Єдиний унікальний номер 344/8543/14-ц
Номер провадження 2/341/748/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка
Т.В.

секретаря Томин Л.В.

розглянувши у судовому засіданні у
залі суду в м. Галичі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальних збитків з врахуванням
індексу інфляції та трьох процентів
річних та моральних збитків (моральної
шкоди), суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, збільшивши позовні вимоги
просить суд стягнути з відповідача 3 796
грн. завданих збитків з урахуванням
індексу інфляції та трьох процентів
річних за весь час прострочення, 1 000
грн. завданих моральних збитків
(моральної шкоди) та 1 000 грн. понесених
витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що є співвласником
квартири за адресою: АДРЕСА_1, м.
Івано-Франківськ. Окрім нього
співвласниками даної квартири в рівних
долях є його колишня дружина ОСОБА_3 та
відповідач - син колишньої дружини.
Відповідач в даній квартирі не
проживав жодного дня, однак в такій в
період з 28 червня 1994 року по 14 травня 2010
року було зареєстрованим його місце
проживання. Враховуючи те, що
відповідач був зареєстрованим у
згаданій квартирі, він (позивач)
здійснював оплату за комунальні
послуги з розрахунку також і за
відповідача. В період з 01 квітня 2007 року
по 01 січня 2010 року за користування
послугами КП
Івано-Франківськводоекотерм» ним
оплачено 1 305 грн., за користування
послугами ДМП
«Івано-Франківськтеплоенерго»
оплачено 2 130 грн., за користування
послугами Івано-Франківського
управління газового господарства - 655
грн., за користування послугами
Івано-Франківського ЖЕО № 1 - 1 330 грн.
всього за цей період ним було сплачено 5
520 грн. Відтак, вважає, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати завдані
збитки в розмірі половини розміру
проведених оплат - 2 760 грн. Внаслідок
зазначених протиправних дій позивачу
завдану моральних збитків (шкоду), яку
він оцінює в розмірі 1 000 грн. Також
просить стягнути понесені ним 1 000 грн.
витрат з надання правової допомоги.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, надав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві. Зазначив,
що позов заявлений ним з підстав
наявності факту заподіяння збитків з
вимогою відшкодувати такі. Просив
позов задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_4 позов
заперечив. Заперечуючи позов пояснив,
що судами розглядались спори між
ОСОБА_1 та зокрема ОСОБА_2 про стягнення
коштів. Рішенням Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 05 грудня 2013 року
задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення кошів з підстав
неучасті відповідачів у витратах по
утриманні квартири. Рішенням колегії
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 22 січня
2014 року згадане рішення скасовано, в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Також рішенням Галицького районного
суду Івано-Франківської області від 27
грудня 2013 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування 5 000 грн. моральної
шкоди. Заподіяння моральної шкоди
позивач обґрунтовував неучастю
відповідача у витратах по утриманню
квартири. Просив розглянути можливість
закриття провадження у даній справі з
огляду на те, що набрали законної сили
рішення суду ухвалені з приводу спору
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав. В
разі, якщо суд дійде висновку про
підставність вимог позивача, просив
відмовити в задоволенні позову у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд встановлює
наступні факти, події та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1. Співвласниками даної квартири
в рівних частках є він, відповідач
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 05
грудня 2013 року задоволено позов ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення кошів з
підстав неучасті відповідачів у
витратах по утриманні квартири,
враховуючи положення ст. 156 ЖК України,
згідно якої повнолітні члени сім'ї
власника зобов'язані брати участь у
витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Рішенням колегії
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 22 січня
2014 року згадане рішення скасовано, в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено
способи захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, якими можуть
бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Предмет позову - це частина позову, яка
становить матеріально-правову вимогу
позивача до відповідача, щодо якої суд
повинен ухвалити рішення. Ця вимога
повинна мати правовий характер, тобто
бути врегульованою нормами
матеріального права, а також підпадати
під цивільну юрисдикцію.

Пред'являючи вимогу до відповідачів
про стягнення коштів (не визначаючи
режим коштів) у зв'язку з неучастю
відповідачів в утриманні квартири та
оплаті комунальних послуг, по суті така
вимога пред'явлена в порядку
реалізації права боржника який виконав
зобов'язання пред'явити вимогу в
порядку регресу до солідарних
боржників, і в такому випадку позивачем
використано спосіб захисту цивільних
прав - відновлення становища, яке
існувало до порушення.

В розглядуваній справі заявляючи
вимоги стягнути з відповідача 3 796 грн.
завданих збитків з урахуванням індексу
інфляції та трьох процентів річних за
весь час прострочення, позивачем
вибрано спосіб захисту цивільних прав
та інтересів - відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди, тобто наяний інший предмет
позову. Відтак, судом не знайдено
передумов для закриття провадження у
справі відповідно до ст. 207 ЦПК України
з підстав набрання законної сили
рішення суду ухваленого з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет.

Розглядаючи справу в частині
зазначених вимог по суті суд враховує
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України,
збитками є, зокрема,

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Понесені витрат на оплату комунальних
послуг та утримання квартири, які
позивач визначає як збитки, враховуючи
положення ст. 22 ЦК України, по суті не є
збитками, оскільки відсутні наявність
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права, а також відсутня
упущена вигода. Відтак, позивачем не
доведено факту заподіяння йому
відповідачем збитків з підстав
неучасті у витратах в утриманні
квартири та оплаті комунальних послуг,
а тому в задоволенні позову в цій
частині слід відмовити.

Рішенням Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 27
грудня 2013 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування 5 000 грн. моральної
шкоди. Як вбачається з рішення суду,
позовної заяви, вимога про стягнення
моральної шкоди пред'явлена з підстав
неправомірності дій щодо невиконання
солідарним боржником свого
зобов'язання.

В даній справі вимога про
відшкодування моральних збитків, яку
суд обожнює з моральною шкодою,
оскільки ЦК України не містить терміну
моральні збитки, пред'явлена з підстав
неправомірності дій відповідача щодо
завдання матеріальних збитків.

Відтак, судом не знайдено передумов для
закриття провадження у справі
відповідно до ст. 207 ЦПК України з
підстав набрання законної сили рішення
суду ухваленого з приводу спору між
тими самими сторонами і з тих самих
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. В даному випадку судом не
встановлено порушення прав позивача з
сторони відповідача, а саме завдання
збитків, а тому в задоволенні позову
цій частині слід відмовити.

Питання розподілу судових витрат слід
вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України, а
саме віднести такі на рахунок
позивача.

Керуючись ст. 209 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Т. Гаполяк

Повний текст рішення складено 27 жовтня
2014 року.

Суддя:Т. В. Гаполяк