Провадження № 2/344/629/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за
прострочення аліментів на дитину в
розмірі 8411.4 грн. та судових витрат.

12.11.2013 року позивач збільшила позовні
вимоги в частині розміру неустойки -
11984.3 грн.

15.01.2014 року позивач знову збільшила
позовні вимоги в частині розміру
неустойки -14570.5 грн.

Позовні вимоги мотивувала тим, що
згідно рішення Івано-Франківського
міського суду від 14.11.2012 року
відповідач зобов'язаний виплачувати
аліменти на користь позивача на
утримання доньки ОСОБА_4 щомісячно в
сумі 600 грн. з 24.09.2012 року. Однак аліменти
ОСОБА_3 сплачує не в повному обсязі та
несвоєчасно, внаслідок чого утворилась
заборгованість станом на 31.12.2013 року (з
уточненнями) в сумі 5440 грн., а тому
позивачем нараховано пеню за
несплачені аліменти в сумі 14570.5 грн. за
період з вересня 2012 року по грудень 2013
року включно.

Позивач позовні вимоги підтримала,
просила задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні суду
позов не визнав, пояснивши суду те, що
по мірі можливості він сплачує
аліменти, погасить борг, але пеню
оплачувати відмовляється враховуючи,
що постійної роботи немає.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку що позов слід
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 22.08.2012 року
рішенням Городенківського районного
суду розірвано шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
залишено проживати з матір'ю ОСОБА_2
(а.с.4-5).

Під час перебування у шлюбі у подружжя
народилася ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 що
посвідчується копією Свідоцтва про
народження (а.с.6).

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 14.11.2012 року, залишеного без
змін ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 17.01.2013
року (а.с.23-24) зобов'язано ОСОБА_3
сплачувати аліменти на користь
позивача на утримання доньки ОСОБА_4
щомісячно в твердій грошовій сумі 600
грн., починаючи з 24.09.2012 року.

Відповідно до довідки-розрахунку по
аліментах з 24.09.2012 року по 31.12.2013 року
заборгованість по аліментах становить
5440 грн. (а.с.8, 20, 43).

Згідно вимог ст..196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, то при
розгляді спорів про стягнення на
підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від
суми несплачених аліментів суд повинен
з'ясувати розмір несплачених аліментів
по кожному з цих періодичних платежів,
встановити строк, до якого кожне із цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені, виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення
про стягнення пені, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

З врахуванням цього, судом проведено
перерахунок пені з врахуванням кожної
суми щомісячного платежу множенням на
кількість днів місяця та на 1 відсоток
суми боргу, що становить загальну суму
пені за вказаний період з вересня 2012
року по 31.12.2013 року, з врахуванням
періодичної часткової сплати
щомісячних платежів позивачем, що
становить 1765 грн. 72 коп.

З врахуванням цього, позовні вимоги є
частково обґрунтованими в сумі
нарахованої пені - 1765.72 грн. При цьому,
суд відхиляє доводи відповідача, що
заборгованість по аліментах
спричинена тим, що він не в змозі
своєчасно сплачувати таку суму
аліментів і при можливості ним буде
добровільно сплачено заборгованість, а
тому позовні вимоги не є на думку
відповідача обґрунтованими.

На підставі ст. 196 Сімейного кодексу
України, керуючись ст.209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жительки
АДРЕСА_1, неустойку та прострочені
сплати аліментів в сумі 1765,72 грн. (одна
тисяча сімсот шістдесят п'ять гривень 72
копійки).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жительки
АДРЕСА_1 - 243 грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні решти заявлених вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Польська
М.В.