АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/541/14 Справа № 2-448/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

12 лютого 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Волошин М.П.

при секретарі Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ПАТ АКБ «Новий» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 836 339 грн. 75 коп., яка утворилася через порушення відповідачем своїх зобовязань.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2010 року позовні вимоги булу задоволено в повному обсязі, вирішено питання щодо судових витрат /а.с. 39-40/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення в частині стягнення пені за прострочення повернення кредиту в сумі 192 447 грн. та пені за несвоєчасне сплачення відсотків в сумі 3685 грн. 29 коп. скасувати посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права /а.с. 95-98/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так у відповідності до ст.ст. 549, 550 ЦК України, на підставі умов кредитного договору нараховується до стягнення пеня за несвоєчасне погашення кредиту, а також пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором.

Судом встановлено, що 23.11.2004 року між АКБ «Новий», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Новий» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 43472 відповідно до якого банк передав, а ОСОБА_2 прийняв кредитні кошти в сумі 806564 грн. для споживчих цілей зі сплатою 24% річних за користування кредитом, строк повернення до 25.02.2005 року.

Відповідно до п. 1.7 договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного погашення кредиту та нарахованих на них відсотків та штрафних санкцій.

Відповідно до п. 5.3 цього договору при несвоєчасній сплаті відсотків боржник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день оплати, від суми несплачених відсотків за кожний день прострочки.

Через те, що відповідач належним чином свої зобовязання не виконав, станом на 15.03.2009 року у нього утворилася заборгованість в сумі 1 836 339 грн. 75 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 806 564 грн., заборгованості по відсотками в сумі 833 643 грн. 39 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 192 447 грн. 07 коп. та пеня за несвоєчасну сплату відсотків 3685 грн . 29 коп.

При вищенаведених обставинах справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ПАТ «АКБ «Новий» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданим ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Щодо посилань ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання щодо стягнення з нього пені за несвоєчасне погашення кредиту суд першої інстанції не врахував ст. 258 ЦПК України, якою встановлена спеціальна позовна давність по сплаті пені - один рік, який сплив ще 26.02.2006 року, то вони не можуть бути прийняті до уваги, через те, що із норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України вбачається, що підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовуються судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звертався до суду з заявою про застосування строку позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивачем надано розрахунок пені за один рік на день звернення з позовом до суду, а саме за період з 01.03.2008 року по 28.02.2009 року, яка складає 192 447, 07 грн. /а.с. 114-112/, яку суд і стягнув.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді :