Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" вересня 2014 р.Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з жовтня 2010 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, з 8 жовтня 1998 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі дітей не народжували, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з жовтня 2012 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, заперечують проти надання строку на примирення, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, проти надання строку на примирення позивач категорично відмовився.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,58,88, 158, 208,209,212-215, 218, 224 -225 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2., зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва 8 жовтня 1998 року (актовий запис № 1189) - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

суддя :