Справа № 750/4966/13-ц Провадження №
22-ц/795/175/2014 Головуючий у I інстанції
-Сапон А. В. Доповідач - Бечко Є.
М.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка
Є.М.,суддів:Хромець Н.С., Острянського
В.І.,при секретарі:Рудик І.І.,за
участю:відповідача ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_6 -
адвоката ОСОБА_7,

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«УніверсалБанк» на рішення
Деснянського районного суду
м.Чернігова від 03 грудня 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«УніверсалБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду
м.Чернігова від 03 грудня 2013 року у
задоволенні позову ПАТ
«УніверсалБанк» відмовлено у зв'язку з
пропущенням строку позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Посилається на те, що відповідно до п.6.3
Кредитного договору сторони погодили,
що даний кредитний договір діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань. Також апелянт зазначає, що
відповідач ОСОБА_6 написавши заяву від
13.11.2013 року, фактично визнала, що має
борг перед банком в сумі 5629 грн. 79 коп.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечується сторонами, що 21 лютого
2007 року між ВАТ «Банк Універсальний»,
правонаступником якого є ПАТ
«УніверсалБанк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір №35-1/126К-07.
За цим договором ОСОБА_6 отримала
кредит у сумі 10000 грн. зі сплатою 0,001%
річних з датою погашення - 20.02.2009 року
(а.с.5-8).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за цим кредитним
договором між банком та ОСОБА_9 було
укладено договір поруки №35-1/128П-07 від 21
лютого 2007 року (а.с.9) та між банко і
ОСОБА_8 - договір поруки №35-1/127П-07 від 21
лютого 2007 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язання - це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність
зобов'язання як правового зв'язку між
двома суб'єктами (сторонами),
відповідно до якого на одну сторону
покладено обов'язок вчинити певну дію
(певні дії) чи утриматись від її (їх)
здійснення; іншій стороні зобов'язання
надано право, що кореспондує обов'язку
першої.

Обов'язками боржника та правами
кредитора вичерпується зміст
зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Цивільно-правова відповідальність - це
покладення на правопорушника
основаних на законі невигідних
правових наслідків, які полягають у
позбавленні його певних прав або в
заміні невиконання обов'язку новим, або
у приєднанні до невиконаного обов'язку
нового додаткового.

Покладення на боржника нових
додаткових обов'язків як заходу
цивільно-правової відповідальності
має місце, зокрема, у випадку стягнення
неустойки (пені, штрафу).

З наданого позивачем у справі
розрахунку заборгованості за
договором вбачається, що позичальник
отримав кошти, які в межах визначеного
строку не повернув та кредит не
погасив, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість у загальному розмірі
26617 грн. 97 коп., із яких: 4023 грн. 79 коп. -
заборгованість за кредитом, 0 грн. 00 коп.
- заборгованість за відсотками, 1169 грн.
00 коп. - комісія, 21425 грн. 18 коп. - пеня
(а.с.15).

Проте, з наданого розрахунку також
вбачається, що відповідачка з 10 серпня
2008 року фактично умов договору не
виконувала, не здійснювала жодного
погашення, але позивач не пов'язав суму
заборгованості за кожним платежем з
часом її виникнення та звернувся до
суду про стягнення заборгованості
27.05.2013 року

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

У відповідності до вимог ст.257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1, 5 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання зобов'язання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України). Оскільки умовами
договору встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Оскільки в період з серпня 2009 року по
час звернення до суду боржник,
будь-яких самостійних дій, направлених
на погашення заборгованості по кредиту
не вчиняв, а позивач не звертався до
суду про стягнення заборгованості у
строк, що перевищує загальний строк
позовної давності з моменту настання
зобов'язання сплатити кожний
черговий платіж, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для застосування
строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«УніверсалБанк» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м.Чернігова від 03 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: