АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури
В.А.,

при секретарі: Соколюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11.09.2013 у справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив, на
підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, Кредитний
договір ПК 286/08-00 від 04.09.2008 укладений
між ним та ВАТ «КБ «Надра», оскільки з
боку відповідача відбулося істотне
порушення Кредитного договору, а саме,
відповідач позбавив позивача того, на
що він розраховував при укладанні
Кредитного договору, а саме - отримання
кредитних коштів.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 11.09.2013 позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
розірвання кредитного договору -
задоволено.

Кредитний договір № ПК 286/08-00, укладений
04.09.2008 між Відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_1 - розірвано.

Справа № 761/12597/13 № апеляційного
провадження 22-ц-796/1925/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Кравець
Д.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на користь
ОСОБА_1 судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
першої інстанції представником
відповідача подано апеляційну скаргу,
в якій просив скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.
Апелянт зазначає, що спірний договір
укладений належним чином, згідно норм
матеріального права, з дотриманням
вимог, передбачених ст. ст. 203, 207, 638, 640,
647, 1054, 1055 ЦК України, позивач перед
укладенням договору був ознайомлений
із загальними умовами кредитування,
погодився на них. Також, вказує, що
Банком були виконанні всі прийняті на
себе зобов'язання за договором в
повному обсязі, відповідач надав, а
позивач отримав відповідну послугу у
вигляду грошових коштів цільового
призначення, а посилання на вирок
Ленінського районного суду м.
Луганська від 24.07.2013 є безпідставними,
так як факти існуючих правовідношень
між Банком та клієнтами не
спростовано, а майно що перебуває в
заставі Банку було звільнено з під
арешту накладеного під час
кримінальної справи. На підставі
викладеного, вважаючи рішення суду
необґрунтованим просить його
скасувати, поновити кредитний договір
укладений між позивачем та
відповідачем.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на безпідставність її
доводів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідачем було істотно порушено
умови Кредитного договору, а саме,
позбавлено позивача того, на що він
розраховував при укладанні Кредитного
договору, отримання кредитних коштів.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
сторонами доказів на в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 04.09.2008 між
Відкритим акціонерним товариством
Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Надра», та ОСОБА_1 укладений
Кредитний договір № ПК 286/08-00 (а.с. 71-74).

Згідно умов п.п. 1.1-1.4 Кредитного
договору позивач зобов'язався надати
відповідачу у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові
кошти, на придбання нерухомого майна, у
сумі 179 000 доларів 00 центів США, а
відповідач, в свою чергу, зобов'язався
повернути отримані кошти до 04.09.2033 і
сплатити відсотки за користування
кредитом у розмірі 14,99 % річних.

Підставами звернення до суду з позовом,
позивач зазнає, що у вересні 2008 року
ОСОБА_4, перебуваючи на посаді
директора ПП «Агентство нерухомості
«Лугань» вступила в злочинну
домовленість із менеджером ПП «АН
«Лугань» та менеджером ПП «АН «Лугань»,
реалізуючи злочинний намір
направлений на заволодіння шляхом
обману та зловживання довірою
кредитними коштами ЦВ філії ПАТ КБ
«Надра» ЛРВ, переконали позивача
підписати пакет документів задля
отримання кредиту, пообіцявши, що
кредит буде забезпечений заставним
майном, а саме, що кредит та всі
обов'язки будуть покладені та погашені
ОСОБА_4 Розмір кредиту позивачу не
повідомлявся, проте, було сказано, що
грошові кошти потрібні задля купівлі
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.
Можливості ознайомитися із
документами, які він підписував, йому
не надали, оскільки йому надавали лише
сторінки для підпису, зазначивши, що це
стандартна процедура. Оформленням та
заповненням всіх документів займалася
старший менеджер філії відповідача
ОСОБА_5 Проте, згодом ОСОБА_4 повідомила
позивачу, що у видачі кредиту йому було
відмовлено, у зв'язку з чим
домоволодіння придбаватися не буде.
Надалі позивач зазначених осіб не
бачив та вважав, що кредитний договір
був неукладеним. Таким, чином, позивача
було введено в оману, кредитний договір
було укладено та підписано
представниками відповідача, а
відповідні грошові кошти за позивача
отримано іншою особою.

Вироком Ленінського районного суду м.
Луганська від 24.07.2013, який набрав
законної сили, визнано винними та
засуджено ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358
КК України, ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 192
КК України та ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.
358 КК України (а.с. 51-63). Так, даним
вироком була встановлена вина
зазначених осіб у заволодінні
грошовими коштами ЦВ філії ВАТ КБ
«Надра» шляхом обману та зловживання
довірою, зокрема, встановлено, що на
підставі документів підписаних
позивачем, ОСОБА_8 продовжуючи
реалізовувати єдиний з ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 злочинний умисел, отримала
готівкою в касі ЦВ філії ВАТ КБ «Надра»
ЛРУ кредитні кошти в сумі 179 000 доларів 00
центів США, при цьому ОСОБА_4 повідомила
ОСОБА_1, що в оформленні кредиту
відмовлено, у зв'язку з чим
домоволодіння купуватись не буде. При
цьому, після отримання кредитних
коштів, ОСОБА_5, ОСОБА_4 ОСОБА_8
кредитними грошовими коштами
розпорядились на свій розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
- ЦПК України) вирок у кримінальній
справі (кримінальному провадженні), що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

На підставі зазначеного судом першої
інстанції достовірно встановлено, що
кошти по Кредитному договору позивач
не отримував, оскільки, як встановлено
судом при постановленні вироку
Ленінським районним судом м. Луганська
від 24.07.2013, кошти ЦВ Філії ВАТ КБ «Надра»
були отримані ОСОБА_6, що встановлено
вироком Ленінського районного суду
міста Луганська від 24.07.2013, ухваленим у
кримінальній справі № 1-65/13.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Доводи апеляційної скарги щодо
належного укладання спірного
Кредитного договору, виконання банком
взятих на себе за договором
зобов'язань, зокрема видача кредитних
коштів, спростовуються матеріалами
справи, а тому колегія суддів вважає їх
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи наявні у матеріалах справи,
досліджені судом першої інстанції
письмові докази, висновки суду щодо
підстав для задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

За таких обставин, коли позивач у суді
довів обставин на які посилався, як на
обґрунтування своїх вимог, то суд
правильно встановивши фактичні
обставини, дав належну оцінку
представленим доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову у цілому.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судді приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону, зібраним доказам,
обставинам справи і підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11.09.2013 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: