вирішив питання про її права та
обов'язки) подало апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати в частині
виділення у власність ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,1006
га, кадастровий номер :02:005:0005, що
розташована по АДРЕСА_6; житлового
будинку по АДРЕСА_6.

В скарзі посилалося на те, що ухвала
порушує права товариства, так як мирова
угода була укладена з метою уникнення
виконання судового рішення про
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_5, право отримати який за
договором перейшло до них.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник товариства доводи скарги
підтримала. ОСОБА_2 та її представник
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги.

Дослідивши обставини справи, оцінивши
наявні в матеріалах справи докази,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 175 ЦПК України суд
за клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

Колегією суддів Апеляційного суду м.
Києва, встановлено, 05 липня 2010 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області винесене рішення за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики, позовні
вимоги задоволені повністю - стягнуто з
ОСОБА_1 борг в сумі 9 912 509,79 гривень та
судові витрати в сумі 1820 гривень.

На виконання судового рішення,
Києво-Святошинським районним судом
Київської області 21.07.2010 р. видано
виконавчий лист № 2-2439/2010.

04 лютого 2011 року державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області на підставі
виконавчого листа № 2-2439/2010 було
відкрито виконавче провадження № 24482175
про стягнення з ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_5 (02225, АДРЕСА_5) грошових
коштів в сумі 9 912 509,79 гривень та судових
витрати в сумі 1820 гривень.

Пунктом 4 постанови про відкриття
виконавчого провадження від 04.02.2011 р.
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржнику -
ОСОБА_1, адреса: 08132, АДРЕСА_2 ІдН: НОМЕР_1
у межах суми звернення стягнення: 9 914
329,79 грн., пунктом 5 вказаної постанови
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
в межах суми боргу.

13 вересня 2012 року між ОСОБА_7 та ТОВ
«НОВААГРО УКРАЇНА» було укладено угоду
про відступлення права вимоги суми
боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_7 за договором
позики від 19.01.10 р. в сумі 9 912 509,79 гривень
та судових витрат в сумі 1820 гривень,
новому кредитору - Товариству з
обмеженою відповідальністю «НОВААГРО
УКРАЇНА».

Відповідно до ухвали
Києво-Святошинського районного суду
Київської області було проведено
заміну стягувача у виконавчому
провадженні ОСОБА_5 на Товариство з
обмеженою відповідальністю «НОВААГРО
УКРАЇНА».

01.06.2013 р. постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Черток Олександром Федоровичем було
проведено заміну сторони у виконавчому
провадженні.

Таким чином, колегія судів на підставі
належних та допустимих доказів
встановила, що на момент постановлення
судом першої інстанції оскаржуваної
ухвали, якою фактично було змінено
власника арештованого майна,
відповідне майно перебувало під
арештом, тобто органами державної
виконавчої служби було обмежено право
власника такого майна вільно ним
розпоряджатися. Однак судом першої
інстанції вказані обставини не були
враховані. Визнана мирова угода,
порушувала права ОСОБА_5 на повернення
боргу ОСОБА_1 , яке ОСОБА_5 в подальшому
передав Товариству з обмеженою
відповідальністю «НОВААГРО УКРАЇНА».

Оскільки оскаржувана ухвала обмежує
право апелянта, як кредитора, звернути
стягнення на майно боржника для
задоволення грошових вимог, відповідно
до ч.5 ст. 175 ЦПК України та ст. 311 ЦПК
України, вона підлягає скасуванню, а
справа поверненню до того ж суду для
продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 311-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВААГРО
УКРАЇНА» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 25 червня 2012 року скасувати,
справу повернути до того ж суду для
продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
Судді: