АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5296/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 642/4014/14ц
Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі -
Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду міста Харкова від 25
червня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
компанія", ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з вказаним позовом в
якому, з урахуванням уточнень, просив
стягнути з ПрАТ "Українська
охоронно-страхова компанія" на користь
ОСОБА_3 5013,22 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної йому
пошкодженням автомобіля; 1821,1 грн.
судових витрат. Також просив стягнути з
ОСОБА_4 на його користь 1000 грн. - суму
франшизи, на яку йому було зменшено
страхове відшкодування і 3000 грн. - на
відшкодування заподіяної йому
моральної шкоди та 491,94 грн. - судових
витрат.

При цьому, посилався на те, що внаслідок
ДТП, у якій згідно постанови
Ленінського районного суду м.Харкова
визнано винним ОСОБА_4, позивачу була
завдана матеріальна та моральна шкода,
а також відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхувальником має бути
компенсована сума франшизи, на яку
страховиком зменшується страхове
відшкодування, яку позивач зазначив у
розмірі 1000 грн.

У своїх запереченнях представник ПрАТ
"УОСК" просив відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ "УОСК",
вважаючи їх необґрунтованими. А також
зазначав, що свої обов'язки вони
виконали вчасно та в повній мірі, при
виплаті страхового відшкодування
керувалися нормами Закону та
відшкодували його в повному обсязі, без
урахування суми ПДВ та франшизи, а
питання щодо зарахування на рахунок
позивача меншої суми повинні
вирішуватися з обслуговуючим банком.
Крім того, посилаючись на ч.1 ст.88 ЦПК
України вказує, що судові витрати має
нести сам позивач, а щодо витрат на
оплату вартості автотехнічної
експертизи та оплату наданих юридичних
послуг, то вважає частину цих позовних
вимог незаконною.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 25 червня 2014 року у
задоволенні позовних вимог до ПрАТ
"УОСК" відмовлено в повному обсязі,
позовні вимоги до ОСОБА_4 задоволено
частково та стягнуто на користь
позивача 1000 грн. франшизи, на
відшкодування моральної шкоди 500 грн. і
судового збору - 487,20 грн., а всього
стягнуто 1987,20 грн. в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
районного суду змінити в частині
відмови в задоволенні вимог до ПрАТ
"УОСК" та задовольнити повністю вимоги
позивача щодо відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 5013,22 грн.,
судових витрат, пов'язаних з розглядом
справи, в розмірі 1821,1 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що рішення районного суду є
незаконним.

ОСОБА_4 01.10.2013 року, керуючи автомобілем
ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_1, допустив зіткнення з
автомобілем NISSAN MAXIMA д.н. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, що призвело до
пошкодження вказаних автомобілів.
Постановою Ленінського районного суду
м.Харкова відповідача визнано винним у
вказаному ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4
позивачу було завдано матеріальну
шкоду на суму 8504,68 грн., що
підтверджується висновком експертного
авто товарознавчого дослідження.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача, як власника транспортного
засобу, була застрахована ПрАТ
"Українська охоронно-страхова
компанія", тому посилаючись на норми
Цивільного кодексу України та Закону
вважає, що позивач отримав право на
страхове відшкодування від ПрАТ "УОСК"
в розмірі вартості відновлюваного
ремонту в сумі 8504,68 грн., зменшеного
відповідно до приписів ст.. 12 Закону на
суму франшизи у розмірі 1000 грн.

Стверджує, що позивачем на адресу
Товариства було надіслано заяву з
повідомленням про результати
експертизи та з вимогою повідомити про
прийняте страховиком рішення, на що
листом від "УОСК" надійшла відповідь
про виплату страхового відшкодування у
розмірі 2503,98 грн., що свідчить про
ігнорування висновків експерта та є
підставою для звернення до суду.

Вважає, що суд не звернув увагу на те, що
визначений відповідачем розмір
страхового відшкодування не
відповідає розміру реальних збитків,
завданих внаслідок ДТП та
підтверджених висновком експерта.

Вказує, що висновок суду про те, що ПрАТ
"УОСК" було у встановленому порядку
проведено автотоварознавче
дослідження пошкодженого автомобіля,
визначено суму збитків та страхового
відшкодування, яке було виплачено в
повному обсязі, та рішення страховика
щодо виплати страхового відшкодування
не було оспорено позивачем є не
правильним та не відповідає дійсним
обставинам справи.

Посилаючись на ст.. 36.2 Закону зазначає,
що Товариство вказувало про складання
страхового акту №12373 від 03.01.2014 року,
яким визначена вартість матеріального
збитку згідно Звіту №2809/2500 від 17.12.2013
року, проте позивач про складання
даного акту не знав, з ним не
ознайомлювався та не підписував жодних
актів про погодження розміру
відшкодування, тобто розмір страхового
відшкодування з особою, яка має право
на його отримання погоджений не був.

Крім того, вважає, що висновок суду щодо
не оспорювання позивачем розміру
виплати та не звернення з новими
вимогами в рамках ліміту є
неправильними, оскільки ОСОБА_3
звернувся до суду для захисту своїх
прав.

Також, вказує на порушення судом ряду
процесуальних норм та те, що він не
надав належної оцінки кожному із
висновків сторін і не сприяв
всебічному та повному з`ясуванню
обставин справи.

В судове засідання апеляційного суду
з'явився представник позивача. Позивач
і відповідачі у судове засідання не
з'явились. Відповідач ПАТ «УОСК»
надіслав клопотання про розгляд справи
без його участі.

На адресу відповідача ОСОБА_4
неодноразово направлялись судові
повістки, які повертались без вручення.

З огляду на те, що позивач оскаржив
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
про стягнення грошової суми з
відповідача ПАТ «УОСК» і страхова
компанія належним чином повідомлена
про час і місце розгляду справи, судова
колегія вважає за можливе розглянути
справу за її відсутності.

Також, є можливим розгляд справи за
відсутності відповідача ОСОБА_4,
оскільки рішення суду в цій частині не
оскаржується і відповідно до ст. 303 ЦПК
України в цій частині в апеляційному
порядку не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Таким чином, в апеляційному порядку
переглядається рішення суду першої
інстанції лише в частині відмови в
задоволенні позову до відповідача ПАТ
«УОСК».

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, обговоривши доводи
апеляційної скарги та, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Постановляючи рішення про відмову у
задоволенні позову до Приватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" про
відшкодування майнової шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що ПАТ
"УОСК" у встановленому законом порядку
проведено автотоварознавче
дослідження пошкодженого автомобіля
визначено суму збитків та страхового
відшкодування і виплачено позивачу в
повному обсязі.

З таким висновком суду, судова колегія
погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено
наступне.

20.03.2013 року між Приватним акціонерним
товариством "Українська
охоронно-страхова компанія" та ОСОБА_4
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, що посвідчується
полісом № АС/1862627.

За даним полісом застраховано
цивільно-правову відповідальність
особи яка заподіяла шкоду третім
особам під час керування автомобілем
ВАЗ 2105 з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Строк дії договору встановлено з 21
березня 2013 року по 20 березня 2014 року.

01.10.2013 року сталася дорожньо-траспортна
пригода за участю застрахованого
транспортного засобу під керуванням
ОСОБА_4 та автомобіля під керуванням
ОСОБА_3

07.10.2013 року до АТ "УОСК" від ОСОБА_3
надійшла заява про ДТП, яка є підставою
для здійснення страхового
відшкодування.

Постановою Ленінського районного суду
міста Харкова від 25.10.2013 року ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті
ДТП автомобіль позивача зазнав
ушкоджень.

9.12.2013 року ОСОБА_3 звернувся із заявою
до АТ "УОСК" про страхове відшкодування.

Відповідно п.34.2 статті 34 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону,- МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Матеріали справи свідчать, що
страховик отримав повідомлення про ДТП
7 жовтня 2013 року, експерта для огляду
пошкодженого автомобіля направив 17
жовтня 2013 року.

Таким чином, оскільки відповідач
протягом десяти днів направив свого
представника і визначив розмір
збитків, то саме з цього розміру
відповідач правомірно виходив
визначивши розмір страхового
відшкодування.

Право потерпілого надавати експертне
дослідження передбачено тільки в разі
невиконання відповідачем
вищезазначених вимог п. 34.2 ст. 34 Закону.

Так, згідно п. 34.3 ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» , якщо представник страховика
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону,- МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому разі страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону,- МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

З огляду на це, підстав для визначення
розміру страхового відшкодування за
експертним висновком, що надав
потерпілий у страхової компанії не
було, оскільки вона вчасно протягом 10
днів, як того вимагає Закон здійснила
огляд пошкодженого автомобіля і
здійснила розрахунок розміру
страхового відшкодування.

Суд першої інстанції дослідив в
повному обсязі надані сторонами
докази, дав їм належну оцінку і дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308, ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 308, 313, 314, 315, 317,
319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
міста Харкова від 25 червня 2014 року - в
частині відмови в задоволенні позову
до Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
компанія" - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може
бути подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -