печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі - Федотова Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця ВДВС Дарницького
РУЮ у м. Києві Білан Ю.С. та зобов'язання
вчинити дії по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із скаргою на дії державного виконавця
ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Білан
Ю.С. та просить суд скасувати постанову
ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві від
08.07.2014 р. 1019/9 в частині накладення
арешту на автомобілі боржника;
зобов'язати Управління ДАІ ГУ МВС
України у м. Києві виконати
вибракування для автомобіля ВАЗ 21074 д.
н. з 17270КВ та автомобіля ВАЗ 2121 д. н. з
НОМЕР_7; скасувати постанову від 08.07.2014
року в частині арешту автомобілів LEXUS GX
470 д.н.з НОМЕР_1, EZB3100 д.н.з. НОМЕР_3, RENAULT
KANGOO ЕХ 1496 д.н.з. НОМЕР_4, ПГМФ 8904 ВІБ-С
д.н.з. НОМЕР_5, ПГМФ-8915 д.н.з. НОМЕР_6, як
таких, що не належать ОСОБА_1 та
зобов'язати відділ ДВС Дарницького РУЮ
м. Києва, державного виконавця Білана
Ю.С. винести постанову про зняття
арешту з указаних транспортних
засобів; зобов'язати державного
виконавця протягом 10 днів надати звіт
про виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 09.10.2014 року було
відмовлено у відкритті провадження за
скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві Білан Ю.С. та зобов'язання вчинити
дії в частині вимог щодо зобов'язання
Управління ДАІ ГУ МВС України у м.
Києві виконати вибракування для
автомобіля ВАЗ 21074 д. н. з 17270КВ та
автомобіля ВАЗ 2121 д. н. з НОМЕР_7 та
зобов'язання державного виконавця
протягом 10 днів надати звіт про
виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог скарги заявник
зазначив, що на примусовому виконанні
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві перебуває виконавчий
лист №757/17830/13-ц від 15.04.2014, виданий
Печерським районним судом м. Києва, про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000,00грн.
щомісячно, починаючи з 15.08.2013 та до
повноліття дитини. 08.07.2014 р. постановою
головного державного виконавця
накладено арешт на майно ОСОБА_1 та
оголошено заборону на його відчуження
на все рухоме та нерухоме майно.
Зазначену постанову державного
виконавця заявник вважає незаконною та
такою, що порушує його права, оскільки
вказаного майна фактично не існує, так
як внаслідок експлуатації автомобілі
втратили споживчі властивості, а
накладення арешту на автомобілі, які не
є його власністю, взагалі порушує
права інших осіб та шкодить його
діловій репутації.

В судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

Державний виконавець та стягувач в
судове засідання не з'явилися, про
місце і час розгляду скарги
повідомлялися належним чином, на
адресу суду направили клопотання про
розгляд скарги у їх відсутність та
просили відмовити у задоволенні скарги
у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 Цивільного
процесуального кодексу України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 385
Цивільного процесуального кодексу
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

03.10.2014 р. ОСОБА_1 стало відомо про
постанову державного виконавця про
накладення арешту на майно, а саме при
зверненні його представника ОСОБА_5 до
Центру № 3 з заявою про вибракування
автомобілів, які як виявилося
перебувають під арештом.

07.10.2014 р. представник заявника ОСОБА_6 в
інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця.

Таким чином, боржник має право
оскаржити дії державного виконавця у
десятиденний строк з моменту коли
дізнався про порушення його прав чи
свобод до Печерського районного суду м.
Києва, оскільки саме останнім був
виданий виконавчий лист.

Вивчивши матеріали справи та
виконавчого провадження, суд дійшов
до наступного.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні Дарницького районного
управління юстиції в м. Києві перебуває
виконавчий лист №757/17830/13-ц від 15.04.2014,
виданий Печерським районним судом м.
Києва, про стягнення аліментів з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000,00грн.
щомісячно, починаючи з 15.08.2013 та до
повноліття дитини.

Даний виконавчий лист надійшов до ВДВС
Дарницького РУЮ в м. Києві за місцем
роботи боржника, а саме ТОВ «Компанія
Будгерметик», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» 22.04.2014
державним виконавцем ВДВС Дарницького
РУЮ в м.Києві винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№43111018, копії даної постанови
направлені сторонам для ознайомлення.

22.04.2014 р. державним виконавцем
нарахована заборгованість по
аліментам з 15.08.2013 та по 01.04.2014, яка
станом на 01.04.2014 становила в сумі
22636,32грн, копії даного розрахунку
направлено сторонам до відома, та до
головного бухгалтера ТОВ «Компанія
Будгерметик» направлено постанову
ВП№43111018, для подальшого стягнення
аліментів з заробітної плати ОСОБА_1

04.06.2014 р. до відділу надійшла заява від
ОСОБА_3 про накладення арешту на все
рухоме та нерухоме майно боржника, у
зв'язку заборгованістю по аліментам.

11.06.2014 р. державним виконавцем
здійснено розрахунок заборгованості
по аліментам за період з 15.08.2013 р. по
01.06.2014, згідно якого заборгованість по
аліментам станом на 01.06.2014 становила в
сумі 28636,32грн, копії даного розрахунку
направлено сторонам до відома.

16.06.2014 р. державним виконавцем до
головного бухгалтера ТОВ «Компанія
Будгерметик» направлено вимогу, для
надання інформації з приводу виконання
постанови державного виконавця
ВП№43111018.

17.06.2014 р. державним виконавцем з метою
повного, своєчасного виконання рішення
суду направлено запити до Адресного
бюро м. Києва - про надання відомостей
про реєстрацію місця проживання та
інші персональні дані, що містяться в
картотеці реєстраційного обліку
адресного - довідкового відділу ГУ МВС
України в м. Києві; Управлінню ПФУ - про
надання інформації місця роботи
боржника, чи перебуває на обліку даний
боржник та відомості щодо отримання
боржником пенсії; УДАІ м. Києва -
перелік зареєстрованих за боржником
автотранспортних засобів, Головного
управління Держкомзему у Київській
обл., Адміністрації державної
прикордонної служби України для
встановлення чи перетинав боржник
кордон України.

25.06.2014 р. з ТОВ «Компанія Будгерметик»
до відділу надійшла довідка про доходи
ОСОБА_1 та копія платіжного доручення
№1711 від 11.06.2014 про перерахування
аліментів на користь ОСОБА_3

Згідно відповіді з Управління ПФ
України в Дарницькому районі м. Києва,
боржник ОСОБА_1, як фізична особа -
підприємець, на обліку в Пенсійному
фонді в Дарницькому районі м. Києва не
перебуває, пенсію не отримує. Місце
роботи - « Компанія Будгерметик».

Згідно адресного бюро м. Києва
ОСОБА_1-ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2.

08.07.2014 р. державним виконавцем
здійснено розрахунок заборгованості
по аліментам за період з 15.08.2013 р. по
01.07.2014, з урахуванням отриманих
аліментів на суму 1680,60грн, яка станом на
01.07.2014 становила в сумі 29955,72грн, та
керуючись ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
на його відчуження на все рухоме та
нерухоме майно боржника в межах суми
боргу.

Згідно до п.5 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Згідно ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено
арешт на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження,
державний виконавець надсилає
органам, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження. Копії постанови
державного виконавця про арешт коштів
чи майна боржника надсилаються не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення боржнику та банкам чи
іншим фінансовим установам або
органам, зазначеним у частині другій
цієї статті, та органам, що ведуть
Державний реєстр обтяжень рухомого
майна. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно відповіді з УДАІ м.Києва за
боржником зареєстровано транспортні
засоби: 1) ВАЗ 2121, 2) ВАЗ 21074, та згідно
повідомлення УДА м. Києва ТЗ поставлено
на автоматизований облік до АІС
«Арешт» під: АРЕШТ, заборона на
відчуження, на транспортні засоби а
саме:1) LEXUS GX 470, 2) ВАЗ 2121 легковий комбі-В,
3) ПГМФ 8904 ВІБ-С,4) EZB3100, 5) ВАЗ 21074, 6)ПГ
МФ-8915, 7) RENAULT KANGOO ЕХ 1496.

Не погоджуючись з постановою
державного виконавця в частині
накладення арешту на рухоме майно,
заявник зазначає про те, що автомобілі
LEXUS GX 470 д.н.з НОМЕР_1, EZB3100 д.н.з. НОМЕР_3,
RENAULT KANGOO ЕХ 1496 д.н.з. НОМЕР_4, ПГМФ 8904 ВІБ-С
д.н.з. НОМЕР_5, ПГМФ-8915 д.н.з. НОМЕР_6 не
налажать на праві власності ОСОБА_1, а
накладений арешт на вказані автомобілі
є результатом помилки УДАІ в м. Києві та
шкодить діловій репутації ОСОБА_1

Щодо автомобілів ВАЗ 21074 і ВАЗ 2121,
зазначив, що хоча дані автомобілі
зареєстровані УДАІ в м. Києві, але
фактично не існують та не мають
відношення до виконання судового
рішення про стягнення аліментів, з
наведених підстав вважає, що постанова
про накладення арешту на нерухоме
майно підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом.

Вказані обставини не є такими, що
свідчать про невідповідність
винесеної постанови вимогам Закону
України «Про виконавче провадження»,
адже зі сторони заявника жодних
доказів на підтвердження своїх доводів
зазначених у скарзі не було надано, а
саме, те що частина нерухомого майна не
належить ОСОБА_1, як і те що інша частина
майна фактично не існує, так як
законодавством передбачений порядок
зняття з реєстрації транспортних
засобів, які не підлягають
експлуатації, проте заявником не було
надано доказів, які б свідчили про
здійснення ним дій спрямованих на
зняття з реєстрації транспортних
засобів ВАЗ 21074 і ВАЗ 2121, як такі, що не
підлягають експлуатації.

Судом не встановлено порушення прав,
свобод та охоронюваних законом
інтересів ОСОБА_1 внаслідок дій або
бездіяльності головного державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м.
Києві Білан Ю.С., а тому на думку суду
відсутні підстави передбачені ст.ст. 383,
387 ЦПК України для визнання дій
державного виконавця неправомірними
та скасування постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження в частині
накладення арешту на автомобілі
боржника, оскільки накладення арешту
на майно боржника відбулось
відповідно до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» та в межах
повноважень державного виконавця з
метою забезпечення реального
виконання рішення суду, адже як
вбачається з матеріалів виконавчого
провадження боржник ухиляється від
добровільного його виконання.

З приводу вимог скарги про скасування
арешту в частині автомобілів, які не є
власністю ОСОБА_1, слід зазначити, що
такі питання вирішуються на підставі
статті 60 Закону України «Про виконавче
провадження», де зазначено, що особа,
яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про знята з нього арешту, тому суд не
вбачає порушень державним виконавцем
вимог закону в рамках відкритого
виконавчого провадження щодо боржника
ОСОБА_1

З огляду на зазначені обставини
постанова державного виконавця
відповідає вимогам Закону України «Про
виконавче провадження».

На підставі вищевикладеного, керуючись
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 210, 293, 385, 386-388 ЦПК
України суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві Білан Ю.С. та зобов'язання вчинити
дії по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Т.Г. Ільєва