Справа № 362/4677/13-ц
Провадження № 2/362/186/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17.01.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді -Орди О. О. ,

при секретарі - Хоменко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Житлово-будівельного кооперативу
«Восток» про стягнення нарахованої,
але не виплаченої заробітної плати і
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона на підставі
трудового договору 03.05.2012 року була
прийнята на роботу в ЖБК «Восток».

Зазначає, що оскільки відповідачем не
виплачувалась заробітна плата, вона
подала заяву про її звільнення з 30.06.2012
року з вимогою повного розрахунку по
заробітній платі, однак в порушення
ст.116 КЗпП України у день звільнення
повний розрахунок належних їй виплат
здійснений не був.

Крім того, звертає увагу суду на те, що
зверталась до відповідача, однак
останнім так не було виплачено
заборгованість по заробітній платі.

В зв'язку з вищевикладеним позивачка
змушена звернутись до суду з даним
позовом, який просить задовольнити
та стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі в
сумі 4 916 гривень 40 копійок, середній
заробіток за час затримки виплати
заробітної плати за період з 01 липня 2012
року по 01 серпня 2013 в сумі 42 001 гривні 05
копійок та судові витрати.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, подала заяву слухати справу
за її відсутності, позов підтримала та
просила його задовольнити в повному
обсязі з підстав викладених в ньому,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечувала.

Відповідач в судове засідання
не з'явився, як вбачається з матеріалів
справи, про час і місце розгляду був
повідомлений належним чином, тому суд з
урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224
ЦПК України та думки позивача, вважає
за можливе слухати справу у його
відсутність на підставі всіх наявних
доказів долучених до матеріалів даної
цивільної справи.

Дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка відповідно до трудового
договору від 03.05.2012 року була прийнята
на роботу в ЖБК «Восток» (а.с.5).

Відповідно до довідки про доходи від
09.10.2012 року № 076, виданої відповідачем
позивачка працювала в ЖБК «Восток» з
03.05.2012 року по 30.06.2012 року (а.с.6) та
отримала заробітну плату в розмірі: за
травень 2012 року - 3 000 гривень, за червень
2012 року - 3 000 гривень, а всього 6 000
гривень, з яких до виплати нараховано 4
916 гривень 40 копійок.

Відповідно до довідки Пенсійного фонду
України про індивідуальні відомості
про застраховану особу - ОСОБА_1, - за
звітний 2012 рік сума заробітку
останньої для нарахування пенсії
становить 6 000 гривень (а.с.7).

Відповідно до ст.45 Конституції
України кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується. Кожен
має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну
плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені ст. 116
КЗпП України.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України,
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України,
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Судом встановлено, що позивачу дійсно
не була виплачена заробітна плата при
звільненні 30.06.2012 року, що
підтверджується довідкою про доходи
від 09.10.2012 року №076, виданої
відповідачем (а.с.6).. За період з 01
серпня 2012 року по 01 серпня 2013 року
затримка розрахунку становить 273
робочих дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу,
при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
(далі Порядок), середньомісячна
заробітна плата визначається за
загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці, що передують події, якою
пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат у
випадку збереження середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з розміру середньоденної заробітної
плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період. У разі коли середня
місячна заробітна плата визначена
законодавством як розрахункова
величина для нарахування виплат і
допомоги, вона обчислюється шляхом
множення середньоденної заробітної
плати на середньомісячне число робочих
днів у розрахунковому періоді (п. 8
Порядку).

Оскільки двома останніми календарними
місяцями роботи є травень 2012 року та
червень 2012 року, з довідки про доходи
від 09.10.2012 року № 076 вбачається, що за
травень 2012 (20 робочих днів) та червень
2012 року (19 робочих днів) позивачці було
нараховано заробітну плату в розмірі 3
000 гривень та 3 000 гривень відповідно,
середньоденна заробітна плата
становить (3 000 гривень + 3 000
гривень)/(20 робочих днів = 19 робочих
днів) = 153 гривні 85 копійки, де 3 000
гривень - місячна заробітна плата за
травень 2012 року, 3 000 гривень -
місячна заробітна плата за червень 2012
року, 20 робочих днів - кількість робочих
днів у травні 2012 року, 19 робочих днів -
кількість робочих днів у червні 2012 року
відповідно до листа Міністерства праці
та соціальної політики України «Про
розрахунок норми тривалості робочого
часу на 2013 рік».

З урахуванням вищевикладеного
середній заробіток за період з 01 липня
2012 року по 01 серпня 2013 року становить 42
001 гривня 05 копійок (153 гривні 85 копійок
Х 273 робочі дні), де 153 гривні 85 копійок -
середній заробіток за травень,
червень 2012 року, 273 робочі дні -
кількість робочих днів затримки
виплати заробітної плати за період з
30.06.2012 року по 01.08. 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про доведеність
позовних вимог позивачки про стягнення
заробітної плати та стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку заборгованості по
заробітній платі та необхідність їх
задоволення в повному обсязі.

Крім того відповідно до вимог ст.ст. 79,
88 ЦПК України, з відповідача підлягає
стягненню на користь держави
судовий збір в розмірі 469 гривень 17
копійок.

На підставі викладеного, ст.ст. 47, 116
КЗпП України, ст. 27 Закону України "Про
оплату праці", керуючись ст.ст. 3, 4, 10,
11, 15, 57- 60,79, 88, 208, 209, 212-215, 224, 228
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного
кооперативу «Восток» про стягнення
нарахованої але невиплаченої
заробітної плати і середнього
заробітку за час затримки розрахунку -
задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу «Восток» ()
на користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі в розмірі 4 916 гривень
(чотири тисячі дев'ятьсот чотириста
шість) гривень, 40 копійок та середній
заробіток за час затримки виплати
заробітної плати в розмірі 42 001 ( сорок
дві тисячі одна) гривня 05 копійок, а
всього 46 916 (сорок шість тисяч дев'ятсот
шістнадцять) гривень 45 копійок.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу «Восток» ()
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі
469 (чотириста шістдесят дев'ять) гривень
17 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Васильківський міськрайонний
суд Київської області, шляхом подачі в
десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом шляхом ухвалення за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя