Провадження № 2/0202/3926/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позивач посилався на те, що 07.10.2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № М3-82, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 39000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 21,50 % на рік з кінцевим терміном повернення 26.09.2013 року. Вимоги до відповідачки, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки, договору поруки з відповідачем ОСОБА_2 Відповідачка ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 14.08.2012 року у ромі зір 70385,28 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 35361,87 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 23639,84 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 8002,10 доларів США, штрафу (фіксованої частини) у розмірі 31,28 доларів США, штрафу (процентної складової) у розмірі 3350,19 доларів США. Просили стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № М3-82 від 07.10.2008 року у розмірі 69133,72 доларів США. сплачений судовий збір, та стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи без відповідачів.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № М3-82 від 07.10.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 39000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,50% річних з кінцевим терміном повернення 26 вересня 2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № М3-82 від 07.10.2008 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року.

Також з метою виконання ОСОБА_1 зобов'язань за даним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № М3-82 від 07.10.2008 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Пунктом 2.3.3. Кредитного договору передбачено, що у разі порушень позичальником взятих на себе зобов'язань (перелік яких наведений у даному пункті) банк має право змінити умови Договору, розірвати даний Договір у судовому порядку, здійснити одностороннє розірвання Договору з наданням позичальнику повідомлення.

Також п. 2.3.9. Договору передбачено, що при настанні подій, зазначених у п. 2.3.3. Договору, банк має стягнути кредит до настання термінів, передбачених п. 1.3. Договору, у т.ч. шляхом провадження стягнення на закладене майно, також реалізувати свої вимоги, що випливають з даного Договору, за рахунок іншого майна позичальника, його гарантів і поручителів, відповідно до діючого законодавства.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.12.2010 року було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ТзОВ «Дизайн-Центр» про звернення стягнення на майно, передане в заклад позивачу відповідно до договору застави № М3-82 від 07.10.2008 року шляхом вилучення у ТзОВ «Дизайн-Центр» належне йому на праві власності заставне майно, а саме світодіодний відео екран, 2008 року випуску, та звернено стягнення на дане майно. На виконання цього рішення вказане майно було вилучено позивачем у ТзОВ «Дизайн-Центр». Позивачем не надано до суду доказів реалізації заставного майна або не реалізації заставного майна. Тобто позивачем не надано доказів наявності заборгованості за даним кредитним договором саме у тому розмірі, який зазначено у позовній заяві.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 553, ЦК України, ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 212-215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко