Справа №591/8676/13 Головуючий у суді у 1
інстанції - ГрищенкоНомер провадження
22-ц/788/101/14 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

15 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю., Рибалки В. Г.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Зарічного районного суду
м.Суми від 11 грудня 2013 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції, боржники:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, -

в с т а
н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду із скаргою, в якій
просили скасувати як незаконні
постанови ВДВС СМУЮ від 30 липня 2013 року
про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчих листів від 28 січня 2011 року
про зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5
привести за власний рахунок квартиру
АДРЕСА_1 до попереднього стану, що
існував до проведення незаконного
перепланування та перебудов в цій
квартирі та знести прибудову з іншого
боку, а також постанову від 10 вересня 2013
року про відмову в прийнятті до
провадження виконавчих документів та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчих
листів від 28 січня 2011 року про
зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5 привести за
власний рахунок квартиру АДРЕСА_1 до
попереднього стану, що існував до
проведення незаконного перепланування
та перебудов в цій квартирі та знести
прибудову з іншого боку. Також просили
зобов'язати ВДВС СМУЮ відкрити
виконавче провадження за вказаними
виконавчими листами.

У судовому засіданні ОСОБА_2 подала
клопотання про поновлення пропущеного
строку на оскарження постанови від 30
липня 2013 року про закінчення
виконавчого провадження, яке
мотивовано тим, що нею отримано
оскаржувану постанову 12 серпня 2013 року,
але до суду звернулася лише 03 жовтня 2013
року у зв'язку з відсутністю у неї, як у
особи пенсійного віку, достатніх
коштів для отримання правової
допомоги, надавши суду довідку про
доходи та пославшись також на велику
кількість судових справ з приводу
спорів щодо знесення незаконно
зведеної прибудови.

Ухвалою Зарічного районного суду
м.Суми від 11 грудня 2013 року відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про
поновлення пропущеного строку на
оскарження постанови ВДВС Сумського
МУЮ від 30 липня 2013 року про закінчення
виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати зазначену ухвалу та
постановити нову, якою визнати причини
пропуску строку звернення до суду
поважними, та поновити пропущений
строк на оскарження постанови ВДВС
Сумського МУЮ від 30 липня 2013 року про
закінчення виконавчого провадження.

При цьому доводить, що вказану
постанову вона отримала 12 серпня 2013
року, але до суду з заявою про її
оскарження звернулася 03 жовтня 2013 року
після закінчення розгляду
кримінальної справи, порушеної проти
ОСОБА_4, яку визнано винною в скоєнні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК
України (невиконання судового рішення).

Вказує, що вона, як пенсіонерка
матеріально не була в змозі звернутися
до юриста для складання заяви про
оскарження вказаної постанови
державного виконавця. До органу, який
надає малозабезпеченим особам
безоплатну правову допомогу вона не
зверталася, так як не знала, що такий
орган існує та що потрібно для того, щоб
її визнали малозабезпеченою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7,
які підтримали доводи апеляційної
скарги, представника боржника ОСОБА_4 -
ОСОБА_8 та старшого державного
виконавця Козир О.В., які заперечували
проти доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.385 ЦПК України, ч.3 ст.49 та ч.4
ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження»
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
30 липня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Сумського міського
управління юстиції Козир О.В. на
підставі п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче
провадження» закінчено виконавче
провадження №29955292 з примусового
виконання виконавчого листа №2-2015,
виданого 28 січня 2011 року Зарічним
районним судом м.Суми про зобов'язання
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привести за власний
рахунок квартиру АДРЕСА_1 до
попереднього стану, що існував до
проведення незаконного перепланування
та перебудов в цій квартирі та знести
прибудову з іншого боку, у зв'язку з
неможливістю виконання рішення суду
без участі боржника (а.с.10).

ОСОБА_2 як стягувач у цьому виконавчому
провадженні отримала зазначену вище
постанову старшого державного
виконавця 12 серпня 2013 року й мала право
оскаржити її до суду не пізніше 22
серпня 2013 року.

Проте, таку скаргу ОСОБА_2 подала до
суду лише 03 жовтня 2013 року, тобто
пропустивши десятиденний строк,
встановлений законом, на оскарження
постанови старшого державного
виконавця.

Клопотання щодо поновлення строку
оскарження постанови старшого
державного виконавця від 30 липня 2013
року ОСОБА_2 мотивувала прийняттям нею
участі і інших судових справах, які
розглядалися у порядку
адміністративного та кримінального
судочинства у серпні 2013 року відносно
боржників у цьому виконавчому
провадженні, та на підтвердження цих
обставин надала копії судових рішень, а
також відсутності коштів на оплату
правової допомоги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
наведені ОСОБА_2 причини пропуску
строку на оскарження постанови
старшого державного виконавця не є
поважними.

Проте, погодитись з таким висновком
суду неможливо, оскільки він не
ґрунтується на фактичних обставинах
справи та не відповідає вимогам норм
процесуального права, що у
відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України
є підставою для скасування
оскаржуваної ухвали й постановлення
нової ухвали про поновлення ОСОБА_2
строку на оскарження постанови
старшого державного виконавця від 30
липня 2013 року.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню

Державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, ухвалених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу службу
у порядку, передбаченому законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних
осіб у виконавчому провадженні є
можливість оскарження дій або
бездіяльності державних виконавців
(ст.ст.2, 6 ЗУ «Про виконавче
провадження»).

Закінчення виконавчого провадження з
підстав передбачених п.11 ч.1 ст.49 та ч.3
ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження»
може мати місце лише після вжиття
державним виконавцем всіх заходів
передбачених законом щодо примусового
виконання рішення суду, за якими
боржник зобов'язаний особисто вчинити
певні дії.

Нездійснення державним виконавцем
своїх обов'язків, покладених на нього
законом, не повинно будь-яким чином
призводити до порушення чи обмеження
прав стягувача на оскарження таких дій
чи рішень, а відтак і судового контролю
щодо вжиття всіх заходів до виконання
рішення суду, що повністю відповідає
положенням ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
щодо права всіх на справедливий
судовий розгляд.

Оскільки чинний
Цивільно-процесуальний кодекс України
не містить вичерпного переліку
підстав, які можна вважати поважними
для поновлення строку звернення до
суду зі скаргою, то вони в кожному
конкретному випадку мають
вирішуватись з урахуванням обставин,
які об'єктивно перешкоджали суб'єкту
права на оскарження звернутися до суду.

Наведені ОСОБА_2 у своєму клопотанні
мотиви, за яких вона не могла своєчасно
звернутися до суду зі скаргою -
прийняття участі у серпні - вересні 2013
року у судових засіданнях щодо
боржників у цьому виконавчому
провадженні, є пенсіонеркою й не
володіє достатніми правовими знаннями
для складання скарги - є поважними, а
відтак встановлений законом строк
підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.6 ч.1
ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми
від 11 грудня 2013 року у даній справі
скасувати.

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження
постанови від 30 липня 2013 року старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції Козир
Олени Володимирівни про закінчення
виконавчого провадження №29955292.

Цивільну справу повернути до цього
суду для продовження розгляду.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий -

Судді -