АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/1112/2014
1-й інстанції: Цокол Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
публічного акціонерного товариства
Акціонерний банк "Укргазбанк", треті
особи: товариство з обмеженою
відповідальністю "Паперовий змій",
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання правочину недійсним, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
6 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ АБ
"Укргазбанк" про визнання правочину
недійсним. Свої вимоги обгрунтовував
тим, що 29 травня 2007 року він надав згоду
на укладення його дружиною ОСОБА_2
договору іпотеки квартири АДРЕСА_1,
придбаної ними у зареєстрованому
шлюбі, в порядку забезпечення
виконання останньою як майновим
поручителем кредитних зобов'язань за
договором, укладеним між ВАТ АБ
"Укргазбанк", правонаступником якого є
ПАТ АБ "Укргазбанк", та ТОВ "Паперовий
змій".

Посилаючись на те, що при вчиненні
вказаного правочину він помилився щодо
обставин, які мають істотне значення, і
що такий односторонній правочин не
відповідав його внутрішній волі,
просив визнати недійсною його заяву
від 29 травня 2007 року, посвідчену
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про надання згоди на передачу квартири
АДРЕСА_1 в іпотеку ПАТ АБ "Укргазбанк".

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 6 листопада 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в суді
апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник ПАТ АБ "Укргазбанк" -
Белименко О.В., представник приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_6
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, вважали, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у справі в
суд апеляційної інстанції не з'явилися,
про час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 29 травня 2007 року
ОСОБА_1 надав згоду на укладення його
дружиною ОСОБА_2 договору іпотеки
квартири АДРЕСА_1 як майнового
поручителя ТОВ "Паперовий змій".

Правочином є дія особи, яка спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 202 ЦК
України).

Головною ознакою одностороннього
правочину є те, що він повинен
створювати обов'язки для особи, яка
його вчинила або для інших осіб.

Заява ОСОБА_1 про надання згоди на
укладення його дружиною ОСОБА_2
договору іпотеки не створює ніяких
обов'язків, ані для самого ОСОБА_1, ані
для ОСОБА_2, а ні для будь-яких інших
осіб. Її правове значення полягає у
тому, що така згода надає право ОСОБА_2
укласти договір іпотеки, а нотаріусу
посвідчити такий правочин.

У даному випадку ОСОБА_1 просто
підтвердив для зацікавлених осіб
певний факт - що він згоден на
реалізацію вже існуючого права
розпорядження майном. У цьому випадку
стороною договору на розпорядження
майном виступає той із подружжя, на
кого оформлено правовстановлюючий
документ (титульний власник), та згода у
цій конструкції виступає лише однією
із юридичних передумов, необхідних для
вчинення правочину з розпорядження
майном (поряд із наприклад, згодою
органів опіки та піклування на
розпорядження майном малолітньої
особи).

Отже, заява-згода ОСОБА_1 на укладення
його дружиною договору іпотеки не є
правочином, а тому не може бути визнана
недійсною.

При цьому помилкове посилання суду
першої інстанції на відсутність
правових підстав для визнання такого
правочину недійсним при правильному
вирішенню справи по суті не може бути
підставою для його скасування.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
при тому, що заява-згода другого
подружжя на передачу майна в іпотеку не
є правочином, не відносяться до тих
підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
ухвалення рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом
обставини, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 6 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Судді: