Справа № 434/9535/13-ц
Провадження №2/434/669/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2014 року Артемівський
районний суд м. Луганська у складі:

головуючого - судді - Селезньової Т.В.,

при
секретарі - Піддубняк О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину і дружину,

встановив:

Позивачка просить стягнути з
відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 2013 р.н.,
яка проживає разом з нею, у розмірі 1 / 4
частини доходів, не менше 30%
прожиткового мінімуму, а також
аліменти на утримання позивачки у
розмірі 1 / 4 частини доходів, не менше 30%
прожиткового мінімуму, до досягнення
дитиною трирічного віку, мотивуючи
тим, що відповідач є записаний батьком
дитини, проживає окремо від дитини, не
утримує її, дитина проживає з нею, вона-
позивачка- не працює , знаходиться в
декретній відпустці, не має своїх
доходів, а відповідач має можливість
надавати допомогу.

Відповідач і його представник позов
визнали частково, відповідач визнав
вимоги про аліменти на дитину, і не
визнав вимоги про стягнення аліментів
на утримання дружини, посилаючись на
те, що відповідач не має постійного
доходу, працює не офіційно, його доход
становить 1800-2000грн. на місяць, зокрема
на даний час він працює у ПП Примака,
монтажем системи інтернет, отримує
винагороду за фактом виконаних робіт,
тому на думку предмствника відповідач
є неспроможним виплачувати аліменти на
утримання дружини через відсутність
постійних доходів і їх недостатність.

Позов підлягає частковому
задоволенню за таких підстав:

З свідоцтва про народження дитини
вбачається, що сторони мають
неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитина проживає з
позивачкою, відповідач проживає
окремо - дану обставину відповідач не
оспорює.

Згідно даним про реєстрацію шлюбу -
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 12.07.2013р.

Той факт, що відповідач є чоловіком
позивачки , що сторони перебувають у
шлюбі і мають спільну дитину,
відповідач не оспорює.

Згідно наказу №38к від 2.09.2013р.
позивачка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до 22.06.2016р.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття . Згідно ст.
181 СК України , той з батьків, з ким
проживає дитина, має право вимагати
через суд від другого батька стягнення
аліментів на утримання дитини;
аліменти призначаються в частці від
доходу, а в виключних випадках - в
твердій грошовій сумі. . При цьому,
згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір
аліментів визначається судом з
урахуванням сімейного, матеріального
становища кожного з батьків та інших
обставин, які заслуговують на увагу.

Згідно ч.2, 4 ст.84 СК України - дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років; таке
право дружина має незалежно від того,
чи вона працює і незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу; таке право залишається і у
разі розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.91
СКУ жінка і чоловік, які не перебувають
у шлюбі між собою, мають право на
утримання в разі проживання з нею / ним
їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст.84,
86,88 СКУ. Тому у даному випадку не має
значення той факт, що сторони
зареєстрували шлюб після народження
їхньої спільної дитини.

Факт проживання з позивачкою дитини, що
не досягла трьох років, встановлено і
підтверджено довідкою з місця
проживання. Таким чином, позивачка має
право вимагати стягнення аліментів від
відповідача на утримання
неповнолітньої дитини, а також на своє
утримання до досягнення дитиною три
річного віку, і це право не залежить від
її сімейного і майнового стану.

При визначенні розміру аліментів на
дитину і на дружину, суд виходить з
положень ст..80, 84, 183 СК України щодо
сімейного , майнового стану сторін,
зокрема з платоспроможності
відповідача.

Відповідач є працездатним, не
перебуває на обліку в центрі
зайнятості, не заперечує того факту, що
має доходи. Інших неповнолітніх дітей,
інших утриманців не має. Суд вважає
його таким, що може і має реальну
можливість надавати допомогу і на
утримання дружини, яка у зв,язку з
доглядом за малолітньою дитиною не має
можливості працювати і мати доходи.
Принаймні іншого відповідач не довів.
Той факт, що відповідач не має
постійного місця роботи і постійного
доходу- не є підставою для звільнення
його від обов'язку утримувати дружину,
що доглядає за дитиною до досягнення
дитиною трьох років, і не доказує його
неплатоспроможності.

Суд вважає можливим і доцільним
стягнути аліменти на дитину у розмірі 1
/ 4 частини з доходів відповідача, що
відповідатиме інтересам дитини і не
порушуватиме права кожної із сторін, з
вказанням мінімального, встановленого
законом розміру аліментів на дитину
згідно ч.2 ст.182 СКУ, і крім того стягнути
аліменти на утримання позивачки-
дружини, з якою проживає дитина- у
розмірі 1 / 6 частки доходів. Підстав для
визначення мінімального розміру
аліментів на дружину (30% прожиткового
мінімуму) закон не передбачає. оскільки
вимог про стягнення аліментів на
дружину у твердій сумі жоден з
учасників процесу не заявив, то суд не
вбачає до того підстав. Аліменти мають
бути визначені у частці від доходи.

Крім того, стягненню з відповідача на
користь держави підлягає судовий збір
в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. 84, 180, 181, 182 СК України, ст.
213, 214, 224-225, 209 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_2, 1989 р.н. , на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4
частини заробітної плати і інших видів
доходу, але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 19 листопада 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття;

стягнути з ОСОБА_2, 1989 р.н., на користь
ОСОБА_1 аліменти на її утримання у
розмірі 1 / 6 частини заробітної плати і
інших видів доходу, починаючи з 19
листопада 2013 року і до досягнення
дитиною трирічного віку- до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір - 229,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Т.В.
Селезньова