АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №682/2553/13-ц
Провадження №22-ц/792/211/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка
О.І., Власенка О.В.,

при
секретарі: Байдичі О.В.,

з участю:
сторін, третьої особи

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу №22-ц/792/211/13
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 3 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним, визнання права власності на
квартиру та гараж, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_3.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувсь в суд
з позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту, посвідченого 22 липня 1993 року
в Славутській державній нотаріальній
конторі недійсним, визнання права
власності на двохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1 та гараж АДРЕСА_2 Посилався на
те, що 29 грудня 1987 року зареєстрував
шлюб з ОСОБА_4, яка була ліквідатором
наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом
ІІІ групи. 03.09.1990 року він купив
житловий будинок з надвірними
будівлями у АДРЕСА_3 та в подальшому за
спільними заявами з ОСОБА_4 нотаріусом
видано свідоцтво про право власності
на частку в спільному сумісному майні
на 1/2 частину цього будинку кожному.
Свою частину він подарував для свого
сина ОСОБА_3 а ОСОБА_4 свою подарувала
для свого сина ОСОБА_2

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції - Роїк
В.П.
Категорія № 5

Доповідач - Юзюк О.М.

ОСОБА_4, як учасник ліквідації на ЧАЕС,
мала право на забезпечення житлом,
оскільки їх сім'я була забезпечена
житловою площею, їй порадили розірвати
шлюб і 4 березня 1994 року вони отримали
свідоцтво про розірвання шлюбу, проте
подружніх стосунків не припиняли і
продовжували проживати однією сім'єю.
Оскільки ОСОБА_4 не надали житла на
пільгових умовах, 18 березня 1998 року
вони купили за спільні кошти
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 договір
купівлі-продажу оформили на ОСОБА_4
оскільки вона мала право на пільги, як
учасник ліквідації на ЧАЕС. 1 червня 1998
року вони повторно зареєстрували шлюб.
На початку 2000 року він продав
подарований батьком легковий
автомобіль М-412 за 800 дол. США і купив
гараж АДРЕСА_2 договор купівлі-продажу
оформили на ОСОБА_4, оскільки вона мала
право на пільги щодо сплати державного
мита. Стан здоров'я ОСОБА_4
погіршувався, а тому їй було
встановлено І групу інвалідності.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та після її
смерті з'ясувалось, що 22 липня 1993 року
вона склала заповіт, яким все своє
майно заповіла сину ОСОБА_2 та про який
за час сумісного життя замовчувала і
використовувала його в своїх
інтересах.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду від 3 грудня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення таким, що не відповідає дійсним
обставинам справи і вимогам закону,
просить його скасувати та задовольнити
позов.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно з'ясував
обставини справи та оцінив докази по
ній, правильно визначивсь із
правовідносинами та ухвалив законне і
обґрунтоване рішення про відмову в
задоволенні позову.

Відсутніми є підстави для визнання
сумісною власністю подружжя квартири,
оскільки придбана вона була за рахунок
бюджетної програми по забезпеченню
громадян постраждалих внаслідок
аварії на ЧАЕС безпосередньо для
ОСОБА_4, яка на час укладання договору
купівлі-продажу, не перебувала в шлюбі
з ОСОБА_1

Твердження апелянта про спільну
купівлю квартири з ОСОБА_4
спростовуються також даними про
реєстрацію його місця проживання в ній
02.06.1998 року після повторної реєстрації
ОСОБА_1 з ОСОБА_4 шлюбу яка відбулась
01.06.1998 року, та сукупністю доказів по
справі.

Суд відхиляє також через недоведеність
мотив скарги про придбання гаража за
особисті кошти ОСОБА_1

Волевиявлення заповідача ОСОБА_4 було
вільним, відповідало її волі і закону.

Скарга, в межах її доводів, не містить
підстав для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного
суду від 3 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
О.М. Юзюк