Провадження № 2/641/60/2014
Справа № 641/2163/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

за участю секретаря - Гончарова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання договору
довічного утримання, визнання права
власності на 1/3 частину квартири та
стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання , укладеного між сторонами
06.09.2007 року, повернення сторін у
первісний стан, зобов,язання органів
реєстрації прав власності на
нерухоме майно зняти з реєстрації
права власності на квартиру АДРЕСА_1 ,
оформленої на ім,я відповідача та
зареєструвати на ім,я позивача.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка зазначила, що 26.09.2007 року
між сторонами укладено договір
довічного утримання , який посвідчений
державним нотаріусом Першої
державної нотаріальної контори м.
Харкова . Відповідно до умов договору
відповідач взяла на себе зобов,язання
довічно утримувати позивача ,
забезпечувати її продуктами
харчування , одягом та забезпечувати
необхідним доглядом та допомогою.
Вартість матеріального забезпечення
зазначена в договорі в розмірі
мінімальної пенсії. Позивач в свою
чергу прийняла на себе зобов,язання
передати квартиру АДРЕСА_1 у
власність відповідачу. Відповідач не
виконує взяті на себе зобов,язання
та порушує п. 5.7. договору довічного
утримання, не звертає уваги на
потреби, стан здоров,я, не забезпечує
харчуванням, медикаментами, необхідною
допомогою.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
розірвання договору довічного
утримання, визнання права власності на
1/3 частину квартири та стягнення суми.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_2 посилалася на те, що 26.09.2007 року
між сторонами укладено договір
довічного утримання, відповідно до
якого вона виконувала свої обов»язки
протягом 5 років 7 місяців. Перед
укладенням договору довічного
утримання вона домовилася з ОСОБА_1 про
те, що в забезпечення матеріального
утримання останньої та в якості авансу
за передачу їй у власність квартири
АДРЕСА_1 повинна виплатити їй 5000
доларів США. За досягнутою
домовленістю 26.09.2007 року після
підписання договору довічного
утримання вона передала ОСОБА_1
вищевказану суму коштів. Передача
коштів відбувалася в присутності
спільної знайомої ОСОБА_3, що
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою ОСОБА_3 Протягом 5
років 7 місяців позивач належним чином
виконувала всі умови договору
пожиттєвого утримання, здійснювала
догляд як грошима, так і одягом,
харчуванням, фізичною допомогою в
розмірі мінімальної пенсії щомісяця.
Ніяких претензій жодного разу ОСОБА_1
по наданому догляду не висловлювала. А
навпаки, ОСОБА_1 була членом сім»ї
позивача. З огляду на викладене, з
урахуванням часу здійснення
пожиттєвого утримання ОСОБА_1, позивач
просить визнати за нею право власності
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Крім
того, оскільки ОСОБА_1 без достатньої
правової підстави отримала від
позивача кошти у розмірі 5000 доларів
США, просить стягнути по курсу НБУ
станом на 16.12.2013 року суму у розмірі 39950
грн.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали, просили
його задовольнити, проти задоволення
зустрічного позову заперечували.

Відповідач та її представники в
судовому засіданні проти позову ОСОБА_1
заперечували, зустрічний позов
підтримали, просили його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06.09.2007 року ОСОБА_1
уклала договір довічного утримання з
ОСОБА_2, що був посвідчений державним
нотаріусом Першої Харківської
державної нотаріальної контори
ОСОБА_4

Згідно вищевказаного договору ОСОБА_1
передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність
квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_2 взяла на себе
зобов»язання довічно утримувати
ОСОБА_1, надавати їй необхідне
харчування, одяг і забезпечувати за нею
належний догляд та необхідну допомогу,
вартість харчування, одягу та
необхідної допомоги сторони
встановили в розмірі мінімальної
пенсії щомісячно.

Згідно зі ст. 755 Цивільного кодексу
України договір довічного утримання
може бути розірваний за рішенням суду:
1) на вимогу відчужувача у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов»язків, незалежно
від його вини; 2) на вимогу набувача.

Згідно ст. 545 ЦК України (підтвердження
виконання зобов'язання) прийнявши
виконання зобов'язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі. Саме
наявність зазначених розписок є
свідченням належного виконання
боржником (відповідачем у справі)
взятих на себе обов'язків за договором.
Відсутність в матеріалах справи таких
розписок чи інших доказів вказує на
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань.

Тому суд приходить до висновку, що
вирішення питання про задоволення
основного позову перебуває не в
залежності від доведення з боку
позивача бездіяльності відповідача, а
в залежності від доведення останнім
виконання взятих на себе зобов'язань за
договором довічного утримання, шляхом
надання розписок позивача, чи інших
письмових доказів, в отриманні послуг
передбачених договором.

Проте, навпаки ОСОБА_2 не надала суду
доказів, які б свідчили про належне
виконання нею умов спірного договору
про утримання позивачки та догляду за
нею протягом усього часу його дії,
квитанції про сплату за комунальні
послуги за квартиру АДРЕСА_1 за період
січень-березень 2013 року та чеки на
придбання продуктів харчування та
ліків суд не приймає до уваги, оскільки
не можуть бути доказом виконання умов
договору в повному обсязі з моменту
його укладення, як і показання свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, оскільки дані
свідки не були присутніми кожен місяць
в квартирі позивачки і не бачили про
виконання зобов'язань кожен місяць та
ще й на суму в розмірі мінімальної
пенсії щомісячно.

Посилання відповідача ОСОБА_2 та її
представника на домовленість сторін
про те, що в забезпечення матеріального
утримання ОСОБА_1 та в якості авансу за
передачу їй у власність квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 26.09.2007 року після
підписання договору довічного
утримання передала ОСОБА_1 5000 доларів
США в присутності їх спільної знайомої
ОСОБА_3, що підтверджується нотаріально
посвідченою заявою ОСОБА_3 не має
правового значення по суті заявлених
вимог, оскільки передача коштів
повинна бути оформлена розпискою та
умовами договору довічного утримання
не передбачена.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене,
суд прийшов до висновку, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
поверненням сторін в первісний стан, а
в задоволенні позову ОСОБА_2 слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 82, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. 755 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати договір довічного
утримання, укладений 26.09.2007 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
державним нотаріусом Першої
Харківської нотаріальної контори
ОСОБА_4

Повернути сторони в первісний
стан та зобов»язати органи реєстрації
права власності на нерухоме майно
зняти з реєстрації права власності на
квартиру АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_2 та
зареєструвати право власності на
квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І. М. Колодяжна