АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/8249/13
Головуючий 1 інст. - Короткий
Доповідач - Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака
І.В., Яцини В.Б.,

при секретарі Гопко А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Московського районного
суду м. Харкова від 18 листопада 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у
шлюбі з 06.08.2010 р., мають малолітнього
сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
з матір'ю.

28 серпня 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в
розмірі 1000 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.
Посилалася на те, що відповідач не
надає матеріальної допомоги на
утримання сина, хоча має можливість
надавати таку допомогу, оскільки
працює, має дохід.

ОСОБА_3 надав до суду заперечення
на позов в частині стягнення аліментів,
посилався на те, що має заробітну плату
в сумі 2000 грн. і може виплачувати
аліменти на сина тільки в розмірі 20%
свого заробітку. Проти розірвання
шлюбу не заперечував.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 18 листопада 2013 року
позов задоволено частково: розірвано
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і з
останнього на користь ОСОБА_4 стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісячно,
починаючи з 28 серпня 2013 року і до
повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір: в сумі 229,40 грн.
при отриманні свідоцтва про розірвання
шлюбу в органах РАЦС та 114,70 грн., що
підлягають стягненню за вирішення
позову в частині стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення судом
норм матеріального права, просить
змінити це рішення районного суду в
частині вирішення спору про стягнення
аліментів на малолітню дитину та
ухвалити в цій частині рішення про
стягнення з нього на користь позивачки
аліменти на утримання сина в розмірі 20%
його доходу (тобто 320 грн.) щомісячно до
досягнення сином повноліття, а також
провести розподіл судових витрат
порівну, стягнувши з нього та з ОСОБА_4
судовий збір в сумі по 172,05 грн.

Зазначає, що суд на порушення
вимог ст. 182 СК України не прийняв до
уваги, що він має незначний дохід, має
нову сім'ю, в якій народилася дитина.

В частині розірвання шлюбу
рішення суду першої інстанції не
оскаржує.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги відповідно до ч.1
ст. 303 ЦПК України, судова колегія
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. При
цьому такий обов'язок є особистим та
рівним щодо матері та батька дитини.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_4 в частині
стягнення аліментів на малолітню
дитину, суд першої інстанції виходив з
того, що сторони не надали доказів
розміру доходу відповідача, тому
визначив розмір аліментів, стягнутих з
ОСОБА_3, виходячи з розміру середньої
заробітної плати в Харківській
області, в сумі 800 грн. щомісячно до
повноліття дитини.

Судова колегія вважає, що
висновки суду в цій оскаржуваній
частині рішення зроблені без
урахування вимог ст.ст. 182, 184 СК України
та матеріалів справи.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено поясненнями
сторін у суді апеляційної інстанції
відповідач не надавав матеріальної
допомоги на утримання малолітнього
сина, хоча працював і мав відповідний
дохід.

На час ухвалення оскаржуваного
рішення ОСОБА_3 мав дохід в сумі 1953 грн.,
що підтверджується довідкою ТОВ
«Пискунівський ринок» від 26.11.2013 р. за №
5.

Доводи апелянта про те, що він
має іншу дитину від фактичних шлюбних
відносин з іншою жінкою, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_3
пояснив в суді апеляційної інстанції,
що його батьківство щодо цієї дитини
не оформлено відповідно до вимог
чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене та
розмір щомісячного доходу відповідача,
судова колегія вважає можливим
зменшити розмір аліментів, стягнутих з
ОСОБА_3 з 800 грн. до 500 грн. щомісячно.

Крім того судова колегія
зазначає, що при зміні матеріального
або сімейного стану сторін, вони не
позбавлені можливості звернутися до
суду з відповідним позовом відповідно
до вимог ст. 192 СК України.

Судові витрати по справі
визначені судом першої інстанції
відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України
та вимог п.3 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», оскільки позивач за
позовом про стягнення аліментів
звільнений від сплати судового збору.

У зв'язку з цим в частині
розподілу судових витрат доводи скарги
є необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317,319, 324 ЦПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 18 листопада 2013 року
змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 800
(вісімсот) гривень до 500 (п'ятисот)
гривень щомісячно, починаючи з 28.08.2013
року до досягнення ним повноліття.

В іншій оскаржуваній частині
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 18 листопада 2013 року
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Копія вірна, суддя: