Справа № 266/3149/13-ц
Провадженя № 2/266/67/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд
м. Маріуполя Донецької області у
складі:

головуючого -
судді Федотової В.М.

при секретарі -
Кравцові С.С.

за участю позивача ОСОБА_1, його
представника - ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3 , представника відповідача ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» - Дзьобко В.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди ,стягнення судових
витрат, суд

В С Т
А Н О В И В:

В липні 2013р. позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, який було
уточнено, про відшкодування з ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» на його користь матеріальної
шкоди, у вигляді несплаченої при
страховому відшкодуванні суми ПДВ у
розмірі 885грривень 33 копійки, солідарно
з відповідачів ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3
матеріальну шкоду у вигляді різниці
вартості пошкодженого автомобіля до та
після ДТП у розмірі 10 700грривень,
моральної шкоди у розмірі 10 000гривень,
стягнення судових витрат по сплаті
судового збору у розмірі 221гривня та
витрат на правову допомогу у розмірі
1000гривень.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 ,
уточнені позовні вимоги підтримали, в
обґрунтування заявленого позову
пояснили, що 08.06.2011року приблизно об
11годині 00 хвилин на вул.. М. Мазая в м.
Маріуполі, біля АЗС «Паралель»
відбулось зіткнення автомобілів ДЄО
«Ланос» державний реєстраційний знак
НОМЕР_1 під керуванням відповідача
ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ 2103,державний
реєстраційний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1. Внаслідок ДТП
автомобіль ВАЗ 2103,державний
реєстраційний знак НОМЕР_2 зазнав
пошкодження. Постановою Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26.04.2013р. ОСОБА_3 було визнано
винним у скоєні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.. 124
КУпАП , але відповідно до ст.. 38 КУпАП
провадження по справі було закрито у
зв'язку зі спливом строку накладення на
нього адміністративного стягнення.
Відповідно до розрахунку ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» , розмір страхового
відшкодування становив 5 312гривень, яка
складає з суми франшизи у розмірі
500гривень, та 4 812гривень00 копійок
страхового відшкодування разом з ПДВ.
Відповідно довідки №387 від 28.05.2013 від
ПАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» , страховою компанією було
виплачено позивачеві суму страхового
відшкодування у розмірі 3 926гривень 67
копійок. В вказаний розмір страхового
відшкодування не була зарахована сума
ПДВ , яка згідно розрахунку позивача
становить 885гривень 33 копійки. Позивач
та його представник вважають, що
вказана сума неправомірно не була
сплачена страховою компанією,так як в
загальний розмір відшкодування
увійшла вартість відновлюваного
ремонту з урахуванням вартості
необхідних для відновлення деталей, а у
вартість деталей вже закладено ПДВ.
Позивач пояснив, що на відновлювальний
ремонт автомобіля не витрачав коштів,
після ДТП автомобіль продав третім
особам,так як в нього не було коштів на
ремонт. Потім у місті бачив автомобіль
вже в відновленому стані. Незважаючи на
те, що він не витрачав на ремонт
грошових коштів, і не може довести факт
сплати ПДВ на станції технічного
обслуговування при проведені
відновленого ремонту пошкодженого
транспортного засобу наполягає на
тому,що страхова компанія повинна
відшкодувати йому суму ПДВ у розмірі
885гривень33 копійки. До того ж позивач та
його представник вважають, що підлягає
відшкодуванню також вартість
автомобіля до та після ДТП у сумі 10 700
гривень, яку солідарно повинні
сплатити відповідачі ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 В
обґрунтування зазначеної вимоги
позивач та його представник пояснили
наступне. Позивач ОСОБА_1 придбав
автомобіль ВАЗ 2103,державний
реєстраційний знак НОМЕР_2 за
довіреністю. На своє ім'я транспортний
засіб не реєстрував, власнику
автомобіля віддав гроші за автомобіль
у розмірі 16 000гривень. Вважає, що між ним
та власником автомобіля було укладено
договір купівлі-продажу автомобіля.
Підтвердити факт придбання автомобіля
за 16 000гривень позивач не зміг. У зв'язку
з тим, що згідно звіту спеціаліста
розмір страхового відшкодування
становить 5 300гривень, а фактична
вартість автомобіля становила 16
000гривень, то позивач та його
представник вважають , що різниця між
нарахованим страховим відшкодуванням
та фактичною вартістю автомобіля у
розмірі 10 700гривень підлягає
відшкодуванню солідарно з страхової
компанії та відповідача ОСОБА_3 У
зв'язку з тим, що сам факт ДТП спричинив
йому моральні страждання, просив
стягнути солідарно з відповідачів суму
моральної шкоди у розмірі 10 000гривен.
Позивач поніс судові витрати про
сплаті судового збору у розмірі
221гривня та витрати на правову допомогу
у сумі 1000гривень, яку просив стягнути з
відповідачів.

Представник відповідача ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» - Дзьобко В.О., який діє на
підставі довіреності, позов не визнав в
обґрунтування заперечень суду пояснив
наступне. Вважає, що позов ОСОБА_1 не
обґрунтований , базується на
припущеннях. Дійсно 08.06.2011р. об 11 годині
00 хвилин на вул. вул.. М. Мазая в м.
Маріуполі, біля АЗС «Паралель»
відбулось ДТП. Внаслідок ДТП
автомобіль ВАЗ 2103,державний
реєстраційний знак НОМЕР_2 під
керуванням позивача зазнав
пошкодження. Постановою Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26.04.2013р. ОСОБА_3 було визнано
винним у скоєні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.. 124
КУпАП. Цивільно - правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
у ПАТ «УПСК». При виплаті страхового
відшкодування страхова компанія діяла
на підставі вимог Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а саме ст..36 вказаного Закону.
Відшкодування зарахувалось на
розрахунковий рахунок позивача на
підставі його заяви. Дійсно позивачу
було зменшено суму відшкодування на
суму ПДВ та франшизи. Сума ПДВ
відшкодовується у разі пред'явлення
особою документів підтверджуючих
сплату ПДВ при відновлюваному ремонті,
що вимагає ст.. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - позивачем документального
підтвердження не було надано .
Відповідач також заперечував проти
вимог по відшкодуванню суми вартості
автомобіля до та після ДТП у розмірі 10
700гривен. Вважає, що вимоги позивача
протиречать вимогам ст.. 30 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а тому не підлягають
задоволенню. До того ж позивач не надав
суду підтверджень того, що пошкоджений
транспортний засіб був придбаний саме
позивачем за 16 000гривень, і він не
підлягав відновленню після ДТП.
Стосовно вимог по відшкодуванню
моральної шкоди вважає, що дані вимоги
не обгрунтовані та безпідставні,
оскільки позивач не був власником
вказаного транспортного засобу -
керував транспортним засобом на
підставі довіреності, транспортний
засіб не реєстрував на своє ім'я. До
того ж підставою для відшкодування
моральної шкоди з боку страхової
компанії є вимоги ст.. 26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»,а саме у випадках коли особа
зазнала при ДТП тілесних ушкоджень -
позивач не надавав після ДТП і в
судовому засіданні документального
підтвердження того, що в наслідок ДТП
він зазнав тілесні ушкодження. Саме
діями ПАТ «УПСК» позивачеві не було
завдано моральних ушкоджень Не має
підстав для солідарного стягнення
відшкодувань. У зв'язку з чим не має
підстав у відповідності до ст.. 88 ЦПК
України на відшкодування судових
витрат. На підставі викладеного просив
відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні , уточнені позовні вимоги
стосовно відшкодування вартості
автомобіля до та після ДТП у розмірі 10
700гривень, моральної шкоди - у розмірі 10
000гривень, не сплаченої суми ПДВ - не
визнав. Вважає, що позивач не довів суду
та не обґрунтував розмір моральної
шкоди та її завдання саме діями
ОСОБА_3,також не доведено, що позивачем
було витрачено на придбання автомобіля
суми у розмірі 16 000гривен. Просив
відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи доказами,
якими вони обґрунтовують свої вимоги
та доводи, вважає, що позов ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено,та
підтверджено матеріалами справи , що
08.06.2011р. об 11годині 00 хвилин на вул.. М.
Мазая в м. Маріуполі, біля АЗС
«Паралель» відбулось зіткнення
автомобілів ДЄО «Ланос» державний
реєстраційний знак НОМЕР_1 під
керуванням відповідача ОСОБА_3 та
автомобіля ВАЗ 2103,державний
реєстраційний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1. Внаслідок ДТП
автомобіль ВАЗ 2103,державний
реєстраційний знак НОМЕР_2 зазнав
пошкодження. Постановою Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26.04.2013р. ОСОБА_3 було визнано
винним у скоєні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.. 124
КУпАП , але відповідно до ст.. 38 КУпАП
провадження по справі було закрито у
зв'язку зі спливом строку накладення на
нього адміністративного стягнення.
(а.с.8)

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «УПСК»,
та видано поліс №АА/3600794 .(а.с.69)

08.06.2011р. позивач ОСОБА_1 звернувся з
заявою до ПАТ «УПСК» про страхове
відшкодування (а.с.82)

04.07.2011р. експертом Поплавським О.В.
було складено звіт №43 про оцінку шкоди
спричиненої власнику колесного
транспортного засобу. Вартість
відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ
2103,державний реєстраційний знак НОМЕР_2
разом з ПДВ становить 5 312гривень
(а.с.70-80)

27 травня 2013р. ПАТ «УПСК» було
складено страховий акт(а.с.68), а 29 травня
013р. було видано розпорядження на
виплату ОСОБА_1 страхового
відшкодування у розмірі 3 926гривень 67
копійок (а.с.67)

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» , застрахованою вважається
відповідальність за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб,
внаслідок експлуатації транспортного
засобу визначеного в договорі
страхування, будь-якою особою, яка
експлуатує його на законних підставах.

Ст.. 979 ЦК України передбачено,що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі,грошову суму
(страхову виплату).

Ст..988 передбачені обов'язки
страховика - п.3 у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п.36.2 ст.. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою,
яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним
вимог заявника обґрунтованими -
прийняти рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної

виплати) та виплатити його. Якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється

безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку
на додану вартість. При цьому
доплата в розмірі, що не перевищує
суми податку, здійснюється за умови
отримання страховиком (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ) документального підтвердження
факту оплати проведеного ремонту. Якщо
у зв'язку з

відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди,
оціненої страховиком (МТСБУ).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України -
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків ,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів.

Ст. 58 ЦПК України передбачує, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування - ст. 59 ЦПК України)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не
надавав страховій компанії
документальних підтверджень
проведення відновлюваного ремонту
пошкодженого автомобіля та сплати ПДВ,
дані докази також не були надані і в
судове засідання.

Відповідно до п.30.2 ст.. 30 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - якщо транспортний засіб
вважається знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 не надав суду підтвердження
того, що вартість автомобіля складала 16
000гривень, що він був власником даного
транспортного засобу і , що
транспортний засіб, яким він керував
належав йому на праві власності.

Ствердження позивача та його
представника, що генеральна
довіреність на право експлуатації та
розпорядження спірним автомобілем є
договором купівлі-продажу є
помилковим. Довіреність не є правовим
переходом права власності на
автомобіль, а повноваження, яке виникає
у представника за довіреністю, не
порушує його майнових або особистих
немайнових прав. Крім того, відповідно
до ст..249 ЦК України , особа яка видала
довіреність, може в будь - який час
скасувати довіреність або
передоручення.

Згідно п.2 ст. 1167 ЦК України -
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала - якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Відповідно до ст. 22 п.22.3. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - потерпілому
відшкодовується також моральна
шкода, передбачена пунктами 1, 2
частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України . Така шкода
відшкодовується у встановленому
судом розмірі відповідно до вимог
статті 23 Цивільного кодексу України .
При цьому страховик відшкодовує не
більше ніж 5 відсотків ліміту,
визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього
Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

При з'ясуванні фактів, з якими
закон пов'язує відшкодування моральної
шкоди, слід виходити з вимог ст. 1167 ЦК
України, яка визначає підстави
покладення обов'язку по відшкодуванню
такої шкоди, та обставини, які мають
враховуватися при визначенні розміру
відшкодування.

Відповідно до роз'яснень, даних в
п.5 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995р. №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні справ про відшкодування
моральної шкоди підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправними
діяннями її заподіювача та вина
останнього в її заподіянні. Зокрема,
суд повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань , або витрат немайнового
характеру, за яких обставин та якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі позивач оцінює
заподіяну шкоду та з чого він виходив
при цьому.

Виходячи з вищевикладеного суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню, так як під час
ДТП позивач не отримав тілесних
ушкоджень. Посилання на те , що у нього
погіршився стан здоров'я протиречить
письмовим матеріалам справи - позивач
до позовної заяви надав довідку МСЕК
про проходження повторно огляду у
даному закладі. Суду не було надано
підтвердження того, що група
інвалідності та захворювання позивача
знаходяться у причинному зв'язку з ДТП,
що відбулось 08.06.2011р., і що саме діями
відповідачів спричинено дану моральну
шкоду.

Ст..541 ЦК України передбачено, що
солідарне зобов'язання виникає у
випадках, встановлених договором або
законом.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 та його представник в
порушення вимог ст.. 10 ЦПК України не
довели підстави та обґрунтованість
своїх вимог відносно відшкодування з
відповідачів суми матеріальної шкоди
вартості автомобіля до та після ДТП у
розмірі 10700гривень, підстави сплати
страхового відшкодування у вигляді
суми ПДВ у розмірі 885грривень 33 копійки
та відшкодування моральної шкоди у
розмірі 10 000гривень.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України -
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє в
задоволенні позову позивача,то
відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України
суд відмовляє у задоволенні вимог по
відшкодуванню судових витрат по сплаті
судового збору иа витрат на правову
допомогу.

Відповідно до ст.. 82 ЦПК України -
суд, враховуючи майновий стан сторони,
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
визначений строк, але не більше як до
ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою суду від 10.12.2013р. було
задоволено заяву ОСОБА_1 про
відстрочення сплати судового збору при
поданні заяви про збільшення позовних
вимог. У зв'язку з чим, у відповідності
до ст.. 82 ЦПК України з позивача в дохід
держави підлягає стягненню не
сплачена сума судового збору у розмірі
220гривень 40 копійок.

Керуючись ст.. 1167, 979,988 ЦК України,
ст..22, 15, 30, 36 Закону України « Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» , ст. ст. 15, 31,57, 58, 59, 60,82,88, 196, 213,
214, 215 ЦПК України

В И Р І
Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
відшкодування з приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 матеріальної шкоди , як
несплаченої суми податку на додану
вартість у розмірі 885гривень 33 копійки,
стягнення солідарно з ОСОБА_3 та
приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_1
матеріальної шкоди у вигляді різниці
вартості автомобіля до та після
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 10 700гривень, стягнення з ОСОБА_3
та приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» моральної шкоди у розмірі
10000гривень , стягнення судових витрат
по сплаті судового збору у сумі
221гривня та витрат на отримання
правової допомоги у розмірі 1000гривень -
відмовити .

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_3 на користь держави судовий збір
у розмірі 220 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області, через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-дений строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Федотова В. М.