АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

15 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 серпня 2009 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання угоди та стягнення суми за
невиконану роботу‚

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
угоди № 038-к від 31.08.2006 року, укладеної
нею та адвокатом АО «Егіда» ОСОБА_2 на
захист та представництво її інтересів
по розподілу майна подружжя та
стягнення 50300 грн. (еквівалент 10000
доларів США) у зв'язку з невиконанням
умов угоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що за
умовами угоди на представництво
інтересів сплатила адвокату гонорар в
сумі 10000 доларів США та 2000 грн. Після
ухвалення Дніпровським районним судом
м. Києва рішення на її користь,
відповідач участі в розгляді
апеляційної скарги її колишнього
чоловіка на рішення в подальшому не
приймав, до апеляційного суду не
з'явився. Рішенням Апеляційного суду м.
Києва рішення Дніпровського районного
суду м. Києва скасовано, в задоволенні
її позову було відмовлено. Вважає, що
відповідачем були порушені умови
укладеної між ними угоди, кошти за якою
вона сплачувала саме за те, щоб її позов
був задоволений судом першої інстанції
та таке рішення було залишене без змін
апеляційним судом, тому просила угоду
розірвати та стягнути на її користь 50300
грн. (еквівалент 10000 доларів США).

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 12.08.2009 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання
угоди та стягнення суми за невиконану
роботу задоволено.

Розірвано угоду №038-к від 31.08.2006 року,
яку було укладено між ОСОБА_3 та
адвокатом ОСОБА_2 на захист та
представництво її інтересів з питання
розподілу майна нажитого в шлюбі з
громадянином ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 50 300 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 29.10.2013 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12.08.2009 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання угоди та
стягнення суми залишено без
задоволення.

ОСОБА_2 вважаючи рішення таким, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального
права, без з'ясування обставин, які
мають значення для справи, подав на
нього апеляційну скаргу, в якій просив
рішення скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що невірно
визначивши межі та обсяг його
повноважень як адвоката, суд в
порушення ст. 212 ЦПК України не дав
належної оцінки тій обставині, що
представництво та захист інтересів
ОСОБА_3 в справі за її позовом до ОСОБА_4
про поділ майна подружжя,
здійснювалось ним на підставі угоди №
14-Б/х-06 від 04.07.2006 року та ордеру № 012-Х
від 30.10.2006 року, пункт 19 якої передбачає
припинення даної угоди в день
винесення рішення по справі
Деснянським районним судом м. Києва,
тобто 03.07.2007 року. Висновок суду про те,
що він як адвокат не прийнявши участь в
судовому засіданні при розгляді справи
Апеляційним судом м. Києва, не виконав
своїх зобов'язань за договором, не
відповідає дійсності, оскільки ні
угода № 038-к від 31.08.2006 року, ні угода
14-Б/х-06 від 04.07.2006 року не передбачає
здійснення адвокатом представництва
та захисту інтересів клієнта в судах
апеляційної інстанції. Зазначає, що
кошти в сумі 2000 грн. та кошти на
загальну суму 10000 доларів США згідно
квитанцій до прибуткового касового
ордеру №126, №16-23/10-06 від 23.10.2006 року та
№27 від 17.10.2006 року були внесені
позивачкою на підставі угоди №14-Б/х-06
від 04.07.2006 року, а не як помилково
встановлено судом - на підставі угоди
№038-к від 31.08.2006 року.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_2 та його представник
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 просила апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
31.08.2006 року між ОСОБА_3 та АО Юридична
колегія «Егіда» в особі адвоката
ОСОБА_2, була укладена угода № 038-к,
відповідно до якої адвокат ОСОБА_2
повинен був здійснювати захист ОСОБА_3
та представляти її інтереси в усіх
установах, організаціях та в судах,
дотримуючись вимог законодавства
України та Правил адвокатської етики, а
ОСОБА_3 зобов'язувалася сплатити
обумовлений гонорар (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 4, 5 угоди № 038-к від
31.08.2006 року, змістом доручення за даною
угодою є захист та представництво
інтересів клієнта з питання розподілу
майна нажитого в шлюбі з гр.-ном ОСОБА_4
Встановлення майна нажитого в подружжі
та збір матеріалів відносно нього.
Підготування позову до суду про
розподіл майна, забезпечення захисту
та інтересів клієнта в суді. Угода
укладена без терміну дії.

Пунктами 9.2, 10, 11 даної угоди, сторони
погодили, що гонорар адвоката
вираховується по діючому тарифу, який
становить 150 грн. на годину. Для
підписання угоди, клієнт, для
підготовки та проведення вступу до
справи, сплачує суму в розмірі оплати 10
годин роботи адвоката, або 30 %
обумовленої суми гонорару, які
поверненню не підлягають. Адвокатом і
клієнтом обумовлена погодинна оплата
та доплата гонорару за позитивний
результат по справі в розмірі оплати 15
годин роботи адвоката.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 03.07.2007 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ТОВ «Крокус К»,
ТОВ «Виробничо-торгівельна фірма
«МКМ», ТОВ «Рубікон LTD», ТОВ
«Торгово-промислова компанія
«Галелітнафта», Рівненська філія ТОВ
«Рубікон LTD», ТОВ «Алькор» про поділ
майна подружжя задоволено. Визнано за
ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину у
статутному фонді ТОВ «Крокус К», право
власності на 1/8 частину у статутному
фонді ТОВ «Виробничо-торгівельна
фірма «МКМ». Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 12 500 у відшкодування
вартості 1/2 частини у статутному фонді
ТОВ «Торгово-промислова компанія
«Галелітнафта», 38468 грн. 38 коп. у
відшкодування вартості 1/2 частини від
вартості автомобіля AUDI A 6,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 49351 грн. 13
коп. - у відшкодування вартості 1/2
частини від вартості автомобіля AUDI A 6,
реєстраційний номер НОМЕР_2, 89763 грн. 75
коп. - у відшкодування вартості 1/2
частини від вартості автомобіля AUDI A 6,
реєстраційний номер НОМЕР_3, 1700 грн. у
відшкодування витрат по оплаті
державного мита, 30 грн. - у
відшкодування витрат на
матеріально-технічне забезпечення
розгляду справи та 10 000 грн. - у
відшкодування витрат за надання
правової допомоги адвокатом (а.с. 11-13).

Рішенням колегії суддів Апеляційного
суду м. Києва від 17.09.2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 03.07.2007 року скасовано. Постановлено
нове рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя - відмовлено (а.с. 10, 111).

З наданих ОСОБА_2 до заяви про перегляд
заочного рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12.08.2009 року
матеріалів вбачається, що 04.07.2006 року
між ОСОБА_3 та АО Юридична колегія
«Егіда» в особі адвоката ОСОБА_2, який
діє на підставі свідоцтва на право
зайняття адвокатською діяльністю
№2144/10 від 27.12.2002 року, була укладена
угода № 14-Б/х-06, відповідно до якої
клієнт доручає, а адвокат бере на себе
обов'язок здійснювати захист клієнта
та представляти його інтереси в усіх
установах, організаціях та в судах,
дотримуючись вимог законодавства
України та Правил адвокатської етики.
Клієнт зобов'язувався сплатити
обумовлений гонорар (а.с. 77-79). Змістом
доручення за дано угодою є захист та
представництво інтересів клієнта в
суді, прокуратурі, міліції,
підприємствах, організаціях та інших
державних і приватних структурах.
Угода укладена без терміну дії.

Згідно п. 9.2., п. 10 угоди № 14-Б/х-06 від
04.07.2006 року, гонорар адвоката є
фіксованим та складає 10 000 грн. Окрім
суми передбаченої даною угодою, у
випадку укладання мирової угоди,
повного або часткового задоволення
інтересів ОСОБА_3 судом позовних вимог
клієнта, клієнт сплачує адвокату
преміальну винагороду в сумі 10% від
суми матеріальних цінностей, грошей, що
віднесено на користь клієнта в мировій
угоді або рішенні суду. Пунктом 19 даної
угоди передбачено, що дія цієї угоди
припиняється в день винесення рішення
по цій справі.

З наявних в матеріалах справи копій
квитанцій вбачається, що 09.07.2006 року на
підставі угоди №14-Б /х-06 від 04.07.2006 року
ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_3 2 000 грн.
(квитанція до прибуткового касового
ордера №126) (а.с. 8, 11), 06.03.2007 року - 10 000
грн. (квитанція до прибуткового
касового ордера №007) (а.с. 15-16)

Згідно квитанцій до прибуткового
касового ордера №27 та №16-23/10-06, на
підставі угоди про юридичне
супроводження по позову про розподіл
майна, 17.10.2006 року ОСОБА_2 прийняв від
ОСОБА_3 5 000 доларів США, а 25.10.2006 року - 5 000
доларів США (а.с. 8)

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що на
підставі ст. 1010 ЦК України позивач має
право на відшкодування збитку,
завданого відповідачем внаслідок
невиконання угоди №038-к від 31.08.2006 року,
яка відповідно до ст. 1000 ЦК України є
договором доручення.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 1000 ЦК України за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

Тому укладену між сторонами угоду №
038-к від 31.08.2006 року не можна вважати
договором доручення в розумінні
закону.

Загальне нормативне регулювання
правовідносин щодо надання послуг на
підставі цивільно-правового договору
закріплене у гл. 63 ЦК України України.
Зокрема, у ст. 901 ЦК України
законодавцем сформульоване поняття
договору про надання послуг як родової
(типової) категорії.

До загальних норм права, що регулюють
правовідносини, які виникли між
сторонами, підлягають застосуванню
також норми Закону України «Про
адвокатуру».

Так, ст. 12 вищезазначеного Закону
визначено, що оплата праці адвоката
здійснюється на підставі угоди між
громадянином чи юридичною особою і
адвокатським об'єднанням чи адвокатом.
Якщо договір розривається достроково,
оплата праці адвоката провадиться за
фактично виконану роботу. У разі
неналежного виконання доручення на
вимогу громадянина або юридичної
особи, які уклали договір з адвокатом
чи з адвокатським об'єднанням, внесена
плата повертається їм повністю або
частково, а при виникненні спору - за
рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про
адвокатуру» визначені обов'язки
адвоката, а саме неухильне додержання
вимог чинного законодавства,
використання всіх передбачені законом
засобів захисту прав і законних
інтересів громадян та юридичних осіб.
Адвокат не має права використовувати
свої повноваження на шкоду особі, в
інтересах якої прийняв доручення, та
відмовитись від прийнятого на себе
захисту підозрюваного, обвинуваченого,
підсудного.

За змісту угоди № 038-к від 31.08.2006 року
вбачається, що відповідач брав на себе
зобов'язання захисту та представництва
інтересів клієнта ОСОБА_3 з питання
розподілу майна, нажитого в шлюбі з
ОСОБА_4, встановлення майна, нажитого в
шлюбі та збір матеріалів відносно
нього, підготування позову до суду про
розподіл майна, забезпечення захисту
та інтересів клієнта в суді.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечувалося сторонами, що
відповідачем був підготовлений позов
до Деснянського районного суду м. Києва
про поділ майна подружжя, останній
представляв інтереси позивача в суді
першої інстанції, судом було ухвалено
рішення по справі.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження тому, що з боку адвоката
ОСОБА_2 відбулися порушення обов'язків,
передбачених законом України «Про
адвокатуру» та неналежне виконання
умов угоди № 038-к від 31.08.2006 року
матеріали справи не містять.

Умовами зазначеної угоди не
передбачена обов'язкова участь
адвоката при розгляді справи судом
апеляційної інстанції. Обґрунтування
позову тим, що відповідачем порушені
умови угоди про забезпечення
позитивного результату розгляду
справи судом першої та апеляційної
інстанцій щодо задоволення позову
суперечить вимогам закону, оскільки
ухвалення судових рішень здійснюється
виключно судом і перебуває поза межами
повноважень та компетенції адвоката.

Крім того, стягуючи на користь позивача
кошти за угодою № 038-к від 31.08.2006 року в
сумі, еквівалентній 10000 доларам США, суд
не звернув уваги, що умовами угоди
взагалі не передбачено сплату такої
суми адвокату, а передбачено лише
оплату 150 грн. за годину та за кожне
судове засідання в сумі від 150 до 250 грн.
Не надано судом і оцінки тому, що згідно
наданих позивачем квитанцій зазначені
кошти були сплачені АО «Юрколегія
«Егіда», головним бухгалтером якої
зазначено ОСОБА_2

З таких обставин висновок суду про
наявність правових підстав для
розірвання угоди у зв'язку з її
неналежним виконанням та стягнення
суми з ОСОБА_2 за невиконану роботу є
помилковим, судом неповно з'ясовані
обставини справи та неправильно
застосовані норми матеріального права,
що на підставі п.п. 1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України дає суду апеляційної інстанції
підстави для скасування рішення та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 серпня 2009
року скасувати та ухвалити нове
наступного змісту:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про розірвання угоди та стягнення суми
за невиконану роботу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді:

Справа № 2-149/09

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1771/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Гончарук В.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.