АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/123/14
Головуючий 1 інстанції - Клімова
С.В. Справа № 628/399/13-ц
Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Яцини В.Б.

при секретарі: Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 05 вересня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
завданої внаслідок навмисного
пошкодження майна,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом про
стягнення на підставі ст.ст. 22, 1166, 1167 ЦК
України у солідарному порядку з
ОСОБА_3. та ОСОБА_5 матеріальної шкоди в
сумі 13610,14грн. Посилалася на те, що
вона є власником автомобілю марки «ВАЗ-
11183» за реєстраційним номером НОМЕР_1,
яким за її згодою користується син
ОСОБА_6

27 травня 2012р. останній на
вказаному автомобілі приїхав в с.
Куп'янськ -Вузловий, на вулицю Кірова, 1,
де зустрівся з колишньою співмешканкою
ОСОБА_3, яка під час сварки між ними
нанесла удари кулаками та ногами по
кузову автомобіля, пошкодивши його.
Через деякий час приїхала мати ОСОБА_3 -
ОСОБА_5, яка разом з ОСОБА_3 за
допомогою ножа, викрутки та ключа для
монтування нанесли численні
пошкодження кузову автомобіля та
шинам, спричинивши матеріальну шкоду
відповідно до звіту експертного авто
товарознавчого дослідження від 31.05ю2012
р. в сумі 13610грн. 14 коп.

За результатами досудового
розслідування кримінальна справа
відносно відповідачів закрита за
відсутністю складу злочину,
передбаченого ч.1 ст. 194 та ч.2 ст. 296 КК
України.

Також посилалася на те, що в результаті
пошкодження автомобілю вона, ОСОБА_4,
перенесла нервовий струс, був
порушений нормальний уклад її життя,
оскільки автомобіль був для неї
засобом для пересування по роботі та у
побутових потребах, а у добровільному
порядку відповідачі відмовляються
відшкодовувати заподіяну ними шкоду,
що призвело до моральних страждань, які
оцінила в 5000 грн.

Також просила стягнути з відповідачів
500грн., сплачених нею за надання
правової допомоги, 1600грн. за послуги
експерта та 573грн.50коп. сплаченого
судового збору.

Відповідач ОСОБА_5 надала до суду
письмову заяву про розгляд справи за
її відсутності, зазначивши, що при
вирішенні спору покладається на розсуд
суду.

Представник відповідачки ОСОБА_3
в судовому засіданні позов не визнав,
зазначаючи, що вина відповідачів в ході
досудового розслідування не була
встановлена.

Рішенням Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 05 вересня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково: на її
користь з ОСОБА_3., ОСОБА_5 стягнуто в
солідарному порядку 13610грн. 14коп. у
відшкодування матеріальних збитків,
2500грн. моральної шкоди, 573грн.50коп. -
судового збору та 500грн. за надання
юридичної допомоги. В іншій частині
позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати це рішення та
відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_4

Вказує, що судом всупереч
вимогам ст.. 61 ЦПК України поклав в
основу рішення наявність постанови про
закриття кримінального провадження
від 14.12.2012 р. як доказ вини відповідачів
у спричиненні ОСОБА_4 шкоди, однак
матеріали кримінального провадження є
суперечливими, а обвинувальний
висновок щодо відповідачів відсутній.

Вислухавши пояснення апелянта,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає,що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи частково позов
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
доведеності вини відповідачів ОСОБА_3.
та ОСОБА_5 які сумісними
неправомірними діями спричинили шкоду
майну позивачки, та моральну шкоду,
розмір якої судом вирахуваний в сумі 2500
грн. Суд вважав також доведеними
вимоги ОСОБА_4 щодо понесення нею
судових витрат по сплаті судового
збору та за надання правової допомоги.

Судова колегія вважає, що такий
висновок суду не в повному обсязі
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Останні свідчать про те, що
ОСОБА_4 є власником автомобілю марки
«ВАЗ- 11183» за реєстраційним номером
НОМЕР_1, яким за її згодою користується
син ОСОБА_6

Зазначений транспортний засіб
був придбаний ОСОБА_4 у кредит, і яке
заставне майно був застрахований
відповідно до договору № 5-88-1/08
добровільного страхування наземного
транспорту від 03.06.2008 року ВАТ СТ
«Гарантія».

Відповідно до пункту 13 цього
договору термін його дії складає 12
місяців.(а.с.110-111).

Як пояснювала ОСОБА_4 в суді
першої та апеляційної інстанції інших
договорів страхування транспортного
засобу нею не укладалося, тому страхове
відшкодування за пошкоджений
транспортний засіб їй не
виплачувалося.

Зазначені обставини не
спростовуються і матеріалами справи.

Згідно постанови Куп'янського
МВ ГУМВС України в Харківській області
від 14.12.2012 р. кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000211 від 11.12.2012
р., закрито у зв'язку з відсутністю в
діянні складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296
КК України.

Як вбачається з тексту вказаної
постанови в ході досудового
розслідування встановлено, що 27.05.2012
року ОСОБА_5, діючи спільно з ОСОБА_3, на
ґрунті особистих неприязних відносин,
з допомогою ножа, викрутки та ключа
монтування, які вони взяли в автомобілі
ВАЗ-2104 реєстраційний знак НОМЕР_2,
навмисно пошкодили металеві частини
кузова автомобіля, прорізали шини на
колесах, розбили скло в дверях, розбили
передні фари і т.п. В результаті
протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_3
власнику цього автомобілю згідно
висновку судово -автотоварознавчої
експертизи № 95-11 від 04.07.2012 р.
заподіяний матеріальний збиток в сумі
13 610 грн. 14 коп.

Вказана постанова органу
досудового слідства набрала законної
сили та не скасована чи змінена в
установленому законом порядку.

У зв'язку з наведеним та
відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 та ст. 13 ЦК
України відсутність обвинувального
вироку суду не є підставою для
звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від
цивільно-правової відповідальності за
завдану ОСОБА_4 матеріальної та
моральної шкоди внаслідок порушення її
прав власника пошкодженого
транспортного засобу, що спричинило
моральні страждання позивачці.

Тому посилання в апеляційній
скарзі на недоведеність вини
відповідачів в спричиненні позивачу
вказаної шкоди не ґрунтуються на
вимогах закону та матеріалах справи.

Судом першої інстанції зроблений
правильний висновок щодо розміру
спричиненої ОСОБА_4 матеріальної шкоди
в сумі 13 610 грн. 14 коп., оскільки
зазначені обставини підтверджуються
висновком № 88-12 експертного
автотоварознавчого дослідження від
31.05.2012 р., який був підтверджений
поясненнями експерта ОСОБА_7,
допитаного судом в якості свідка.

Доказів на спростування
зазначеного розміру матеріального
збитку відповідачами всупереч вимогам
ст.ст. 10, 58-60 ЦПК України не надано.

У зв'язку з зазначеним судом
першої інстанції на підставі вимог
ст.ст.1166, 1167 ЦК України з відповідачів
на користь позивачки стягнуто
матеріальний збиток в сумі 13 610 грн. 14
коп. та моральна шкода.

Між тим судова колегія вважає, що
визначений судом першої інстанції
розмір компенсації моральної шкоди
ОСОБА_4 в сумі 2500 грн. не відповідає у
повному обсязі доведеності того
обсягу душевних страждань та
характеру немайнових втрат, на які
посилалася позивачка, тому судова
колегія вважає достатньою
сатисфакцією визначення цього
відшкодування у сумі 1000 гривень.

У зв'язку з цим рішення суду
першої інстанції в частині визначення
розміру моральної шкоди, що підлягає
стягненню з відповідачів на користь
позивачки, підлягає зміні.

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги. Гранічний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 25.12.2012 р. сплатила за надання
правової допомоги за позовом про
відшкодування збитку 500 грн. адвокату
ОСОБА_8, про що останнім надана
квитанція.

Однак всупереч вимогам ст. 42 ЦК
України ОСОБА_4 не надано як до суду
першої так і апеляційної інстанції
доказів щодо повноважень ОСОБА_8 на
надання їй правової допомоги за цією
справою як адвоката або іншого фахівця
в галузі права.

У зв'язку з цим вимоги ОСОБА_4 про
стягнення з відповідачів на їхї
користь 500 грн. за надання правової
допомоги не підтверджені належними та
допустимими доказами, тому у
задоволенні цих вимог ОСОБА_4 слід
відмовити, а рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню.

В іншій частині оскаржуване
рішення суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3.ч.1 ст. 307,
ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 05 вересня 2013 року змінити:
зменшити стягнення у солідарному
порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 моральної шкоди з 2500 (дві тисячі
п'ятсот) гривень до 1000 (одна тисяча)
гривень

Скасувати рішення Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 05 вересня 2013 року в
частині стягнення на користь ОСОБА_4 з
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у солідарному порядку
500 (п'ятсот) грн. за надання юридичної
допомоги та відмовити ОСОБА_4 у
задоволенні цих вимог.

В іншій частині зазначене
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)