Справа № 629/5556/13-ц
Номер провадження 2/629/167/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.01.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області в складі:
головуючого судовим засіданням - судді
Жмуд Н.М., секретаря судових засідань
Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Лозівського міськрайонного
суду Харківської області в місті
Лозова Харківської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,-
Позивач звернулася до суду з позовом
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, посилаючись на
те, що сторони знаходилися в шлюбі з
відповідачем по справі з 2007 року. Від
цього шлюбу мають неповнолітнього сина
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні. Відповідач офіційно не
працює, інвалідом не являється, але
зобов"язаний утримувати свого сина. А
тому, позивач просить стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина
в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу), щомісячно і до
У судове засідання позивач та
відповідач надали спільну заяву про
рорзгляд справи за їх відсутності.
Відповідачем подано до суду письмову
заяву, в якій він зазаначив, що визнає
позовні вимоги позивача та вказав, що
син проживає з позивачем. Позивачу він,
надає матеріальну допомогу на
утримання сина, по мірі можливості,
оскільки офіційно не працює. Також
відповідач зазначив, що він інвалідом
не являється, стягнень за виконавчими
листами з нього не проводиться і інших
осіб на утриманні, він не має і на
обліку в центрі зайнятості, він не
Відповідно до ст.174 ЦПК України
визначено, що у разі визнання
відповідачем позову, суд за наявності
для того законних підстав, постановляє
рішення про його задоволення.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом з»ясовано, що з 2007 року позивач та
відповідач перебували в цивільному
шлюбі, в якому в них, народився син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить
ксерокопія свідоцтва про народження
(а.с.№ 8), в якому в графі батько
зазначено: ОСОБА_3, а в графі мати:
ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про шлюб,
позивач по справі змінила прізвище з
ОСОБА_2 на ОСОБА_2, в зв»язку з
реєстрацією шлюбу з громадянином
ОСОБА_6.(а.с.№ 7)

Судом встановлено, що відповідач не
надає матеріальну допомогу позивачу на
утримання їх спільної дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,
батьки повинні утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття. Аналогічне твердження
закріплене і в принципі №6 Декларації
прав дитини, проголошеної Генеральною
Асамблеєю 20 листопада 1959 року,
записано: " Дитина, якщо це можливо,
повинна зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків, і
звичайно, в атмосфері любові та
матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3
Конвенції про права дитини, що діє на
Україні з 27 вересня 1991 року вказано:
"Держави-учасники зобов"язуються
забезпечити дитині такий захист та
опіку, які необхідні їй для її злагоди,
приймаючи до уваги права та обов"язки
її батьків, опікунів та інших осіб,
котрі відповідають за неї по закону і з
цією метою приймають всі відповідні
законодавчі та адміністративні
заходи". Відповідно до ст.8 Закону
України "Про охорону дитинства" від 26
квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна
дитина має право на рівень життя
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних доля
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України. Статтею №11 цього ж
Закону вказано, що "Сім"я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім"ї разом з
батьками або в сім"ї одного з них та на
піклування батьків. Предметом основної
турботи та основним обов"язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини."
Згідно статті №12 цього закону вказано,
що " Виховання в сім"ї є першоосновою
розвитку дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов"язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров"я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці".

Судом було з»ясовано матеріальне
становище сторін, де встановлено, що
відповідач не працює. Позивач не
працює, знаходиться в декретній
відпустці.

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного
Кодексу України та п. 17 Постанови
Верховного суду України від 15 травня 2006
року № 3 Постанови Верховного суду
України «Про застосування судом
окремих норм Сімейного Кодексу України
при розгляді справ, щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров"я та матеріальне
положення дитини, стан здоров"я та
матеріальне положення позивача,
відповідача. Крім того, судом
враховується те, що позивач не працює.
Суд також враховує той факт, що
відповідач не працює, має задовільний
стан здоров»я, інвалідом не являється,
на утриманні інших осіб не має.

Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу
України, суд вважає можливим стягнути з
відповідача аліменти на користь
позивача на утримання дитини, в розмірі
1/4 частини його заробітку (доходів)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з дня звернення до суду і до досягнення
дитиною віку повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішення
в частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як розподілити між сторонами
судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що
судові витрати складаються з судового
збору.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільненні від оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а
також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», суд стягує
на користь держави з відповідача
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 57, 60, 77, 79, 81, 88, 168,
169, 174, 208-209, 212-213, 214, 215, 218, 223, ч.1 ст.367 ЦПК
України; ст.ст.180, 181, 183, 191 Сімейного
кодексу України; Принципом №6
Декларації прав дитини, проголошеної
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року; ч.2 ст.3 Конвенції про права
дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991
року; ст.8 Закону України "Про охорону
дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402; ч. 2
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
п. 17 Постанови Верховного Суду України
від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судом окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ, щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", -

В И
Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Лозова, Харківської
області, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкаючий за
адресою: АДРЕСА_2, не працюючого,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, -
аліменти на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_2, на утримання сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/4 частини всіх
видів його доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідної вікової категорії
щомісяця, починаючи з дня подачі позову
до суду - з 20 грудня 2013 року і до
досягнення дитиною віку повноліття.

Рішення, в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць,
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок, перерахувавши: (Одержувач
коштів: Лозівське управління Державної
казначейської служби України
Харківської області, Код ,
Банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській
області, МФО 851011, р/р 0015, код
бюджетної класифікації 22030001).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий

в судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд