Єдиний унікальний № 371/2269/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року м.
Миронівка № 371/ 2269 / 13-ц

Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Капшук Л.О.

при секретарі
Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовною
вимогою про розірвання шлюбу з
відповідачем, посилаючись на ті
обставини, що перебуває з ним у шлюбі з
28 квітня 2012 року. Від шлюбу мають дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні стосунки
не склались через несумісність
характерів, відсутність
взаєморозуміння, різні погляди на
життя, зловживання відповідачем
спиртними напоями, постійні суперечки.
З 29 липня 2013 року шлюбних стосунків не
підтримують. Наміру зберігати сім'ю
вона не має, а тому просила розірвати
укладений шлюб.

У судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримала, в
поясненнях послалася на обставини,
викладені в поданій до суду позовній
заяві, додатково вказала, що після
реєстрації розірвання шлюбу бажає
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач позовні вимоги визнав, не
заперечує проти розірвання шлюбу,
пояснив, що у розпаді сім'ї є вина
позивача, оскільки вона також
зловживала спиртними напоями, не
займалася домашнім господарством.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
надані документи і матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного
Кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 цього
Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня
2012 року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 28 квітня
2012 року виконавчим комітетом
Козинської сільської ради
Миронівського району Київської
області.

Від шлюбу мають малолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим
виконавчим комітетом Маслівської
сільської ради Миронівського району
Київської області.

Встановлено, що між подружжям фактично
не існує сімейних стосунків. З 29 липня
2013 року шлюбних відносин
сторони не підтримують. Сімейні
відносини між подружжям розладились
через несумісність характерів,
відсутність взаєморозуміння, різні
погляди на життя та ведення домашнього
господарства, вживання відповідачем
спиртних напоїв, що призводило до
постійних суперечок. Сторони не змогли
створити в сім'ї атмосферу, основану на
почуттях взаємної любові та поваги
один до одного.

Суд дійшов висновку, що причини розладу
подружніх відносин є справжніми, сім'я
розпалась, шлюб сторін носить
формальний характер.

За таких обставин суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, що має істотне значення. Заходи
щодо примирення подружжя відповідно до
ст. 111 Сімейного кодексу України є
непотрібними.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно
до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд
дійшов висновку, що є достатня
кількість підстав про розірвання шлюбу
між позивачем та відповідачем.

Підстав, які виключають можливість
вирішення питання про розірвання шлюбу
відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу
України не має.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні позивач вказала,
що після реєстрації розірвання шлюбу
бажає іменуватися прізвищем «ОСОБА_1».

У відповідності до частини 1 статті 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

При подачі позову позивач сплатила 229
гривень 40 копійок судового збору, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи квитанцією № 49 від 21 листопада
2013 року.

Вказані понесені позивачем витрати
підлягають стягненню з відповідача на
її користь.

На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112,
113 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 131, 209, 212 - 215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 28
квітня 2012 року виконавчим комітетом
Козинської сільської ради
Миронівського району Київської
області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за актовим
записом № 1.

Після реєстрації розірвання шлюбу
позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище
«ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
229 гривень 40 копійок понесених
судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
підпис Л.О.
Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.О.
Капшук