Дата документу 14.01.2014
Справа N 320/9804/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого - судді Урупа І.В.

при секретарі - Воропай Д.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач в позовній заяві просить
визнати за ним право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3
Після його смерті відкрилася спадщина
на житловий будинок АДРЕСА_1. Він
прийняв спадщину, надав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, але отримати
свідоцтво про право на спадщину не має
можливості, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на
житловий будинок. У зв'язку з цим
нотаріусом було винесено постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, при цьому пояснив, що
позивач є спадкоємцем за законом
першої черги, прийняв спадщину, але не
має можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину оскільки у нього
відсутній правовстановлюючий
документ. Померлий ОСОБА_3, згідно
даних погосподарських книг
Костянтинівської сільської ради, є
власником житлового будинку АДРЕСА_1.
Але при житті право власності на
житловий будинок належним чином не
зареєстрував. Земельна ділянка, яка
обслуговує житловий будинок належить
померлому на підставі державного акта
на право приватної власності на землю,
виданого Костянтинівською сільською
радою 27.12.1999 р.

Відповідач позов не визнав, при цьому
пояснив, що не вважає позивача
спадкоємцем, в житловому будинку він не
проживав. Померлий ОСОБА_3 доводиться
йому рідним братом. Після його смерті
він надав до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини, вселився
в житловий будинок, в якому проживає до
теперішнього часу. Правовстановлюючих
документів на житловий будинок він не
має. Після прийняття спадщини він
розпочав оформлювати документи на
житловий будинок. Мелітопольським МБТІ
за його заявою був виготовлений
технічний паспорт на житловий будинок,
де зазначені всі його характеристики.
Про те, що на земельну ділянку, яка
обслуговує житловий будинок, брат при
житті отримав державний акт про право
власності на земельну ділянку йому не
відомо.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_5 позов не визнав, при цьому
пояснив, що відсутні докази того, що
померлий ОСОБА_3 на час смерті володів
житловим будинком, так як відсутній
документ, який підтверджує його право
власності на будинок. Крім того,
позивач пропустив встановлений
законом строк для прийняття спадщини,
з заявою про прийняття спадщини він
звернувся лише 07.08.2013 року, а тому не
довів, що ним було прийнято спадщину.

Суд, вислухавши представника позивача,
відповідача, його представника,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження
позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його
батьком є ОСОБА_3 (а.с. 7)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що 14
лютого 2008 року Костянтинівською
сільською радою Мелітопольського
району, Запорізької області зроблено
відповідний актовий запис № 30. (а.с.6)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належний йому житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку,
яка його обслуговує.

Позивач, як син померлого, відповідно
до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем
першої черги.

З наданої державним нотаріусом
Мелітопольської районної державної
нотаріальної контори копії спадкової
справи після смерті ОСОБА_3 вбачається,
що ОСОБА_1 надав заяву про прийняття
спадщини після смерті батька. (а.с. 26)

Також, заяву про прийняття спадщини
надав брат померлого, ОСОБА_2 (а.с.30)

Відповідно до ст. 1262 ЦК України рідні
брати та сестри спадкодавця мають
право на спадкування у другу чергу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 ЦК України.

Оскільки в даному випадку позивач є
спадкоємцем першої черги, який прийняв
спадщину, відповідач, як спадкоємець
другої черги, не одержує право на
спадкування.

Доводи представника позивача про те, що
позивач пропустив встановлений строк
для прийняття спадщини, а тому не
прийняв спадщину, суд вважає
недоречними.

З наданих матеріалів спадкової справи
вбачається, що позивач, у визначений
йому судом додатковий строк подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, тобто прийняв її у
відповідності до вимог ст. 1269 ЦК
України. (а.с. 26,31)

Постановою державного нотаріуса
Мелітопольської районної державної
нотаріальної контори від 08.08.2013 року
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок, який розташований за адресою
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з
тим, що не надано документів про право
власності померлого на майно. (а.с. 9).

З довідки КП «Мелітопольське міжміське
бюро технічної інвентаризації» № 1847
від 01.08.2013 року вбачається, що право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
станом на 01.01.2013 року не зареєстровано.
(а.с.8)

Між тим, з довідки Костянтинівської
сільської ради від 28.08.2013 року № 723
вбачається, що згідно запису
погосподарських книг Костянтинівської
сільської ради власником житлового
будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.10)

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року.

На виконання постанови ради Міністрів
УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках
сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг селищних
рад із додатками списків громадян, яким
ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення запису у
погосподарську книгу, померлий ОСОБА_3
при житті своє право власності в БТІ не
зареєстрував (не оформив).

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995
року № 56, передбачала обов'язкову
реєстрацію (інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міста і селищ (п.4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п.20
Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

З технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, який був виготовлений
на замовлення відповідача, вбачається,
що цей будинок був збудований у 1951
році, має дві житлові кімнати площею 17,2
кв.м., загальна площа 44,2 кв.м. З
характеристик будівель та споруд
вбачається, що будинок придатний до
експлуатації. (а.с.12-14)

Крім того, при житті, ОСОБА_3 отримав
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку, яка
обслуговує спірний житловий будинок.
(а.с.15)

Таким чином, суд вважає
необґрунтованими посилання
відповідача на те, що спірний житловий
будинок не належав померлому ОСОБА_3

Наявність запису у погосподарській
книги та належність на праві власності
земельної ділянки, що обслуговує
житловий будинок свідчить про
виникнення у спадкодавця права
власності на спірний житловий будинок
незалежно від державної реєстрації
цього права.

При цьому суд приймає до уваги, що
спірний житловий будинок був
збудований у 1951 році.

Діюче законодавство передбачає
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно. Проте, виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Закону
України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене в передбаченому
законом порядку до набрання чинності
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, спадкоємці, які
прийняли спадщину мають право на
спадкове майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що позивач, як син
померлого ОСОБА_3, є спадкоємцем першої
черги, прийняв спадщину, але не має
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину у зв'язку з тим, що при
житті ОСОБА_3 своє право власності не
оформив, а відповідач це право не
визнає, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід
визнати право власності на будинок
АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.11,60,212 ЦПК України,
ст.ст.319,392,1217,1258,1261,1262,1268, 1269,1296,1297 ЦК
України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: