АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1607/14 Головуючий в І інстанції: Кусік І.В.
Категорія 27 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 18 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_1

при секретарі: Сидоренко І.І.

за участю прокурора- Губатюк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11 березня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Білозерської державної адміністрації Херсонської області, про звернення стягнення та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання додаткової угоди недійсною,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в адресу суду із позовом до ОСОБА_2 ,зазначаючи, що 21.02.2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 15 відсотків річних із строком погашення кредиту не пізніше 21.02.2014 року, при цьому ОСОБА_2 виступив майновим поручителем та відповідає за виконання умов договору в межах заставленого майна. Як зазначає позивач, 08.09.2008 року ОСОБА_3 уклала з ними додаткову угоду до договору про іпотечний кредит від 21.02.2008 року, відповідно до якої залишок заборгованості складає - 10 247,61 доларів США. У зв'язку із невиконанням умов договору станом на 31.08.2012 року утворилась заборгованість у розмірі - 16 746,91 доларів США, яку ОСОБА_3 не погасила. Позивач просить позовні вимоги задовольнити .

ОСОБА_3 звернулась в адресу суду із зустрічним позовом в якому зазначала, що 21.02.2008 року вона уклала з банком договір про іпотечний кредит та отримала грошові кошти у розмірі 50 000 грн. строком до 21.02.2014 року та сплатою відсотків у розмірі 15 % . Позивачка у своєму зустрічному позові зазначала ,що додаткову угоду до договору від 21.02.2008 року вона з банком не укладала, у зв'язку із чим просить визнати недійсним кредитний договір з додатковою угодою до нього.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 11 березня 2014 року у задоволені позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про звернення стягнення - відмовлено. Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання додаткової угоди недійсною задоволено повністю. Визнано недійсною додаткову угоду до договору про іпотечний кредит від 21.02.2008 року № HEQ0GI, укладену між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 21.02.2008 року уклала з банком договір про іпотечний кредит та отримала грошові кошти у розмірі 50 000 грн. строком до 21.02.2014 року та сплатою відсотків у розмірі 15 % річних. ОСОБА_2 виступив майновим поручителем та відповідає в межах заставленого майна, яким визначено житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Іванівка Білозерського району Херсонської області по вул. Театральна,15 .

Згідно висновків судово-почеркознавчої експертизи від 12.02.2014 року № 3684 ОСОБА_3 не укладала 08.09.2008 року з ПАТ КБ «Приватбанк» додаткову угоду до договору про іпотечний кредит та не писала заяву про продаж валюти від 08.09.2008 року. ( а.с. 202-227 ).

Таким чином, висновки вищевказаної експертизи підтверджують пояснення ОСОБА_3 про те, що їй не було відомо про існування додаткової угоди, до договору про іпотечний кредит від 21.02.2008 року, оскільки вона її не підписувала.

На підставі вимог ч.3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити, Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі .

Зважаючи на зазначене вище, суд першої інстанції на думку колегії суддів прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 не було відомо про існування зазначеної вище додаткової угоди від 08.09.2008 року до договору від 21.02.2008 року ,що вказує на відсутність з її боку волевиявлення на укладення цієї угоди.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про недійсність додаткової угоди від 08.09.2008 року до договору про іпотечний кредит від 21.02.2008 року та з підстав передбачених законом задовольнив зустрічні позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що оскільки у своїх позовних вимогах ПАТ КБ «Приватбанк» посилається в якості доказів на додаткову угоду від 08.09.2008 року, як на підставу виникнення заборгованості за кредитним договором у зазначеній вище сумі і у вказаній валюті, на момент звернення до суду строк дії основного ( кредитного ) договору не скінчився, додаткову угоду від 08.09.2008 року ОСОБА_3 з банком не укладала, та ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні первісного позову.

Таким чином, суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: