Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/338/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Мумига І.М.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

16.01.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання недійсним договору
позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 05
грудня 2013 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
та просив стягнути на його користь 40000
грн. боргу за договором позики.

ОСОБА_3 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2 та просив
визнати недійсним договір позики
датований 28.08.2012 року, який складено у
вигляді «розписки» на ім'я ОСОБА_2 на
суму 40000 грн.

Рішенням Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 05 грудня 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 40000 грн. за договором
позики.

В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_3 ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції з
підстав порушенням норм матеріального
і процесуального права та просить
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2
задовольнивши його зустрічний позов.

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з
посиланням на викладені в ній
обставини, ОСОБА_2 заперечував проти
доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в
скарзі доводи, відповідно до ст.303 ЦПК
України, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 28.08.2012 року ОСОБА_3 взяв
у борг 40000 грн., які зобов'язався
повернути до 09.03.2013 року, на
підтвердження чого власноруч склав
розписку, але до строку зазначеного в
розписці коштів не повернув.

ОСОБА_3 звертався з заявами до
правоохоронних органів з приводу
застосування до нього насильницьких
дій з боку позивача і постановами
слідчого Компаніївського РВ УМВС
України в Кіровоградській області від
06.06.2013 року, від 20.04.2013 року, 01.04.2013 року,
від 26.03.2013 року кримінальні провадження
закриті в зв'язку з відсутністю в
діянні складу та події кримінального
правопорушення.

Згідно висновку експерта
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №920 від 04.10.2013 року,
рукописний текст (цифри) та підпис у
документі, який позивач ідентифікує, як
«розписка» від 28.08.2012 року, написана від
імені ОСОБА_3, виконана у відносно
звичних умовах. Особа, яка виконала
рукописний текст (цифри) та підпис у
документі, який позивач ідентифікує, як
«розписка» від 28.08.2012 року, написана від
імені ОСОБА_3, який не перебував у
незвичайному стані.

Відповідно до статті 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої
статті 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК
України встановлено, що за договором
позики на позичальникові лежить
зобов'язання повернути суму позики у
строк та в порядку, що передбачені
договором.

Таким чином, надана позивачем розписка
від 28.08.2012 року є документом, що
підтверджує факт отримання
відповідачем коштів в сумі 40000 грн., які
той до зазначеної в ній дати
повернення, 09.03.2013 року, не повернув, а
тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про наявність
підстав про задоволення позову ОСОБА_2

Частиною 1 ст.60 ЦПК України встановлено
обов'язок кожної із сторін довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_3 не надав належних та
допустимих доказів, що при написанні
розписки до нього застосовувалися
заходи фізичного чи психологічного
тиску і його доводи спростовуються
висновком експерта Кіровоградського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №920 від 04.10.2013 року (а.с.82-83) та
постановами слідчого Компаніївського
РВ УМВС України в Кіровоградській
області від 06.06.2013 року, від 20.04.2013 року,
01.04.2013 року, від 26.03.2013 року кримінальні
провадження закриті в зв'язку з
відсутністю в діянні складу та події
кримінального правопорушення (а.с.113-115,
118-120 110-111, 116-117).

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність підстав для задоволення
зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору позики.

Суд першої інстанції з
додержанням норм процесуального
законодавства повно і об'єктивно
з'ясував всі обставини, на які сторони
посилались як на підставу своїх
доводів і заперечень, правильно оцінив
досліджені докази, сприяв здійсненню
прав осіб, які беруть участь у справі,
розглянув спір в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
суперечать матеріалам справи, не дають
підстав вважати, що судом було порушено
або неправильно застосовано норми
процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 05
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
С.І. Мурашко