провадження № 2/756/28/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маринченко М.М.,

при секретарі
Яковлєвому О.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Києві цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" до ОСОБА_1 про захист
майнових авторських прав,

встановив:

ТОВ "Українська музична видавнича
група" звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про захист майнових авторських
прав, посилаючись на те, що відповідно
до п. 2.1 та 1.14 Договору № РР1-20/РР2-20 про
передачу виключних авторських і
суміжних прав від 01 червня 2012 року
товариству належать виключні майнові
права на використання та/або на дозвіл
використання слів, музики та фонограм
наступних музичних творів, які
виконував ОСОБА_1: «ІНФОРМАЦІЯ_1», (автор
тексту ОСОБА_2, автор музики ОСОБА_3);
«ІНФОРМАЦІЯ_2» (автор тексту ОСОБА_2,
автор музики ОСОБА_3); «ІНФОРМАЦІЯ_3»
(автори тексту ОСОБА_4 та ОСОБА_5, автори
музики ОСОБА_4 та ОСОБА_6); «ІНФОРМАЦІЯ_4»
(автор тексту ОСОБА_7, автор музики
ОСОБА_8); «ІНФОРМАЦІЯ_5» (автор тексту
ОСОБА_9, автор музики ОСОБА_10);
«ІНФОРМАЦІЯ_6» (автор тексту ОСОБА_11,
автор музики ОСОБА_12; «ІНФОРМАЦІЯ_9»
(автор музики ОСОБА_10); «ІНФОРМАЦІЯ_7»
(автор тексту ОСОБА_11, автор музики
ОСОБА_12; «ІНФОРМАЦІЯ_8» (автор тексту та
музики ОСОБА_13).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
товариство є суб'єктом авторського
права на вказані музичні твори.

13 жовтня 2012 року ОСОБА_1 здійснив
публічне виконання вказаних музичних
творів у м. Сімферополі на площі Леніна
на концерті з приводу 10-річчя торгової
марки «Скворцово». Відеозапис цього
виконання позивач додає до позову.

Публічне виконання відповідач
здійснив без отримання дозволу на таке
виконання від позивача, як власника
виключних майнових авторських прав
використовувати і надавати дозвіл на
використання вказаних музичних творів
іншим особам, чим порушив авторські
права позивача на вказані музичні
твори.

Виключним майновим авторським правом
забороняти використання вказаних
музичних творів володіє фізична
особа-підприємець ОСОБА_14, оскільки
право забороняти використання
музичних творів не було передано
товариству. Реалізуючи вказане право
ФОП ОСОБА_14 листом від 08 жовтня 2012 року
заборонив відповідачу використовувати
музичні твори, у тому числі їх частини
та фрагменти, будь-якими способами. На
виконання даної заборони товариство
підготувало та направило відповідачу,
а також усім провідним
телерадіоорганізаціям листи від 08
жовтня 2012 року про заборону
використання музичних творів.
Інформація про заборону відповідачу
використовувати музичні твори стала
однією з найбільш популярних новин, які
поширювалися протягом 10-12 жовтня 2012
року у засобах масової інформації та
мережі Інтернет і відповідач з приводу
цієї заборони висловлював свою точку
зору, яку подавали засоби масової
інформації та Інтернет-сайти.

Таким чином відповідачу з 10 жовтня 2012
року було відомо про заборону
використовувати музичні твори, але він,
незважаючи на це, свідомо та навмисно
порушив авторські права товариства.

За вказане порушення авторських прав
товариства позивач на підставі п. «г» ч.
2 ст. 52 Закону України «Про авторське
право і суміжні права» просить
стягнути з відповідача компенсацію у
розмірі 180 мінімальних заробітних плат,
що становить 201240 грн.

При визначенні розміру компенсації
позивач виходить з того, що відповідач
без дозволу позивача виконав дев'ять
музичних творів без жодної спроби
отримати у позивача дозвіл на
виконання цих творів на концерті,
виконання творів здійснено за
наявності умислу на порушення прав
позивача, оскільки відповідач знав про
заборону здійснювати використання
музичних творів, порушення авторських
прав було тривалим - виконання музичних
творів здійснювалося майже годину, що
відповідає майже повноцінному виступу
виконавця на концерті, порушення
авторських прав було здійснено
публічно, перед багатотисячним
зібранням людей, які зібралися на площі
Леніна у м. Сімферополі з нагоди
святкування 10-річчя торгової марки
«Скворцово» та з комерційною метою,
оскільки подібні виступи завжди
оплачуються виконавцям.

Додатково позивач просить на підставі
п. «є» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
зобов'язати відповідача опублікувати
за власний рахунок у будь-якому засобі
масової інформації із
загальнодержавною сферою
розповсюдження, щоденний тираж якого
становить понад 100000 примірників,
повний текст рішення суду протягом
одного місяця з дня набрання ним
законної сили.

Також позивач просить накласти на
відповідача штраф у розмірі 10
відсотків суми, присудженої на користь
позивача, зі стягненням її в дохід
Державного бюджету України.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
зазначив, що співпрацюючи з ОСОБА_14 з 2004
року виконував вказані музичні твори з
усної згоди їх авторів, проте договорів
про надання йому дозволу на
використання творів не укладав. Про
заборону використовувати твори
дізнався лише з кореспонденції суду,
яка направлялася на його адресу після
відкриття провадження у справі.

Відповідач зазначив, що він виступав на
концерті з приводу 10-річчя торгової
марки «Скворцово», який відбувся 13
жовтня 2012 року у м. Сімферополі, та
виконував вказані музичні твори. Проте
відповідач вважає, що він не мав
отримувати дозвіл на виконання творів,
оскільки він є співавтором цих творів,
вони створені завдяки і його творчій
праці, так як він, як виконавець,
отримував базові, початкові версії
творів, здійснював їх концертне
аранжування та виконував.

Представник відповідача проти позову
заперечував посилаючись на те, що
позивачем не надано суду доказів, в
якій саме формі існують об'єкти
авторського права, авторські права на
які належать позивачу, оскільки
правова охорона поширюється тільки на
форму вираження твору і не поширюється
на будь-які ідеї, концепції.

Також представник відповідача
зазначив, що виступ відповідача на
концерті 13 жовтня 2012 року був
здійснений без комерційної мети,
оскільки концерт з приводу 10-річчя
торгової марки «Скворцово» був
благодійним заходом і відповідач
здійснив виступ на концерті
безкоштовно. Докази отримання
відповідачем плати за виступ на
концерті в матеріалах справи відсутні.

Оскільки відповідно до п. «в» ч. 2 ст. 52
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» суд має право
постановити рішення про стягнення з
порушника авторського права доходу,
отриманого внаслідок порушення, і
згідно ст. 224 ГК України збитками є
доходи, які особа, могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушено, а відповідач не
мав на меті отримання доходу і його не
отримував, позивачем не надано
належних обґрунтувань розміру
компенсації, яку він просить стягнути
на свою користь.

Відповідач лист від 08 жовтня 2012 року
про заборону використання музичних
творів не отримував, а позивачем не
надано доказів відправлення листа
відповідачу та його отримання
відповідачем.

Також представник відповідача
зазначив, що відповідно до ч.3 ст. 2
Закону України «Про гастрольні заходи
України» організатори гастрольних
заходів несуть відповідальність за
дотримання положень законодавства
України про авторські і суміжні права.
Оскільки ОСОБА_1 не є організатором
концерту з приводу 10-річчя торгової
марки «Скворцово», який відбувся 13
жовтня 2012 року у м. Сімферополі, він є
неналежним відповідачем за вказаним
позовом.

Крім того, право забороняти
використання вказаних музичних творів
залишилося за ОСОБА_14 і Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Українська музична видавнича група" за
договором Договору № РР1-20/РР2-20 про
передачу виключних авторських і
суміжних прав від 01 червня 2012 року не
передавалося, тому тільки ОСОБА_14 мав
право звернутися до відповідача з цим
позовом.

Також представник відповідача
зазначив, що твердження позивача про
те, що відповідач здійснив порушення
авторських прав позивача за наявності
умислу здійснити таке порушення, не
відповідає дійсності, оскільки
відповідач перебував на відпочинку в
Криму і не мав наміру давати концерти,
але організатори концерту, дізнавшись
про перебування відповідача на
відпочинку в Криму саме в той час, коли
мало відбутися святкування 10-річчя
торгової марки «Скворцово», запросили
його на даний благодійний захід.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, його
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» (далі -
Закон) суб'єктами авторського права є
автори творів, зазначених у ч.1 ст. 8
цього Закону, їх спадкоємці та особи,
яким автори чи їх спадкоємці передали
свої авторські майнові права.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону об'єктами
авторського права є твори у галузі
науки, літератури і мистецтва, в тому
числі музичні твори з текстом і без
тексту, похідні твори.

Відповідно до ч.3 ст. 8 Закону
передбачена цим Законом правова
охорона поширюється тільки на форму
вираження твору.

Згідно ч. 1,2 ст. 11 Закону первинним
суб'єктом, якому належить авторське
право, є автор твору. Авторське право на
твір виникає внаслідок факту його
створення. Для виникнення і здійснення
авторського права не вимагається
реєстрація твору чи будь-яке інше
спеціальне його оформлення, а також
виконання будь-яких інших
формальностей.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону співавторами є
особи, спільною творчою працею яких
створено твір. Авторське право на твір,
створений у співавторстві, належить
всім співавторам незалежно від того, чи
утворює такий твір одне нерозривне
ціле або складається із частин, кожна з
яких має самостійне значення.
Відносини між співавторами
визначаються угодою, укладеною між
ними. Право опублікування та іншого
використання твору в цілому належить
всім співавторам. Якщо твір, створений
у співавторстві, утворює одне
нерозривне ціле, то жоден із
співавторів не може без достатніх
підстав відмовити іншим у дозволі на
опублікування, інше використання або
зміну твору. У разі порушення спільного
авторського права кожен співавтор може
доводити своє право в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) належать:

а) виключне право на використання
твору;

б) виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Майнові права автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) можуть бути
передані (відчужені) іншій особі згідно
з положеннями статті 31 цього Закону,
після чого ця особа стає суб'єктом
авторського права.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону виключне право
на використання твору автором (чи іншою
особою, яка має авторське право)
дозволяє йому використовувати твір у
будь-якій формі і будь-яким способом.

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону виключне право
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) на дозвіл чи заборону
використання твору іншими особами дає
йому право дозволяти або забороняти:

1) відтворення творів;

2) публічне виконання і публічне
сповіщення творів;

3) публічну демонстрацію і публічний
показ;

4) будь-яке повторне оприлюднення
творів, якщо воно здійснюється іншою
організацією, ніж та, що здійснила
перше оприлюднення;

5) переклади творів;

6) переробки, адаптації, аранжування та
інші подібні зміни творів;

7) включення творів як складових частин
до збірників, антологій, енциклопедій
тощо;

8) розповсюдження творів шляхом першого
продажу, відчуження іншим способом або
шляхом здавання в майновий найм чи у
прокат та шляхом іншої передачі до
першого продажу примірників твору;

9) подання своїх творів до загального
відома публіки таким чином, що її
представники можуть здійснити доступ
до творів з будь-якого місця і у
будь-який час за їх власним вибором;

10) здавання в майновий найм і (або)
комерційний прокат після першого
продажу, відчуження іншим способом
оригіналу або примірників
аудіовізуальних творів, комп'ютерних
програм, баз даних, музичних творів у
нотній формі, а також творів,
зафіксованих у фонограмі чи відеограмі
або у формі, яку зчитує комп'ютер;

11) імпорт примірників творів.

Цей перелік не є вичерпним.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону за винятком
випадків, передбачених статтями 21 - 25
цього Закону, автор (чи інша особа, яка
має авторське право) має право вимагати
виплати винагороди за будь-яке
використання твору. Винагорода може
здійснюватися у формі одноразового
(паушального) платежу, або відрахувань
за кожний проданий примірник чи кожне
використання твору (роялті), або
комбінованих платежів.

Розмір і порядок виплати авторської
винагороди за створення і використання
твору встановлюються в авторському
договорі або у договорах, що
укладаються за дорученням суб'єктів
авторського права організаціями
колективного управління з особами, які
використовують твори.

Відповідно до ст. 31 Закону автор (чи
інша особа, яка має авторське право)
може передати свої майнові права,
зазначені у статті 15 цього Закону,
будь-якій іншій особі повністю чи
частково. Передача майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) оформляється
авторським договором.

Згідно ч. 1-3 ст. 32 Закону автору та іншій
особі, яка має авторське право,
належить виключне право надавати іншим
особам дозвіл на використання твору
будь-яким одним або всіма відомими
способами на підставі авторського
договору.

Використання твору будь-якою особою
допускається виключно на основі
авторського договору, за винятком
випадків, передбачених статтями 21 - 25
цього Закону.

Передача права на використання твору
іншим особам може здійснюватися на
основі авторського договору про
передачу виключного права на
використання твору або на основі
авторського договору про передачу
невиключного права на використання
твору.

За авторським договором про передачу
виключного права на використання твору
автор (чи інша особа, яка має виключне
авторське право) передає право
використовувати твір певним способом і
у встановлених межах тільки одній
особі, якій ці права передаються, і
надає цій особі право дозволяти або
забороняти подібне використання твору
іншим особам. При цьому за особою, яка
передає виключне право на використання
твору, залишається право на
використання цього твору лише в
частині прав, що не передаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 договори про
передачу прав на використання творів
укладаються у письмовій формі. В усній
формі може укладатися договір про
використання (опублікування) твору в
періодичних виданнях (газетах,
журналах тощо).

Згідно ч.2 ст. 36 Закону виконавці
здійснюють свої права за умови
дотримання ними прав авторів
виконуваних творів та інших суб'єктів
авторського права.

За Договором про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір №1/070411 від 07.04.2011 року (а.с.
105-108 т. 1) автор музики ОСОБА_3 та автор
слів ОСОБА_2 передали фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_14 виключні майнові
права на музичний твір - пісню
«ІНФОРМАЦІЯ_1», нотний запис та текст
якого викладені в Додатку № 1 до
Договору (а.с. 204-205 т. 1).

За Договором про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір №1/300710 від 30.07.2010 року
(а.с.109-112 т.1) автор музики ОСОБА_3 та
автор слів ОСОБА_2 передали фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_14 виключні
майнові права на музичний твір - пісню
«ІНФОРМАЦІЯ_2», нотний запис та текст
якого викладені в Додатку № 1 до
Договору (а.с. 206-207 т. 1).

За Договором про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір від 10.05.2006 року (а.с.113-115
т.1) автори музики ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та
автори слів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_14
майнові права на музичний твір - пісню
«ІНФОРМАЦІЯ_3», нотний запис та текст
якого викладені в Додатку № 1 до
Договору (а.с. 208-209 т. 1).

За Договором про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір №1/080411 від 08.04.2011 (а.с.116-121
т.1) автор музики ОСОБА_8 та автор слів
ОСОБА_7 передали фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_14 виключні майнові
права на музичний твір - пісню
«ІНФОРМАЦІЯ_4», нотний запис та текст
якого викладені в Додатку № 2 до
Договору (а.с. 210-211 т. 1).

За Договором про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір №1/010307 від 01.03.2007 року
(а.с.122-125 т.1) автор музики ОСОБА_12 та
автор слів ОСОБА_11 передали фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_14 майнові
права на музичний твір - пісню
«ІНФОРМАЦІЯ_6», нотний запис та текст
якого викладені в Додатку № 1 до
Договору (а.с. 213-214 т. 1).

За Договором про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір №1/230207 від 02.04.2007 року
(а.с.126-128 т.1) автор музики ОСОБА_10
передав фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_14 майнові права на музичний твір -
пісню «ІНФОРМАЦІЯ_9» (на слова ОСОБА_15),
нотний запис якого викладений в
Додатку № 1 до Договору (а.с. 215 т. 1).

За Договором про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір від 20.12.2005 року (а.с.129-131
т.1) автор музики ОСОБА_12 та автор слів
ОСОБА_11 передали фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_14 майнові права на
музичний твір - пісню «ІНФОРМАЦІЯ_7»,
нотний запис та текст якого викладені в
Додатку № 1 до Договору (а.с. 216-217 т. 1).

За Договором про передачу авторських
прав від 27.07.2004 року (а.с.132-138 т.1) ТОВ
«Мама Мьюзік» передало ОСОБА_14
виключні авторські майнові права на
музичний твір - пісню «ІНФОРМАЦІЯ_8»,
автором якої є ОСОБА_13, нотний запис та
текст якого викладені в Додатку № 1 та
Додатку № 2 до Договору (а.с. 218-220 т. 1). За
Договором про передачу майнових прав
на об'єкт авторського права - музичний
твір від 27.07.2004 року № 1/270704 (а.с.154-157 т.1)
ОСОБА_14 передав фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_14 виключні майнові
права на вказаний музичний твір.

За договором про використання
виключних майнових авторських прав від
27 серпня 2012 року (а.с. 151-153 т.1) автор
музики ОСОБА_10 та автор слів ОСОБА_9
передали фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_14 виключні майнові права на
музичний твір - пісню «ІНФОРМАЦІЯ_5»,
нотний запис та текст якого викладені в
Додатку № 1 до Договору (а.с. 212 т. 1).

01 червня 2012 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_14 та ТОВ "Українська
музична видавнича група" укладено
Договір № РР1-20/РР2-20 про передачу
виключних авторських і суміжних прав,
відповідно до п. 2.1 якого фізична особа -
підприємець ОСОБА_14 передав товариству
виключні майнові права на Об'єкти
(твори та/або фонограми та/або
виконання (п. 1.7)), вказані в додатках до
договору, що означає право товариства
використовувати Об'єкти протягом
вказаного у договорі строку (до 31
грудня 2015 року (п. 1.19)). Відповідно до п.
1.14 Договору право на використання
означає здійснювати самостійно та/або
дозволяти третім особам здійснювати
передбачені вказаним пунктом дії, в
тому числі публічно виконувати Об'єкти;
переробляти, обробляти, аранжувати
Об'єкти для створення похідних творів.

У Додатку № 1 від 01 червня 2012 року (а.с.
14-19 т.1) та Додатку №1.1 від 27 серпня 2012
року (а.с.20 т.1) до вказаного Договору
міститься перелік Творів, право на
використання яких передається
товариству.

Відповідно до п. 1.3 Договору під творами
слід розуміти результат
інтелектуальної діяльності
відповідних авторів - музичні твори з
текстом або без тексту.

У вказаному переліку під номерами 38, 43,
74, 90, 91, 94, 96, 98 (додаток №1) та під номером
1 (Додаток № 1.1) містяться усі
вищезазначені музичні твори.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від
01 жовтня 2012 року (а.с. 21 т.1) сторони
вказаного Договору погодили, що ТОВ
"Українська музична видавнича група"
має право вчиняти дії, передбачені
чинним законодавством, необхідні для
захисту авторських прав на Об'єкти,
вказані в додатках до договору, в тому
числі й звертатися до суду.

Відповідно до Додаткової угоди № 4 від
05 жовтня 2012 року (а.с. 150 т.1) сторони
вказаного Договору погодили, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_14
нарівні з товариством має право
забороняти третім особам
використовувати будь-якими способами
твори та/або фонограми, а також
звертатися за захистом авторських прав
до суду.

08 жовтня 2012 року ФОП ОСОБА_14 надіслав
ТОВ "Українська музична видавнича
група" повідомлення про заборону
використання ОСОБА_1 творів, перелік,
яких наведено у додатку, в тому числі й
вищенаведених (а.с. 22-24 т. 1).

ТОВ "Українська музична видавнича
група" направило відповідачу та
провідним телерадіоорганізаціям лист
від 08 жовтня 2012 року про заборону
використання ОСОБА_1 вказаних творів
(а.с. 25, 29 т.1).

Та обставина, що відповідачу було
відомо про заборону використання ним
музичних творів підтверджується тим,
що в засобах масової інформації та в
мережі Інтернет було поширено
інформацію про заборону використання
відповідачем музичних творів і ОСОБА_1
неодноразово висловлював свою точку
зору щодо такої заборони (а.с. 30-47 т.1).

Проте, 13 жовтня 2012 року у м. Сімферополі
на площі Леніна відбувся концерт з
приводу 10-річчя торгової марки
«Скворцово», на якому відповідач
здійснював публічне виконання
вказаних музичних творів. Відеозапис
цього виконання позивачем надано до
матеріалів справи (а.с. 27 т.1). Відповідач
ту обставину, що він виступав на
вказаному концерті та здійснював
виконання музичних творів, відеозапис
якого міститься в матеріалах справи, не
заперечує.

Відповідно до висновку експертів № 101/13
за результатами комплексної судової
експертизи у сфері інтелектуальної
власності від 12 листопада 2013 року (а.с.
48-149 т. 2), проведеної в
Науково-дослідному центрі судової
експертизи з питань інтелектуальної
власності, під час концерту, який
відбувся 13 жовтня 2012 року у м.
Сімферополі на площі Леніна
(відеозапис концерту на диску а.с. 27):

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором
якої є ОСОБА_3 (додаток № 1 до договору
№1/070411 від 30.07.2010 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с.204-205),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
автором якої є ОСОБА_2 (додаток № 1 до
договору №1/070411 від 30.07.2010 року «Про
передачу майнових прав на об'єкт
авторського права - музичний твір» -
а.с.204-205),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_2» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_2», автором
якої є ОСОБА_3 (додаток № 1 до договору
№1/300710 від 30.07.2010 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с.206-207),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_2» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
автором якої є ОСОБА_2 (додаток № 1 до
договору №1/300710 від 30.07.2010 року «Про
передачу майнових прав на об'єкт
авторського права - музичний твір» - а.с.
206-207),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_3» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_3», авторами
якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (додаток № 1 до
договору від 10.05.2006 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с.208-209),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_3» у
виконанні ОСОБА_1 використано частково
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
авторами якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5
(додаток № 1 до договору від 10.05.2006 року
«Про передачу майнових прав на об'єкт
авторського права - музичний твір» - а.с.
208-209),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_4» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_4», автором
якої є ОСОБА_8 (додаток № 2 до договору
№1/080411 від 08.04.2011 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с.210-211),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_4» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_4»,
автором якої є ОСОБА_7 (додаток № 2 до
договору №1/080411 від 08.04.2011 року «Про
передачу майнових прав на об'єкт
авторського права - музичний твір» - а.с.
210-211),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_5» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_5», автором
якої є ОСОБА_10 (додаток № 1 до договору
від 27.08.2012 року «Про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір» - а.с.212),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_5» у
виконанні ОСОБА_1 використано частково
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_5»,
автором якої є ОСОБА_9 (додаток № 1 до
договору від 27.08.2012 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с. 212),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_6» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_6», автором
якої є ОСОБА_12 (додаток № 1 до договору
№1/010307 від 01.03.2007 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с.213-214),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_6» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_6»,
автором якої є ОСОБА_11 (додаток № 1 до
договору №1/010307 від 01.03.2007 року «Про
передачу майнових прав на об'єкт
авторського права - музичний твір» - а.с.
213-214),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_9» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_9», автором
якої є ОСОБА_10 (додаток № 1 до договору
№1/230207 від 02.04.2007 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с.215),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_7» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_7», автором
якої є ОСОБА_12 (додаток № 1 до договору
від 20.12.2005 року «Про передачу майнових
прав на об'єкт авторського права -
музичний твір» - а.с.216-217),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_7» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_7»,
автором якої є ОСОБА_11 (додаток № 1 до
договору від 20.12.2005 року «Про передачу
майнових прав на об'єкт авторського
права - музичний твір» - а.с. 216-217),

у мелодії пісні «ІНФОРМАЦІЯ_8» у
виконанні ОСОБА_1 використано повністю
мелодію пісні «ІНФОРМАЦІЯ_8», автором
якої є ОСОБА_13 (додаток № 2 до договору
від 27.07.2004 року «Про передачу
авторських прав» - а.с.219),

у тексті пісні «ІНФОРМАЦІЯ_8» у
виконанні ОСОБА_1 використано частково
текстову частину пісні «ІНФОРМАЦІЯ_8»,
автором якої є ОСОБА_13 (додаток № 1 до
договору від 27.07.2004 року «Про передачу
авторських прав» - а.с. 218).

Вказані музичні твори виконані
відповідачем без отримання дозволу на
їх виконання у позивача, як у особи,
якій належать виключне право надавати
дозвіл на використання вказаних
музичних творів.

Будь-які письмові договори про
передачу відповідачу права на
використання цих музичних творів між
відповідачем та авторами музичних
творів чи особами, яким автори передали
свої авторські майнові права, не
укладалися.

Усна згода суб'єктів авторського права
на виконання відповідачем музичних
творів на протязі певного періоду за
відсутності договору про передачу прав
на використання музичних творів,
укладеного відповідно до вимог ст.ст. 32,
33 Закону в письмовій формі, не свідчить
про надання відповідачу дозволу на
використання вказаних музичних творів
на невизначений строк в межах строку
дії авторського права.

Будь-яких доказів отримання
відповідачем дозволу суб'єкта
авторського права на виконання
вказаних музичних творів суду не
надано.

Будь-яких доказів, що відповідач є
співавтором вказаних музичних творів,
відповідачем суду також не надано.

Відповідно до висновку експертизи
відповідач використав при виступі на
концерті слова та музику вказаних
музичних творів (майже повністю).
Висновок про часткове використання
тексту трьох музичних творів зроблений
у зв'язку з тим, що відповідач під час
виконання музичного твору здійснював
одночасне спілкування з глядачами.

Доказів виконання на концерті не
музичних творів, авторські права на які
має позивач, а похідних від них творів -
їх аранжувань, які є творчою переробкою
цих творів, здійсненою відповідачем, а
також надання суб'єктом авторських
прав відповідачу дозволу на таке
аранжування (укладення письмового
договору) суду також на надано.

Відповідно до п. «а» ст. 50 Закону
порушенням авторського права, що дає
підстави для судового захисту, є
вчинення будь-якою особою дій, які
порушують майнові права суб'єктів
авторського права, визначені статтями
15, 39, 40 і 41 Закону, з урахуванням
передбачених статтями 21-25, 42 і 43 Закону
обмежень майнових прав.

Виконавши вказані музичні твори без
отримання дозволу на їх використання
(публічне виконання), відповідач
порушив майнові права позивача,
визначені ст. 15 Закону.

Відповідно до пунктів «г», «є» ч. 1 ст. 52
Закону при порушеннях будь-якою особою
авторського права, передбачених ст. 50
Закону суб'єкти авторського права
мають право: подавати позови про
відшкодування збитків (матеріальної
шкоди), включаючи упущену вигоду, або
стягнення доходу, отриманого
порушником внаслідок порушення ним
авторського права або виплату
компенсацій; вимагати, в тому числі в
судовому порядку, публікації в засобах
масової інформації даних про допущені
порушення авторського права та судові
рішення щодо цих порушень.

Згідно пунктів «г», «д» ч. 2 ст. 52, ч. 2 ст.
52 Закону суд має право постановити
рішення про виплату компенсації, що
визначається судом, у розмірі від 10 до
50000 мінімальних заробітних плат,
замість відшкодування збитків або
стягнення доходу; публікацію у пресі
інформації про допущене порушення,
якщо у ході судового розгляду буде
доведено факт порушення авторського
права.

При визначенні розмірів збитків, які
мають бути відшкодовані особі, права
якої порушено, суд зобов'язаний
виходити із суті порушення, майнової і
моральної шкоди, завданої особі, яка
має авторське право, а також із
можливого доходу, який могла б одержати
ця особа. У розмір збитків, завданих
особі, права якої порушено, додатково
можуть бути включені судові витрати,
понесені цією особою, а також витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката.

При визначенні компенсації, яка має
бути виплачена замість відшкодування
збитків чи стягнення доходу, суд
зобов'язаний у встановлених п. «г» ч. 2
ст. 52 Закону межах визначити розмір
компенсації, враховуючи обсяг
порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04 червня 2010
року № 5 «Про застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав» при
вирішенні відповідних спорів судам
слід мати на увазі, що компенсація
підлягає виплаті у разі доведення
факту порушення майнових прав суб'єкта
авторського права і (або) суміжних прав,
а не розміру заподіяних збитків. Таким
чином для задоволенні вимоги про
виплату компенсації достатньо
наявності доказів вчинення особою дій,
які визнаються порушенням авторського
права і (або) суміжних прав.

На підставі вищевикладеного, з
урахуванням того, що відповідачем
виконано дев'ять музичних творів,
авторські права на які належать
позивачу, що це виконання було
здійснено на концерті на площі Леніна
м. Сімферополі перед великою кількістю
глядачів, а також намірів відповідача
умисно порушити авторські права за
наявності заборони виконання музичних
творів, суд вважає що з відповідача на
користь позивача слід стягнути
компенсацію за порушення авторського
права у розмірі дев'яносто мінімальних
заробітних плат, що становить 109620 грн.
(станом на день ухвалення рішення
мінімальна заробітна плата відповідно
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» становить 1218
грн.).

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону суд може
постановити рішення про накладення на
порушника штрафу у розмірі 10 відсотків
суми, присудженої судом на користь
позивача.

У зв'язку з цим суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача в дохід
Державного бюджету України штраф у
розмірі 10962 грн.

Доводи представника відповідача про
те, що ОСОБА_1 є неналежним
відповідачем, оскільки відповідно до
ст. 2 Закону України «Про гастрольні
заходи в Україні» організатори
гастрольних заходів несуть
відповідальність за дотримання
положень законодавства України про
авторські і суміжні права, суд не
приймає до уваги, оскільки наявність
вказаної норми закону не звільняє
особу, яка своїми діями (публічним
виконанням музичних творів) порушила
майнові авторські права, від
відповідальності.

Позовні вимоги про зобов'язання
відповідача опублікувати у будь-якому
на власний розсуд друкованому засобі
масової інформації із
загальнодержавною сферою
розповсюдження, щоденний тираж якого
становить понад 100000 примірників,
повний текст рішення суду протягом
одного місяця з дня набрання ним
законної сили задоволенню не
підлягають, оскільки суд вважає, що
стягнення з відповідача на користь
позивача компенсації у
вищезазначеному розмірі, а також
стягнення з відповідача штрафу в дохід
Державного бюджету України є
достатньою мірою відповідальності за
порушення авторських прав.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути сплачений позивачем судовий
збір у розмірі 1096 грн. 20 коп. та понесені
позивачем витрати на проведення
судової експертизи у розмірі 31795 грн. 20
коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 1, 7, 11, 15, 28, 31, 36, 50-52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська музична видавнича група"
109620 (сто дев'ять тисяч шістсот двадцять)
грн. компенсації за порушення
авторського права.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід Державного
бюджету України штраф у розмірі 10962
(десять тисяч дев'ятсот шістдесят дві)
грн.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" про зобов'язання
ОСОБА_1 опублікувати у будь-якому на
власний розсуд друкованому засобі
масової інформації із
загальнодержавною сферою
розповсюдження, щоденний тираж якого
становить понад 100000 примірників,
повний текст рішення суду протягом
одного місяця з дня набрання ним
законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська музична видавнича група"
судовий збір у розмірі 1096 (одна тисяча
дев'яносто шість) грн. 20 коп. та витрати
на проведення судової експертизи у
розмірі 31795 (тридцять одна тисяча
сімсот дев'яносто п'ять) грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М. Маринченко