Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/1405/14-ц
Провадження № 2/499/633/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" грудня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області в складі:

судді
Погорєлова І.В.

при секретарі
Іваницькій І.Р.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт Іванівка Одеської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
дитини та матеріальної допомоги на
утримання матері до досягнення дитиною
трьох років,

встановив :

Позивачка звернулася до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини та
матеріальної допомоги на утримання
матері до досягнення дитиною трьох
років.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка послалася на наступне.

Сторони знаходяться в шлюбі , який
зареєстрований 18 червня 2013 року
актовий запис про шлюб № 36 складений
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби по
Іванівському району Роздільнянського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб .

Від шлюбних відносин із відповідачем є
малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приводом для звернення до суду з
позовом про розірвання шлюбу призвело
те, що спільне життя не склалося через
конфлікти та непорозуміння, сімейні
стосунки припинені , сторони
проживають окремо один від одного,
немає спільних інтересів кожен живе
різним життям .

Приводом для звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів на
утримання дитини призвело те, що батько
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по утриманню
дитини, не надає матеріальної допомоги
в добровільному порядку.

Донька проживає разом з матір'ю та
перебуває на повному її утриманні та
вихованні .

Позивачка просить суд розірвати
шлюб між нею та відповідачем та
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 гривень
щомісячно, починаючи з дня подання
позову до повноліття дитини та
матеріальну допомогу на утримання
позивачки до досягнення дитини
трирічного віку у розмірі 400 гривень
щомісячно починаючи з дня подання
позову.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, надала заяву про слухання
справи у її відсутність , на позовних
вимогах наполягала .

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав заяву про визнання
позову, просив справу слухати у його
відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених вимог та наданих
доказів, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено , що позивачка та
відповідач перебувають у
зареєстрованому шлюбі , що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб.

Від шлюбних відносин із відповідачем є
малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приводом для звернення до суду з
позовом про розірвання шлюбу призвело
те, що сімейні стосунки припинені ,
сторони проживають окремо один від
одного , немає спільних інтересів кожен
живе різним життям.

Позивачка на розірванні шлюбу
наполягає .

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Виходячи з наведеного , враховуючи , що
позивачка не бажає підтримувати
сімейні стосунки з відповідачем та
збереження даного шлюбу суперечить її
інтересам, відповідач проти позову не
заперечує, оцінивши шлюбні
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
між сторонами склалися відносини, при
яких збереження сім'ї неможливо тому
позовні вимоги про розірвання шлюбу
підлягають задоволенню .

Задовольняючи позовні вимоги про
розірвання шлюбу, суд виходить з того,
що добровільність шлюбу - одна з
основних його засад. Шлюб - це сімейний
союз, при цьому слово „сімейний"
засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а
слово „союз", підкреслює договірну
природу шлюбу, яка зумовлює його
добровільний характер. Шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Збереження шлюбу можливе на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги та підтримки,
тобто на тому, що є моральною основою
шлюбу, а позивачка не має наміру
зберегти шлюб з відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що причини, з яких позивачка
наполягає на розірванні шлюбу є
обґрунтованими, подальше спільне життя
подружжя і збереження сім'ї стали
неможливими, оскільки сторони не
підтримують сімейно-шлюбних стосунків,
спільного господарства не ведуть,
поновлювати сімейно-шлюбні відносини
наміру не мають, фактично живуть
окремим один від одного життям, тому
суд вважає, що формальне існування
даного шлюбу суперечить моральним
засадам суспільства, тому позов про
розірвання шлюбу підлягає до
задоволення .

Що стосується позовних вимог про
стягнення аліментів, то суд також
вважає , що вони підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Приводом для звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів на
утримання дітей призвело те, що батько
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по утриманню
дитини, не надає матеріальної допомоги
в добровільному порядку.

Дитина проживає разом з матір'ю та
перебуває на повному її утриманні та
вихованні.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття .

Батьки зобов'язані піклуватися про
стан здоров'я дитини, її фізичний ,
духовний та моральний розвиток.
Виконання передбачених ст..150 СК
України обов'язків батьків щодо
виховання та розвитку дитини ,
пов'язане з належним утриманням дитини,
від якого залежить забезпечення умов
для розвитку дитини здоровою як
фізично так і духовно.

Обов'язок утримувати дитину є рівною
мірою обов'язком як матері так і батька,
причому обов'язком особистим,
індивідуальним, який не залежить від
віку батьків.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
звільняє їх від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Позивачкою по справі поставлена вимога
про стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі від доходу .

При визначенні розміру аліментів, суд
враховує стан здоров'я дитини, її
потреби у цьому віці, стан здоров'я
батька, його матеріальне становище та
матеріальне становище дитини,
наявність у відповідача на утриманні
інших осіб, на утриманні позивачки
інших осіб і, виходячи з принципів
справедливості, добросовісності та
розумності, які є одними з загальних
засад регулювання сімейних відносин,
призначає аліменти.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, що
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути менш, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
встановлено прожитковий мінімум для
дітей : віком до 6 років: з 1 січня 2014 року
до 31 грудня 2014 року - 1032 гривень.

Позивачка просить стягнути в розмірі 600
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття, враховуючи
рівність батьків щодо обов'язку по
утриманню дитини беручи до уваги
розмір прожиткового мінімуму для
дитини , виходячи з принципів
справедливості, добросовісності та
розумності, які є одними з загальних
засад регулювання сімейних відносин,
суд приходить до висновку про
можливість стягнення з відповідача
аліментів у розмірі як того просить
позивачка.

Враховуючи вищенаведене, так як
відповідач даний позов визнав, не
оспорює, та підтверджує всі фактичні
обставини у справі, суд вважає , що
рішення по справі можливо постановити
при проведені попереднього судового
засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку ,
встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно
з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.84 ч.4 СК України право
на утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу .

Суд прийшов до висновку , що вимога про
стягнення допомоги на утримання самої
позивачки до досягнення дитиною
трирічного віку підлягає задоволенню
, оскільки відповідач повністю визнав
позов.

Відповідно до ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України , якщо
позивачку на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5
Закону України «Про судовий збір»
звільнена від сплати судового збору,
тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача судовий збір в дохід
держави.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки, та
вищезазначене суд , вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом першим частини 1
статті 367 Цивільного процесуального
кодексу України суд допускає негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Керуючись ст. 104-105, 110 ,180-183,191 СК України
, ст.ст. ст.ст.10, 11, 57, 64, 88., 209, 212-215, 218 ЦПК
України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини та
матеріальної допомоги на утримання
матері до досягнення дитиною трьох
років - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладений 18 червня 2013 року
актовий запис про шлюб № 36 складений
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби по
Іванівському району Роздільнянського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600
гривень щомісячно, починаючи з дня
подання позову тобто з 07 жовтня 2014 року
до повноліття дитини, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_2 та матеріальну допомогу на
утримання позивачки до досягнення
дитини трирічного віку у розмірі 400
гривень щомісячно починаючи з дня
подання позову, тобто з 07.10.2014 року до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в розмірі 243,60 гривень
на рахунок: 0200; найменування
рахунку -Іванівський район 22090200; банк
-ГУДКУ в Одеській області; МФО-828011; код
за ЄДРПОУ - 37801601.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає обов'язковому негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяІ. В. Погорєлов