Справа № 182/6887/13-ц
Провадження № 2/0182/205/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.01.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді
Кобеляцької - Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
„Дніпропетровськгаз" в особі
Нікопольського управління по
експлуатації газового господарства
про зобов"язання вчинити певну дію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про
зобов"язання вчинити певну дію.

На підтвердження своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що
13.03.1998 року ним та його родиною у
громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбано
приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці,
площею 827 кв.м., житловою площею 26.7 кв.м.
(літ.Г); сарай-літня кухня, глиняно -
картонна, обкладена цеглою (літ.А);
вбиральня дощова (літ.В); підвал
бетонний (літ.Д); споруди № 1- 3,1.
Відповідно до зазначеного вище
договору, він став власником будинку,
але йому як новому власнику старими
власниками не були передані технічні
умови по газопостачанню і проект, а
саме: документи на газопровід, що
проходить через його будинок. В зв'язку
з відсутністю умов та проекту він не
може зробити капітальний ремонт
будинку. Скрізь будинок проведено
підземний газопровід низького тиску,
що є грубим порушенням технічної
безпеки, через що можуть трапитися
трагічні наслідки, як для його сім'ї так
і для сусідів та осіб, що проходять повз
його будинку. Він звернувся з цього
приводу до ПАТ „Дніпропетровськгаз" з
проханням надати йому документи, але
йому відповіли, що документи в архіві
та їх не можуть надати. Згідно зі ст.526
ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Йому так ніхто
відповідних документів і не надав.
Згідно зі ст.611 ЦК України, одним з
правових наслідків порушення
зобов'язання є відшкодування моральної
шкоди. У ст.23 ЦК України також
зазначено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Як випливає з роз'яснень Пленуму ВСУ,
наведених в постанові N 4 від 31.03.1995 року,
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав. Моральна шкода полягає у тому, що
йому не було передано документацію, і
ніхто не бажає її передати, а до нього
сусіди необгрунтовано звернулись з
позовом. При цьому йому фактично було
відмовлено у будь-якій можливості
захисту своїх інтересів, враховуючи те,
які відповіді він отримував від
газопостачальника. Він відчув
абсолютну безпомічність перед
посадовими (службовими) особами
органів державної влади, що підірвало у
нього віру у можливість захисту своїх
інтересів правовими засобами. До того
ж, внаслідок неправомірних дій
посадової (службової) особи
відповідача він був змушений витрачати
час на збирання доказів, складання
документів, звернення до суду, участь у
судових засіданнях. У нього зірвались
життєві плани, він змушений нервувати,
вся ця ситуація (починаючи із винесення
несправедливої постанови щодо нього) є
для нього стресовою, і кожне судове
засідання у справі призводить до
поглиблення цього стресу. Спричинену
йому таким чином моральну шкоду
відшкодувати адекватно та повністю у
матеріальній формі у розмірі 5 000 грн. За
таких обставин звернувся до суду і
просить зобов'язати ОСОБА_3 та ПАТ
„Дніпропетровськгаз" надати йому
технічну документацію на газопровід,
що знаходиться на ділянці за адресою:
АДРЕСА_1, а також стягнути з ПАТ
„Дніпропетровськгаз" на його користь
моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги змінив, попросивши
стягнути моральну шкоду солідарно з
обох відповідачів, пояснивши, що обидва
відповідачі його обдурили і все.
Газифікація його будинку виконана
неправильно, без технічної
документації. Він 35 років відпрацював
інженером на будівництві і знає, як
виконується газифікація. Документація
технічних умов повинна зберігатись 75
років. Йому про це казали юристи,
технічний юрист, він був в прокуратурі.
Там йому один помічник прокурора
сказав, що технічні умови повинні
зберігатись 75 років, а другий юрист
сказав, що 78 років. А прокурор міста
сказав, що може й так. Він проживає в
небезпечній зоні. Проти долучення до
матеріалів справи проекту газопроводу
за адресою: АДРЕСА_1 категорично
заперечує, тому, що вважає, що без
технічних умов цей проект недійсний.
Цим питанням зараз займається
Генеральна прокуратура і через два дня
Генеральна прокуратура в усьому
розбереться, це їм строк.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не прибула, просила суд
справу розглянути у її відсутність,
надала до суду письмові заперечення,
згідно з якими позовні вимоги не
визнала в повному обсязі. Суду
пояснила, що 13.03.1998 року нею та ОСОБА_4
був проданий будинок, який дістався їм
у спадок від ОСОБА_5, розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Під час оформлення
договору купівлі-продажу будинку
гр.ОСОБА_1 отримав від них документацію
у повному обсязі, у тому числі й
технічну документацію на газопровід. З
дня продажу будинку (майже 16 років), за
весь цей період, у позивача ОСОБА_1 ні
разу не виникало до неї жодних питань
стосовно документації. Тому проти
задоволення позову заперечує, оскільки
позивач від неї отримав всі документи
на будинок, які в них були.

Представник відповідача
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала і суду пояснила, що
переписка з позивачем ведеться вже
давно, приблизно з 2010 року. Позивачу
неодноразово роз"яснювалось, що роботи
по газифікації виконані згідно з
чинним законодавством та нормами ДБН.
Технічна документація на газопровід
була виконана вже давно, ще в 1982 році, на
прохання колишнього власника будинку
ОСОБА_5, за заявою якого проводилась
газифікація будинку. Згідно
„Руководящего технического
материала", відповідно до якого
визначався строк зберігання
документації, строк зберігання
технічних умов складав 5 років. Тому
технічна документація по газифікації
будинку АДРЕСА_1 вже знищена. Однак,
позивачу надавався належним чином
завірений проект газопроводу на його
будинок по АДРЕСА_1. Даний проект вони
зараз просять також залучити до
матеріалів справи. Стосовно надання
позивачу технічної документації на
будинок АДРЕСА_2, позивачу роз"яснено
право отримання такої документації
безпосередньо у власників будинку
АДРЕСА_2, якщо вони цього забажають.
Вважають позовні вимоги
безпідставними і просять в їх
задоволенні відмовити в повному
обсязі. Крім того, будинок позивачем та
його родиною куплений ще в 1998 році, а до
суду він звернувся лише зараз. Тому
просять суд відмовити йому і в зв"язку з
пропущенням ним строків позовної
давності.

Вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
13.03.1998 року між позивачем ОСОБА_1 і
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та відповідачем
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого в м.Нікополі по АДРЕСА_1
(а.с.4). 14.06.2001 року позивачем та його
родиною в КП „НМТІ" було отримано
технічний паспорт на вказаний в
договорі купівлі-продажу будинок, де
власниками зазначено всіх покупців -
позивача та його родину (а.с.5-6). В
матеріалах цивільної справи міститься
відповідь заступника міського голови
Т.С.Обиденної від 05.03.2010 року, в якій
вона роз"яснює позивачу ОСОБА_1 про те,
що, відповідно до висновків
Нікопольського управління по
експлуатації газового господарства
ВАТ „Дніпропетровськгаз", прокладений
вуличний розподільний газопровід для
газифікації будинку АДРЕСА_2 виконано
згідно діючих норм та правил і не
викликає небезпеки для мешканців
будинку позивача АДРЕСА_1 та мешканців
будинку АДРЕСА_2. Газифікація виконана
відповідно до всіх нормативних
документів (а.с.7). Крім того, на аркуші
справи № 8 міститься відповідь
головного інженера ПАТ по
газопостачанню та газифікації
„Дніпропетровськгаз" А.Н.Павленко, в
якій він повідомляє позивача ОСОБА_1
про те, що йому неодноразово і при їх
особистих бесідах, і в стінах
Нікопольського УЕГГ, і при
відвідуванні його в будинку, і у
відповідях на його звернення було
роз"яснено, що газопроводи, вводи та
розводка по будинку є власністю
власника будинку, який виконав
газифікацію. Тому його бажання вони
готові виконати лише при наявності
згоди власника будинку АДРЕСА_2 (дане
питання позивач повинен був вирішити
самостійно), проекту на переключення
житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.8). Також
позивачу головним інженером ПАТ по
газопостачанню та газифікації
„Дніпропетровськгаз" А.Н.Павленко
роз"яснено, що всі послуги платні і йому
необхідно визначитись, хто з бажаючих
перенести газопровід буде платником
послуг (а.с.8). Також, як вбачається з
відповіді Начальника КП „НМБТІ"
І.П.Сметани, за адресою позивача ОСОБА_1
вже після виготовлення 14.06.2001 року
технічного паспорту відбулись зміни в
складових частинах нерухомого майна, а
саме - нове будівництво або
реконструкція, і позивачу необхідно
звернутись до приймальні КП „НМБТІ",
укласти договір на проведення робіт з
технічної інвентаризації та
виготовлення технічного паспорту,
сплативши вартість цих робіт (а.с.23).
Крім того, в матеріалах справи
міститься відповідь головного
інженера ПАТ по газопостачанню та
газифікації „Дніпропетровськгаз"
А.Н.Павленко, в якій він роз"яснює
позивачу ОСОБА_1, що у відповідності із
„Руководящим техническим материалом
единых форм исполнительно -
технической документаціи на
эксплуатацию систем газоснабжения
населенных пунктов УССР",
затвердженого Міністерством
житлово-комунального господарства
УРСР, який діяв на момент заказу
виконавчо - технічної документації
ОСОБА_12, колишнього власника будинку
АДРЕСА_1, а саме в 1982 році, строк
зберігання технічних умов складає 5
років, тому за станом на 26.07.2011 року
Нікопольське УЕГГ не має можливості їх
надати (а.с.27). Крім того, цим же листом
позивачу було надано завірену копію
проекту на газифікацію житлового
будинку АДРЕСА_1.

За таких обставин суд вважає вимоги
позивача ОСОБА_1 необґрунтованими та
безпідставними.

Крім того, відповідно до ст.257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюються тривалістю у три роки.

Тому суд вважає за необхідне в
задоволенні позовних вимог позивачу
ОСОБА_1 відмовити не лише з підстав
необґрунтованості та недоведеності
позовних вимог, а й з підстав
пропущення ним строку позовної
давності.

Враховуючи все вищевикладене,
керуючись ст.3, 15, 208-209, 212-218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
- відмовити в повному обсязі з підстав
необґрунтованості і безпідставності
та пропущення ним строків позовної
давності.

Апеляційна скарга на рішення
суду першої інстанції подається до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів після
отримання через Нікопольський
міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал