Справа № 363/2396/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/262/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 29
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Мельника Я.С.., Верланова С.М.

при секретарі Бевзюк М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Вишгородського районного суду
від 29 жовтня 2013 року у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди заподіяної
внаслідок ДТП в порядку регресу.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з названим
позовом.

Посилався на те, що між страховою
компанією та ОСОБА_4 було укладено
договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів №
25-0101-6103 від 28.04.20 року, предметом
страхування якого був автомобіль «KIA»
д.н.з. НОМЕР_1.

02.08.2010 року сталася
дорожньо-транспортна пригода в м.
Киеві, за участю автомобіля «KIA» д.н.з.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та
автомобіля «АУДІ» д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3

В результаті ДТП автомобіль, що
належить ОСОБА_4 отримав механічні
пошкодження.

Постановою Оболонського районного
суду м. Киева від 31.08.2010 року за
результатами наслідків ДТП
відповідача було визнано винним у
порушенні ПДР та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
відповідності до ст. 124 КУпАП.

У зв»язку зі страховим випадком, згідно
умов договору добровільного
страхування наземних транспортних
засобів та на підставі страхових актів
№КА-83 від 06.08.2010 року та №КА-83-1 від
30.08.2010 року позивач здійснив виплату
страхового відшкодування
страхувальнику в сумі 35496,99грн.

Зазначав, що 14.12.2010 року позивач
звернувся з вимогами про відшкодування
збитків в порядку регресу до ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія», якою на момент ДТП було
застраховано цивільну
відповідальність ТЗ «Ауді» д.н.з.
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 згідно
полісу ВЕ/5393435. Відповідно до умов
вказаного договору страхування
обов»язковий ліміт відповідальності
становить 25500 грн.

Посилаючись на положення ст..1194 ЦК
України, позивач просив стягнути з
відповідача різницю між фактичним
розміром відшкодованої шкоди і
страховою виплатою в розмірі 10506,99 грн.

Рішенням Вишгородського районного
суду від 29.10.2013 року позов задоволено,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача
суму 10506,99 грн. на відшкодування шкоди в
порядку регресу, вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги частково.

На обґрунтування апеляційної скарги
посилався на те, що він не погоджується
з нарахуванням вартості ремонтних
робіт, пов»язаних з пошкодженням
передньої частини автомобіля в розмірі
6228,90 грн.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Статтею 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції 2008 року) визначено,
що обов'язковий ліміт відповідальності
страховика - це грошова сума, в межах
якої страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. Обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потершлих, становить
25500 грн. на одного потершлого.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'ектом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК Украши, особа, яка
вщшкодувала шкоду, завдану іншою
особою має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у poзмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

В силу ст..1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди,
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою(страховим
відшкодуванням).

По справі встановлено, що 28.04.2010 року
між позивачем та ОСОБА_4 було укладено
договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів №
25-0101-6103, предметом страхування якого
був автомобіль «KIA» д.н.з. НОМЕР_1.

02.08.2010 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода в м.
Киеві, за участю автомобіля «KIA» д.н.з.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та
автомобіля «АУДІ» д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3.

В результаті ДТП автомобіль, що
належить ОСОБА_4 отримав механічні
пошкодження.

Постановою Оболонського районного
суду м. Киева від 31.08.2010 року за
результатами наслідків ДТП
відповідача було визнано винним у
дорожній пригоді у зв»язку з
порушенням ПДР та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
відповідності до ст. 124 КУпАП (а.с.18).

У зв»язку зі страховим випадком, згідно
умов договору добровільного
страхування наземних транспортних
засобів та на підставі страхових актів
№КА-83 від 06.08.2010 року та №КА-83-1 від
30.08.2010 року позивач здійснив виплату
страхового відшкодування
страхувальнику в сумі 35 496,99грн.,
що підтверджується копією платіжного
доручення №56169 від 31.08.2010 року та
меморіальним ордером №31 від 27.08.2010 року
(а.с.19-35).

Судом встановлено, що згідно полісу
ВЕ/5393435 ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія»
застраховано цивільну
відповідальність ТЗ «Ауді» д.н.з.
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3

14.12.2010 року позивач звернувся з
вимогами про відшкодування збитків в
порядку регресу до ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», якою на
момент ДТП було застраховано цивільну
відповідальність ТЗ «Ауді» д.н.з.
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 в межах
обов»язкового ліміту
відповідальності, що становить 25500 грн.

Задовольняючи позов позивача, суд
виходив з обставин справи та вимог ЦК
України та дійшов висновку про те, що на
відповідача необхідно покласти
обов»язок відшкодувати в регресному
порядку понесену внаслідок ДТП шкоду,
оскільки його цивільно-правова
відповідальність на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована, але ліміт
відповідальності страховика перед
третіми особами на час заподіяння
шкоди не покривав завдану шкоду у
повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду.

Суд обґрунтовано відхилив доводи
відповідача про те, що відшкодуванню не
підлягають витрати, пов»занні з
роботами по ремонту передньої частини
автомобіля, оскільки в результаті ДТП
передня частина автомобіля «KIA» д.н.з.
НОМЕР_1 пошкодженою не була.

Як видно з довідки відділу ДАЇ з
обслуговування АТ Оболонського району
про дорожньо-транспортну пригоду, що
мала місце 02.08.2010 року, зовнішнім
оглядом транспортного засобу
автомобіля «KIA» д.н.з.НОМЕР_1
установлено технічні пошкодження
автомобіля, у т. ч. передній бампер
(а.с.15-16). Аналогічні пошкодження, поряд
з іншими, були встановлені також при
огляді пошкодженого транспортного
засобу представником ПАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група»
03.08.2010 року та аварійним комісаром
страхової компанії УСГ 05.08.2010 року при
складанні ремонтної калькуляції
(а.с.19-25).

Будь-які дані про те, що ОСОБА_3 у
зв»язку зі страховим випадком, що мав
місце з його вини 02.08.2010 року, звертався
до страхової компанії ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», якою на
момент ДТП було застраховано цивільну
відповідальність належного йому ТЗ
«Ауді» д.н.з. НОМЕР_2 або до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»,
страховий поліс якої мав власник
пошкодженого автомобіля, з
відповідними заявами про свою незгоду
з переліком механічних пошкоджень
автомобіля «KIA» д.н.з.НОМЕР_1, а також
надав відповідні документи на
спростування вказаних обставин,
матеріали справи не містять, докази
цьому останній не надав.

З урахуванням викладеного, колегія
вважає, що висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні. Підстав для
задоволення апеляційної скарги при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України,
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
від 29 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: