Суддя: Попова В. О.
У Х В А Л А

22 січня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі:

головуючого судді -

Попової В.О.,

при секретарі -

Лисенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Горлівки клопотання
Мирового судді судової дільниці № 258
Красноармійського району ,
Краснодарського краю Російської
Федерації Чир`євої С.В. про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду, -

В
С Т А Н О В И В :

26.12.2013р. до суду надійшло
подання про надання дозволу на
примусове виконання на території
України рішення Мирового судді
судової дільниці № 258
Красноармійського району ,
Краснодарського краю Російської
Федерації від 04.09.2013р., яке є остаточним
і набрало законної сили , та згідно
якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь
держави РФ державного мита в розмірі
400 російських рублів. Клопотання
мотивоване тим , що рішенням суду
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, з
відповідача ОСОБА_1 на її користь
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина – ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини
заробітної плати або іншого доходу ,
щомісячно , починаючи з 13.02.2013 року, до
повноліття дитини.

Боржник в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення
клопотання, пояснив, що з рішенням
мирового судді згоден.

Суд, розглянувши подані
документи, вислухавши пояснення
боржника, вважає, що клопотання
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено , що рішенням
Мирового судді судової дільниці № 258
Красноармійського району ,
Краснодарського краю Російської
Федерації від 04.09.2013р., з ОСОБА_1
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2
на утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 1/6 частини заробітної плати
або іншого доходу, державне мито на
користь держави в розмірі 400 рублів.

Вказане рішення набрало законної
сили 05.10.2013 року .

Відповідно до ст.390 ЦПК України
рішення іноземного суду (суду
іноземної держави; інших компетентних
органів іноземних держав, до
компетенції яких належить розгляд
цивільних чи господарських справ;
іноземних чи міжнародних арбітражів)
визнаються та виконуються в Україні,
якщо їх визнання та виконання
передбачено міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності.

Згідно зі ст.ст. 53,54 Мінської
Конвенції до клопотання про надання
дозволу щодо примусового виконання
на території України рішення суду
Російської Федерації додаються :

а) рішення або його засвідчена
копія, а також, офіційний документ про
те , що рішення набуло законної сили і
підлягає виконанню , або про те , що
воно підлягає виконанню до набрання
законної сили , якщо це не випливає із
самого рішення;

б) документ , що підтверджує
часткове виконання рішення на момент
його пересилання;

в) документ, з якого випливає , що
сторона , проти якої було винесено
рішення , не прийняла участі в
процесі , була в належному порядку та
своєчасно викликана в суд , а в разі
її процесуальної недієздатності ,
була належним чином представлена.

Суд , який розглядає клопотання
про визнання і дозвіл примусового
виконання рішення , обмежується
встановленням того , що умови ,
передбачені цією Конвенцією ,
дотримані. У випадку, якщо умови
дотримані , суд виносить рішення про
примусове виконання. Порядок
примусового виконання визначається за
законодавством Сторони Договору, на
території якої повинно бути здійснене
примусове виконання.

Відповідно до ст. 392 ЦПК України,
питання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом
за місцем проживання боржника.

Боржник ОСОБА_1 мешкає на
території держави України за адресою
: АДРЕСА_1, що знаходиться в
Центрально-Міському районі м.
Горлівка.

За таких обставин , суд вважає ,
що клопотання підлягає задоволенню.
За результатами його розгляду
можливо постановити ухвалу , якою
надати дозвіл на примусове виконання
рішення іноземного суду, оскільки
визнання та виконання рішення
іноземного суду передбачено
Конвенцією « Про правову допомогу та
правові відносини у цивільних,
сімейних та кримінальних справах» від
22.01.1993 року і умови , передбачені нею,
дотримані, рішення пред’явлено за
місцем проживання боржника у строки,
передбачені ст. 391 ЦПК України , та в
порядку і на виконання вимог
клопотань, зазначених у ст.ст. 392 -394
цього ж Кодексу , суд не вбачає
підстав, передбачених ст. 396 ЦПК України
, ст. 55 Мінської Конвенції – для
відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного ,
керуючись ст.ст. 390,391,392,395 ЦПК України,
суд ,-

У Х В А Л И В:

Надати дозвіл на примусове
виконання на території України рішення
мирового судді судової дільниці № 258
Красноармійського району ,
Краснодарського краю Російської
Федерації від 04.09.2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
РФ державного мита в розмірі 400
рублів , тобто 94 ( дев’яносто чотири )
гривні 55 копійок ( курс НБУ за 22.01.2014
року ) , які зарахувати до УФК по
Краснодарському краю ( Міжрайонна
ИФНС Росії № 11 по Краснодарському
краю) ИНН НОМЕР_1, КПП 234901001, р/р
БИК 040349001 , КБК
ГРКЦ ГУ Банку Росії по
Краснодарському краю ОКАТО 0.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду
може бути подано протягом п’яти днів з
дня її проголошення до Апеляційного
суду Донецької області через
Центрально-Міський районний суд м.
Горлівки Донецької області , а особою,
яка не була присутня при її
постановленні - в той же строк з часу
отримання її копії.

У разі подання апеляційної
скарги, ухвала набирає чинності після
закінчення апеляційного провадження.

Суддя :

Попова В.О.