Справа № 746/456/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.

Срібнянський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді
Ходіч В.М.,

при секретарі
Близнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Срібне справу за
позовом Сокиринського професійного
аграрного ліцею Чернігівської області
до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, внаслідок того, що
тривалий час була відсутня та знята з
реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В
И В :

У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої
вимоги тим, що у листопаді 2003 року
ОСОБА_1 відповідно до спільного
засідання адміністрації та
профспілкового комітету Сокиринського
аграрного ліцею на підставі рішення №62
від 28.11.2003 р. Сокиринської сільської
ради було видано ордер №22 на поселення
до відомчої квартири працівників
Сокиринського професійного аграрного
ліцею, розташованої в АДРЕСА_1, де вона
проживала під час навчання та робити в
ПАЛ. Даний жилий будинок є нерухомою
власністю Сокиринського Професійного
аграрного ліцею і знаходиться на його
балансі. Відповідач на протязі близько
трьох років у будинку по АДРЕСА_1 не
проживає, не доглядає за ним і не працює
в аграрному ліцеї. На письмове
звернення дирекції ліцею про здачу
жилої площі ОСОБА_1 звернулася із
письмовим зверненням про дозвіл на
приватизацію даної квартири.
Враховуючи, що постає питання про
виділення відомчої квартири в будинку
АДРЕСА_1 працівнику Сокиринського ПАЛ,
який потребує житлову площу, а ОСОБА_1
добровільно не бажає виписуватись з
цієї квартири, тому позивач просить
визнати її такою, що втратила право
користування квартирою.

У судовому засіданні
представники позивача Полковніченко
Н.М. та Коваленко О.Ю. позовні вимоги
Сокиринського ПАЛ підтримали в повному
обсязі та додали, що квартира
відповідачу потрібна була як місце
реєстрації, а наміру проживати в ній
вона не мала, прибудинкова територія та
надвірні будівлі були в занедбаному
стані, сам будинок потребує як
внутрішнього, так і зовнішнього
капітального ремонту.

Відповідач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_6 у судовому
засіданні позов не визнали та пояснили,
що у квартиру АДРЕСА_1 відповідач
вселилася ще у неповнолітньому віці, як
член сім»ї працівника Сокиринського
ПТУ-36 ОСОБА_7, після смерті матері у 2000
році, ОСОБА_1 залишилася проживати у
вказаній квартирі, у 2003 році на
підставі рішення виконкому
Сокиринської сільської ради їй було
видано ордер на цю ж квартиру і у 2005
році відповідач знову отримала ордер
на право зайняття кімнат у АДРЕСА_1
Ввесь цей час вона проживала постійно у
даній квартирі, де і зареєстрована
спільно із своєю малолітньою дочкою,
іншого житла вона не має. У зв»язку з
відсутністю роботи вчителя в
с.Сокиринці відповідач змушена
працювати в іншому населеному пункті
за направленням після закінчення
інституту, а тому вона тимчасово
проживає у будинку батьків свого
чоловіка в смт Срібне, але ОСОБА_1 по
можливості приїжджає до вказаної
квартири, доглядає за нею, зробила
косметичний ремонт, у квартирі
знаходяться всі її речі вжитку, меблі і
вона обробляє присадибну земельну
ділянку та щорічно проводить оплату за
неї, а тому просять відмовити в
задоволенні позову у зв»язку з його
безпідставністю.

Представник органу опіки та
піклування Сокиринської сільської
ради Маснуха О.М. у вирішенні даної
справи покладається на розсуд суду та
вказав, що дійсно ОСОБА_1 зареєстрована
із своєю малолітньою дочкою в АДРЕСА_1,
але протягом останніх декількох років
вона постійно не проживає за вказаною
адресою, хоча інколи навідується до
квартири, систематично сплачує податок
за землю.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є
працівниками Сокиринського ПАЛ, у
своїх поясненнях підтвердили, що
відповідач постійно не проживає
близько 2-3-х років у зазначеній
квартирі, але і не заперечують проти
того, що земельна ділянка біля квартири
постійно доглянута.

Вислухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено судом, відповідач
ще будучи неповнолітньою була вселена
до АДРЕСА_1 як член сім»ї працівника
Сокиринського ПТУ-36 ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На підставі рішення
виконкому Сокиринської сільської ради
№68 від 28.11.2003 року учениці середньої
школи ОСОБА_2 було видано ордер №22 на
заняття кімнат в АДРЕСА_1. На підставі
рішення виконкому Сокиринської
сільської ради №15 від 21.04.2005 року
студенці ОСОБА_2 було знову видано
ордер №25 на право зайняття кімнат в
АДРЕСА_1, де відповідач постійно
проживала до закінчення навчального
закладу. При працевлаштуванні
відповідач була призначена і працює на
посаді вчителя української мови та
літератури Карпилівської ЗОШ І-ІІІ
ступенів Срібнянського району. ОСОБА_1
іншого житла не має, у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно відомості
відсутні. Відповідач та її малолітня
дочка ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстровані в АДРЕСА_1, хоча
тимчасово і проживають без реєстрації
в смт Срібне, але інколи ОСОБА_1
приїжджає по місцю своєї реєстрації,
користується квартирою, зберігає там
свої речі та обробляє земельну ділянку
за яку постійно сплачує податок.

Відповідно до ст.71 ЖК України під
час тимчасової відсутності наймача або
членів його сім»ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців, а в окремих випадках,
передбачених цією нормою, понад цей
строк.

Судом встановлено і не
спростовується сторонами факт
постійного не проживання ОСОБА_1 в
спірній квартирі по АДРЕСА_1, але також
встановлено і те, що вона інколи
навідується до цієї квартири та
користується нею. Сама відповідач у
судовому засіданні пояснила, що у
квартирі залишилися її особисті речі,
меблі, що вона із-за віддаленості
роботи змушена тимчасово проживати у
батьків свого чоловіка в смт Срібне, де
крім її сім»ї проживає ще дві сім»ї. До
своєї квартири відповідач по
необхідності приїжджає, обробляє
земельну ділянку і сплачує податок.

В судовому засіданні не було
встановлено іншого зареєстрованого
житла у відповідача, а також байдужість
ставлення до спірної квартири.

Згідно ст.47 Конституції України
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше, як на підставі закону за
рішенням суду.

Держава охороняє і захищає права
та інтереси дітей під час вчинення
правочинів щодо нерухомого майна.
Неприпустимим є зменшення або
обмеження прав та інтересів дітей під
час вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень (ст.12 Закону «Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей»).

Крім цього, Європейський суд з
прав людини, розглядаючи справу
«Кривіцька та Кривіцький проти
України» (№886306) 2 грудня 2010 року,
установив порушення ст.8 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, зазначивши, що в процесі
прийняття рішення щодо права заявників
на житло, останні були позбавлені
процесуальних гарантій.

Таким чином, суд, оцінюючи докази
в судовому засіданні не може
погодитись з доводами позивача про
відсутність відповідача у спірній
квартирі понад шість місяців без
поважної причини та втрати нею права
користування жилим приміщенням, а тому
в задоволенні позову слід відмовити у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 10, 15, 60, 88, 208-209, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові Сокиринського професійного
аграрного ліцею Чернігівської області
до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, внаслідок того, що
тривалий час була відсутня та знята з
реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: