АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1302/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/245/14
Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С.
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова
В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1

на рішення Карлівського районного суду
Полтавської області від 03 грудня 2013
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_2, за участю третьої особи:
служби у справах дітей Карлівської
районної державної адміністрації
Полтавської області, про виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
виселення. Вказав, що він є власником
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.
09.04.2008 р. між ним та ОСОБА_5 був укладений
договір найму житлового приміщення
(кімнати) площею 32,3 кв.м. за вище
вказаною адресою строком на 5 років.
09.04.2013 р. договір найму припинив свою
дію. За три місяці до цього строку
ОСОБА_4 звертався до ОСОБА_2 з
попередженням, що не має наміру
продовжувати договір найму на новий
строк і просив звільнити займане нею
приміщення. ОСОБА_4 вважає, що такими
діями ОСОБА_2 порушує його право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном, у зв'язку
з чим просить виселити її разом з
дітьми: ОСОБА_6, 2005р.н. та ОСОБА_7, 2008 р.н.,
з вище вказаного будинку.

Рішенням Карлівського районного
суду Полтавської області від 03 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи: служби у справах дітей
Карлівської районної державної
адміністрації Полтавської області, про
виселення - відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 просить
вищевказане рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити. Свої доводи
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи,
та невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що ОСОБА_4 є власником житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 21.09.2006 р.
та рішення Карлівського районного
суду Полтавської області від 29.10.2012
року ( а.с.5, 53-54).

ОСОБА_4 надав копію договору від
09.04.2008 року, відповідно до якого
останній надав ОСОБА_2 кімнату житловою
площею 32,3 кв.м. на п'ять років ( а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що на
вимогу суду позивач не надав оригінал
договору найму житлової кімнати від
09.04.2008 р., на закінчення дії якого, як на
підставу виселення позивача з
неповнолітніми дітьми, він
посилається, а допитані у судовому
засіданні свідки показали, що такий
договір не укладався, тому у місцевого
суда виник сумнів щодо існування
такого договору. Оскільки позивач сам
визначив спосіб захисту порушеного
права і не надав докази на
підтвердження своїх вимог, тому
місцевий суд прийшов до висновку про
відмову у позові за недоведеністю.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов їх після повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов'язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЖК України договір
найму житлового приміщення
укладається між власником будинку
(квартири) і наймачем у письмовій формі
з наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів або в органі управління, що
ним утворюється.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_4 просив виселити позивача з
двома малолітніми дітьми із будинку
без надання житлового приміщення у
зв»язку з розірванням договору найму
житлового приміщення. На підтвердження
вимог надав копію договору від 09.04.2008 р.,
згідно якого ОСОБА_4 надав ОСОБА_2
кімнату житловою площею 32,3 кв.м на 5
років, яка по першій вимозі власника
повинна бути звільнена, безоплатно
(а.с.8). Вказаний договір погоджено
секретарем ради 09.04.2008 р. Проте,
відсутні відомості, що вказаний
договір належним чином зареєстровано в
органах місцевого самоврядування.
Згідно довідки Карлівської міської
ради від 18.07.2013 р. договір від 09.04.2008 р. не
зберігся, тому неможливо надати
інформацію щодо постійної чи
тимчасової реєстрації відповідача у
спірному будинку (а.с. 50).

Отже, позивачем не надано належного та
допустимого доказу по справі, а саме
оригіналу договору оренди спірного
житлового будинку з відміткою про
відповідну його реєстрацію, на
закінчення дії якого посилається
позивач, як на підставу позову про
виселення відповідача з малолітніми
дітьми.

Згідно даних домової книги відповідач
та діти значаться зареєстровані
постійно з у спірному будинку (а.с.12-13).

Доводи представника позивача про
те, що місцевим судом порушені вимоги
процесуального права щодо відмови у
залучені до матеріалів справи
письмових пояснень свідка ОСОБА_8, не
заслуговують на увагу, оскільки згідно
ст. 63 ЦПК України доказом є показання
свідка, допитаного судом безпосередньо
у суді з дотриманням вимог ст. 180 ЦПК
України, яка передбачає порядок допиту
свідків.

Також не заслуговують на уваги
доводи представника позивач про те, що
місцевий суд безпідставно відмовив у
залученні до матеріалів справи, як
доказу, експертного дослідження щодо
ринкової вартості спірного житлового
будинку, оскільки це виходить за межі
предмету позову та не впливає на
законність ухваленого судового
рішення.

Позивачем заявлена вимога про
виселення відповідача з малолітніми
дітьми зі спірного житлового будинку,
тому місцевим судом правомірно
притягнута до участі у справі в якості
третьої особи служба у справах дітей
РДА, а доводи представника позивача в
цій частині не заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу
доводи про те, що місцевим судом не
з»ясовано на якій підставі продовжує
відповідач проживати у спірному
будинку після розірвання шлюбу з
чоловіком - сином позивача. Як
вбачається із матеріалів справи,
відповідач разом з неповнолітньою
дитиною поселена позивачем у спірне
житло як дружина його сина ОСОБА_8 у
період зареєстрованого шлюбу з
останнім, у спірному будинку
народилася їх друга дитина, яка також
зареєстрована у ньому. Після
розірвання шлюбу ОСОБА_8 залишив сім»ю.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Карлівського районного суду
Полтавської області від 03 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і: