Провадження №2/485/774/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого судді - Устіченка
К.І.,

при секретарі - Коренець Н.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до Снігурівської
міської ради Миколаївської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом. В заяві
послалася на таке. ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Снігурівка Миколаївської області
померла ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилася спадщина на земельну
ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку
площею 0,0719га в АДРЕСА_1, яку вона
успадкувала після смерті чоловіка -
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Син
спадкодавця ОСОБА_2 звернувся із заявою
до державної нотаріальної контори про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, але 07 серпня 2014 року йому
відмовлено, у зв"язку з відсутністю
оригінала Державного акта на землю на
ім"я спадкодавця. Іншим шляхом оформити
спадщину син померлої не має
можливості. Відповідно до положень ч.3
ст.152 ЗК України, ст.1225 ЦК України
просила суд визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на вказану земельну ділянку,
кадастровий номер :36:014:0010.

08 жовтня 2014 року судом до участі у
справі в якості заінтересованої особи
залучено ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила суд про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно. Надав суду заяву
про слухання справи у відсутність його
представника, проти задоволення
позовних вимог заперечень не мав.

Заінтересована особа ОСОБА_5 у судове
засідання також не з'явилася, просила
суд розглядати справу за її
відсутності, проти задоволення позову
не заперечувала.

Дослідив докази, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218,
1220-1223, 1261 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою. Місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини. У першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народженні після
його смерті, той із подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах із
збереженням її цільового призначення.

Вирішуючи спір між сторонами суд
виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК
України, згідно з якими належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає у
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено і позивачем надано
відповідні докази про те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Снігурівка
Миколаївської області померла ОСОБА_3,
про що свідчить копія свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3
належного на праві власності їй майна є
її діти - донька ОСОБА_5 та син ОСОБА_2
(а.с.24-27).

За життя 19 березня 2007 року вона
успадкувала після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, житловий будинок і
земельну ділянку площею 0,0719га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_1, про
що свідчить свідоцтво про право на
спадщину за законом (а.с.7), Державний
акт на право приватної власності на
землю серії МК №025362 (а.с.8), витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (а.с.9).

Враховуючи, що відповідно до положень
ст.ст.125, 131 ЗК України, у редакції, що
діяв на момент оформлення спадщини
ОСОБА_3, право власності на земельну
ділянку виникало після одержання її
власником Державного акту на землю та
його державної реєстрації.

ОСОБА_3 не отримала Державний акт про
право власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом, а на
теперішній час вирішити це питання
неможливо, у зв"язку з її смертю.

Таким чином, син спадкодавця ОСОБА_2 не
може вирішити питання щодо прийняття
спадщини на вказану земельну ділянку,
так як йому державною нотаріальною
конторою відмовлено у цьому (а.с.5).

За такого, суд вважає, що вимоги
позивача ґрунтуються на законі,
знайшли своє підтвердження у ході
розгляду заяви та підлягають до
задоволення у повному обсязі.

Суд визнає за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,0719га, кадастровий номер
:36:014:0010, яка розташована в АДРЕСА_1,
і належала ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю серії НОМЕР_2, виданого 11 вересня
1995 року.

Керуючись ст.ст. 3,15, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку
спадкування за законом, право
власності на земельну ділянку площею
0,0719га, кадастровий номер :36:014:0010,
надану для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_2,
виданого 11 вересня 1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10-ти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області через
Снігурівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ