АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/2114/2014
Головуючий у 1 - й інстанції:
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Мурга М.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_3ОСОБА_4 на ухвалу
Дарницького районного суду міста
Києва від 18 жовтня 2013 року про
відкриття провадження у цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Інтербанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дарницького районного суду
міста Києва від 18 жовтня 2013 року було
відкрито провадження у цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Інтербанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.
Не погоджуючись з ухвалою суду,
представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просив ухвалу
Дарницького районного суду міста
Києва від 18 жовтня 2013 року скасувати та
постановити нову ухвалу про повернення
позовної заяви разом з додатками
позивачу для подання до належного суду.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала Дарницького районного суду
міста Києва від 18 жовтня 2013 року
постановлена з порушенням норм
процесуального права, оскільки
провадження відкрито з порушення
правил підсудності. Зазначає, що судом
1-ї інстанції залишено поза увагою той
факт, що між сторонами існує
третейська угода в якій сторони
погодили, що у випадку неможливості
вирішення суперечки шляхом
переговорів, спір розглядається
одноособово третейським суддею
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків.
Враховуючи зазначене, вважає, що даний
спір не підсудний Дарницькому
районному суду міста Києва.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 повністю
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Інтербанк» в судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомив, а тому,
колегія суддів вважає можливим
слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника
відповідача, розглянувши справу в
межах доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2005 року
між Акціонерним комерційним банком
«Інтербанк» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №89/05-1, відповідно до
умов якого кредитор надає позичальнику
на умовах повернення, строковості,
платності та цільового характеру
використання кредит в сумі 13 000 доларів
США.

Оскільки відповідач свої обов'язки за
договором кредиту належним чином не
виконував, що призвело до виникнення
заборгованості, а тому позивач
звернувся до суду з позовом про
дострокове стягнення заборгованості
по договору в судовому, зазначивши у
позовній заяві місцезнаходження
ОСОБА_3: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, у
разі якщо відповідачем у позовній
заяві, поданій і оформленій у порядку,
встановленому цим Кодексом, вказана
фізична особа, що не є суб'єктом
підприємницької діяльності, суд не
пізніше двох днів з дня надходження
позовної заяви до суду звертається до
відповідного органу реєстрації місця
перебування та місця проживання особи
щодо надання інформації про
зареєстроване місце проживання
(перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання
(перебування) фізичної особи має бути
надана протягом трьох днів з моменту
отримання відповідним органом
реєстрації місця проживання та
перебування особи відповідного
звернення суду.

В матеріалах справи наявна довідка
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
України в місті Києві зі змісту якої
вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позивач звернувся до суду
з позовною заявою за зареєстрованим у
встановленому законом порядку
місцезнаходженням відповідача:
АДРЕСА_1, що територіально відноситься
до Дарницького району м. Києва, а тому
провадження у справі Дарницьким
районним судом м.Києва відкрито з
дотриманням правил підсудності,
передбачених ст.ст.109, 113 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між сторонами існує третейська угода,
якою сторони погодили, що у випадку
неможливості вирішення суперечки
шляхом переговорів, спір розглядається
одноособово третейським суддею
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків, а тому
даний спір не підсудний Дарницькому
районному суду міста Києва, колегія
суддів вважає необґрунтованими з
огляду на таке.

Відповідно до статті 17 ЦПК України
сторони мають право передати спір на
розгляд третейського суду, крім
випадків, встановлених законом.
Рішення третейського суду може бути
оскаржено в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Статтею 5 Закону України «Про
третейські суди» встановлено, що
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Спір може бути переданий на вирішення
третейського суду до прийняття
компетентним судом рішення у спорі між
тими ж сторонами, з того ж предмета і з
тих самих підстав.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону
України «Про третейські суди»
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10 січня 2008 року у справі за
конституційним поданням 51 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень абзаців сьомого, одинадцятого
статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та
розділу VIII «Третейське
самоврядування» Закону України «Про
третейські суди» (справа про завдання
третейського суду) визнано, що
відповідно до чинного законодавства
підвідомчий суду загальної юрисдикції
спір у сфері цивільних і господарських
правовідносин може бути передано його
сторонами на вирішення третейського
суду, крім випадків, встановлених
законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12
ГПК України, стаття 6 Закону України
«Про третейські суди», оскільки,
гарантуючи право на судовий захист з
боку держави, Конституція України
водночас визнає право кожного
будь-якими не забороненими законом
засобами захистити свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань (частина п'ята статті 55
Конституції України). Це конституційне
право не може бути скасоване або
обмежене (частина друга статті 22,
стаття 64 Конституції України).

Крім того, згідно з роз'ясненнями,
викладеними в абзаці 5 частини 2
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» №2 від 12 червня
2009 року договір сторін про передачу
спору на розгляд третейського суду
(стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від
права на звернення до суду за захистом.
Разом з тим пред'явлення позову до суду
за наявності такого договору не дає
підстав для повернення заяви чи
відмови у відкритті провадження у
справі (статті 121, 122 ЦПК України, за
винятком передбаченого пунктом 6
частини 1 статті 207 ЦПК України
обов'язку суду залишити заяву без
розгляду, якщо від відповідача
надійшло до початку з'ясування
обставин у справі заперечення проти
вирішення спору в суді.

Аналогічна позиція міститься в абз.2 п.3
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» №5 від 30.03.2012 року.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду 1-ї
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду
міста Києва від 18 жовтня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: