АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 630/856/13-ц
Провадження № 22-ц-/790/231/14
інстанції: Зінченка О.В.
Категорія: із договорів кредиту
Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Ізмайлової
Г.Н. Пшенічної Л.В.,

при секретарі -
Курносової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на заочне рішення Люботинського
міського суду Харківської області від
17 жовтня 2013 року у справі за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а:

27 серпня 2013 року ПАТ «Дельта Банк»,
звернулось до суду із позовом до
ОСОБА_1, про стягнення заборгованості
за кредитним договором у розмірі 8458грн.
85 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
ТОВ "Український промисловий банк" та
ОСОБА_1 22.01.2008р. був укладений кредитний
договір № 27-006/ФК-08, згідно якого
відповідач отримала кредит у розмірі
7300 грн., зі строком повергнення 21.01.2010р.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку». ПАТ "Дельта
Банк" набув прав кредитора за кредитним
договором № 27-006/ФК-08 із ОСОБА_1

Відповідач зобов'язання належним чином
не виконує, в зв'язку з чим утворилась
заборгованість у розмірі 8458,85 грн., а
саме:

- тіло кредиту 4362, 47 грн.

- заборгованість за відсотками -
3896,38 грн.

Заочним рішенням Люботинського
міського суду Харківської області в
задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта
Банк» відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ
«Дельта Банк» подало апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та ухвалити нове рішення яким
задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Учасники процесу в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.

Позивач ПАТ «Дельта банк» судову
повістку отримав 25.12.2013 року (а.с. 75) - в
судове засідання не з'явився.

Відповідач ОСОБА_1. повістки,
направленні на адресу що вказана в
позовній заяві, не отримує, на конверті
працівником поштового відділення
зазначено, що будинок проданий (а.с. 69), у
зв'язку з чим кореспонденція
повертається без вручення за
закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставлено, навіть
якщо особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

З огляду на це, судова колегія
справу розглядає у відповідності до
положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України - за
відсутності сторін.

Судова колегія, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного:

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 22 січня 2008 року
між ТОВ "Український промисловий банк"
та ОСОБА_1 22.01.2008р. був укладений
кредитний договір № 27-ОО6/ФК-08, згідно
якого Банк надав Позичальнику кредитні
кошти у розмірі 7300 грн. із процентною
ставкою за користування кредитом у
розмірі 18,5 % та кінцевим строком
повернення кредиту 21.01.2010р.

Згідно договору про передачу активів
та кредитних зобов'язань Укрпромбанку
на користь Дельта Банку від 30.06.2010р.,
укладеного між ПАТ "Дельта Банк", ТОВ
"Український промисловий банк" та
Національним банком України, до ПАТ
"Дельта Банк" перейшли права вимоги, які
входять до складу активів
Укрмпромбанку, у т.ч. і права вимоги за
кредитними договорами (а.с. 16-20)

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Розмір процентів,
тип процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором
підтверджується доказами, які
містяться в матеріалах справи, а саме
кредитним договором № 27-006/ФК-08 від
22.01.2008р., графіком платежів за
договором, який є додатком до
кредитного договору, довідкою про
наявність заборгованості та
розрахунком суми заборгованості
відповідача за кредитним договором.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд виходив із того, що метою
кредитування є поточні потреби
позичальника, строк виконання
зобов'язання відповідача за кредитним
договором № 27-006/ФК-08 від 22.01.2008р.
визначений у п. 1.3 договору, в якому
зазначено дату повернення суми кредиту
- 21 січня 2010 року.

Початок перебігу позовної давності
визначається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Строк позовної давності за спірними
правовідносинами закінчився 21 січня 2013
року, тоді як позовна заява подана
23.08.2013 року.

При цьому суд керувався положеннями
Закону України «Про захист прав
споживачів» та положеннями цивільного
законодавства.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Так, згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

За положеннями абз. 1 ч. 5 ст. 261
Цивільного кодексу України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до п.7, абз. 2, ч. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів» у
спорах щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту,строк
давності якого минув.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатній і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, ухвалив законне рішення на
основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які позивач посилається як
на підставу своїх вимог, підтверджених
тими доказами, які були досліджені у
судовому засіданні. Підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду судова колегія
не вбачає.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст.
307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
- відхилити.

Рішення Люботинського міського
суду Харківської області від 17 жовтня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена в касаційному
порядку шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -