печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді -
Мельник А.В.,

при секретарі - Борисенко А.
В.,

Мисік М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» про
стягнення заборгованості,
відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача в якому просив стягнути з
відповідача грошові кошти у розмірі 140
834,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000
грн., та витрати на правову допомогу у
розмірі 10 000 гривень, а всього 160 834,50
гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 08 липня 2012 року між
позивачем та ПАТ КБ „Даніель" (далі -
Банк), було укладено договір
банківського рахунка № Т-3049 (далі
-Договір) відповідно до якого Банк
відкрив поточний рахунок НОМЕР_2.

Відповідно до виписки по особовому
рахунку з 01.06.2013 року по 29.07.2013 року на
рахунку НОМЕР_2 знаходиться 140 834 грн. 50
коп.

Згідно пункту 4.3. Договору повернення
коштів з Вкладного рахунку на вимогу
здійснюється на підставі заяви
„Вкладника", наданої до „Банку" не
пізніше ніж 10 робочих дні до дати
отримання коштів.

Відповідно до пункту 2.1. Договору "БАНК"
нараховує прості відсотки "ВКЛАДНИКУ"
на Вклад з розрахунку 25,5 % річних, за
винятком випадків визначених в п.
2.3.,2.4.,2.5 та 4.3 цього Договору. Відсотки
нараховуються щомісяця, у передостанні
три банківських дні місяця, виходячи з
фактичної кількості днів у році, і
акумулюються на окремому рахунку
нарахованих відсотків № 05.

Відповідно до п. 4.2 "СТОРОНИ" мають право
розірвати цей Договір на підставі
письмової заяви "Клієнта" про закриття
рахунка, яку "КЛІЄНТ" надає в "БАНК" за 10
банківських днів до передбачуваної
дати закриття Рахунку. При цьому
незалежно від того, із чиєї ініціативи
розривається Договір, "КЛІЄНТУ" після
здійснення повного розрахунку між
"СТОРОНАМИ" по розрахунково - касовому
обслуговуванню повертаються грошові
кошти в межах залишку на Рахунку
відповідно до умов цього Договору.

05.08.2013 року позивач звернулася із
заявою до Банку з проханням виплатити
грошові кошти в межах залишку по
рахунку.

Однак, Банк не задовольнив вимоги та не
виплатив кошти.

На даний час заборгованість Банку
складає 140 834 грн. 50 коп.

Відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким, чином банк порушує права
позивача стосовно вільного
розпорядження своїми коштами, що може
призвести до тяжких наслідків.

Стаття 1068 Цивільного Кодексу України
Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка. Банк
зобов'язаний зарахувати грошові кошти,
що надійшли на рахунок клієнта, в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом. Банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Стаття 1071 Цивільного Кодексу України
Банк може списати грошові кошти з
рахунка клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

Стаття 1073 Цивільного Кодексу України у
разі несвоєчасного зарахування на
рахунок грошових коштів, що надійшли
клієнтові, їх безпідставного списання
банком з рахунка клієнта або порушення
банком розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Стаття 1074 Цивільного Кодексу України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 Постанови,
Пленуму Верховного Суду України, від
12.04.1996, № 5 "Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів" оскільки Закон не
визначає певних меж своєї дії, судам
слід мати на увазі, що до відносин, які
ним регулюються, належать, зокрема, ті,
що виникають із договорів
купівлі-продажу, майнового найму (в
тому числі найму (оренди) жилого
приміщення - в частині відносин, між
наймачем (орендарем) і наймодавцем
(орендодавцем), який одночасно є
виконавцем комунальних послуг і послуг
по ремонту житлового фонду та
інженерного обладнання), побутового
прокату, безоплатного користування
майном, підряду (в тому числі
побутового замовлення чи
абонементного обслуговування),
доручення, перевезення громадян та їх
вантажу, комісії, схову, страхування, із
договорів про надання фінансово
кредитних послуг для задоволення
власних побутових потреб громадян (у
тому числі про надання кредитів,
відкриття і ведення рахунків,
проведення розрахункових операцій...."

Стаття 10 Закону України «Про захист
прав споживачів» у разі виявлення
недоліків у виконаній роботі (наданій
послузі) споживач має право на свій
вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у
виконаній роботі (наданій послузі) у
розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни
виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої
речі з такого ж матеріалу і такої ж
якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків
з усуненням недоліків виконаної роботи
(наданої послуги) своїми силами чи із
залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що
передбачені чинним законодавством на
день укладення відповідного договору.

Згідно ст. 611 ЦК України передбачено, що
наслідком порушення зобов'язання є
відшкодування моральної шкоди, ст. 22 ЗУ
«Про захист прав споживачів» при
задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Невиконання банком своїх зобов'язань
за договором, а саме невидача позивачу
грошей спричинило позивачу душевні та
фізичні страждання, що виразилися у
наступному.

На даний час позивач не можу
користуватися своїми коштами, не може
отримати гроші.

Крім того, позивач розраховувала на ці
гроші, оскільки їй необхідне
стаціонарне лікування про, що було
повідомлено Банку заявою від 18.06.2013
року та надано довідку з лікарні.
Неповернення грошей призвело до
порушення укладу сімейного життя
почали виникати сварки та скандали.

Наведені факти свідчать про порушення
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушення
стосунків з оточуючими людьми, позивач
вимушена неодноразово звертатися із
заявами до Банку про повернення мені
грошей.

Завдану мені моральну шкоду позивач
оцінює у 10 000 грн.

Також, позивач сплатила гроші на оплату
послуг адвоката та сплатила йому 10 000
гривень, тому просить стягнути з
відповідача зазначені кошти.

Представник позивача під час судового
розгляду справи підтримав позов з
викладених в ньому підстав.

Оскільки відповідач був повідомлений
про місце, день та час судового
засідання належним чином в порядку
статей 74, 76 ЦПК України, в судове
засідання не з'явився , а представник
позивача не заперечувавав проти
розгляду справи у відсутності
відповідача в заочному порядку, суд,
керуючись ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, розглянув справу заочно на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази по справі у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2012 року
між позивачем та ПАТ КБ „Даніель" , було
укладено договір банківського рахунка
№ Т-3049 відповідно до якого Банк
відкрив поточний рахунок НОМЕР_2.

Відповідно до виписки по особовому
рахунку з 01.06.2013 року по 29.07.2013 року на
рахунку НОМЕР_2 знаходиться 140 834 грн. 50
коп.

Згідно пункту 4.3. Договору повернення
коштів з Вкладного рахунку на вимогу
здійснюється на підставі заяви
„Вкладника", наданої до „Банку" не
пізніше ніж 10 робочих дні до дати
отримання коштів.

Відповідно до пункту 2.1. Договору "БАНК"
нараховує прості відсотки "ВКЛАДНИКУ"
на Вклад з розрахунку 25,5 % річних, за
винятком випадків визначених в п.
2.3.,2.4.,2.5 та 4.3 цього Договору. Відсотки
нараховуються щомісяця, у передостанні
три банківських дні місяця, виходячи з
фактичної кількості днів у році, і
акумулюються на окремому рахунку
нарахованих відсотків № 05.

Відповідно до п. 4.2 "СТОРОНИ" мають право
розірвати цей Договір на підставі
письмової заяви "Клієнта" про закриття
рахунка, яку "КЛІЄНТ" надає в "БАНК" за 10
банківських днів до передбачуваної
дати закриття Рахунку. При цьому
незалежно від того, із чиєї ініціативи
розривається Договір, "КЛІЄНТУ" після
здійснення повного розрахунку між
"СТОРОНАМИ" по розрахунково - касовому
обслуговуванню повертаються грошові
кошти в межах залишку на Рахунку
відповідно до умов цього Договору.

05.08.2013 року позивач звернулася із
заявою до Банку з проханням виплатити
грошові кошти в межах залишку по
рахунку.

Однак, Банк не задовольнив вимоги та не
виплатив кошти.

На даний час заборгованість Банку
складає 140 834 грн. 50 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 1060 ЦК України та п. 3.3
Положення про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами, затвердженого постановою
Правління НБУ від 03.12.03 р. № 516, зі
змінами і доповненнями, внесеними
постановами Правління НБУ від 9
листопада 2011 року N 389, за договором
банківського вкладу (незалежно від
його виду) банк зобов'язаний видати
вклад на першу вимогу вкладника. Згідно
зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього ж Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що відповідач порушив свої
зобов'язання за договором щодо виплати
коштів банківського вкладу після
подання вкладником відповідної заяви,
а тому позовні вимоги про стягнення
вкладу в розмірі 140 834 гривні 50 копійок є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди задоволенню не
підлягають, оскільки договір укладений
сторонами не передбачає відшкодування
моральної шкоди внаслідок його
невиконання.

Також не підлягають задоволенню вимоги
позивача про відшкодування витрат на
правову допомогу, оскільки позивачем
не доведено що ним витрачені кошти на
правову допомогу.

Оскільки суд задовольняє позов з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню 1408 гривень 34
копійки у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 76, 88, 169 ч. 4, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» про стягнення
заборгованості, відшкодування
моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» () на користь
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) 140 834 гривні 50 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» () на користь
держави 1408 гривень 34 копійки у
відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий