АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/6137/13-ц
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/70/К/14
інстанції - Попов В.В.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Остапенко В.О., Митрофанової
Л.В.,

при секретарі - Абрамян Н.Л.,

за участю - позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
набутого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення безпідставно набутого
майна. В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 12 травня 2010 року між ним та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу гаражу, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 квітня 2013 року, вказаний
гараж був витребуваний з його
незаконного володіння громадянкою
ОСОБА_5, у зв'язку з наявністю у неї
права власності на нього.
Вищезазначеним рішенням суду
встановлено нікчемність укладеного
між ним та ОСОБА_3 правочину, оскільки
він не відповідав вимогам закону, а сам
відповідач не був власником гаража.
Вважає, що кошти від продажу в сумі 1200
доларів США, що дорівнює 9792 грн.,
відповідачем отримані без достатньої
правової підстави, тому просив суд
стягнути їх на його користь з ОСОБА_3

Рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 25
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені, на його користь
стягнуто з ОСОБА_3 безпідставно набуті
кошти в сумі 9792 грн. та 229 грн. 40 коп. в
рахунок відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового про відмову в
позові, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, на його думку, суд
неправомірно задовольнив позовні
вимоги, дійшов помилкового висновку
про отримання коштів без достатніх
правових підстав, не звернув увагу на
те, що договір між сторонами було
укладено в незабороненій цивільним
законодавством формі і на момент його
укладення ОСОБА_2 усвідомлював
значення та наслідки своїх дій, а також
помилково до спірних правовідносин
застосував положення ст. 1212 ЦК України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між
позивачем ОСОБА_2 та відповідачем
ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу гаражу, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1.

Факт отримання 12 травня 2010 року та 04
серпня 2010 року відповідачем від
позивача грошових коштів в загальному
розмірі 1200 доларів США підтверджено
розпискою відповідача.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2013
року у ОСОБА_2 витребуване належне
ОСОБА_5 на праві приватної власності
майно - гаражі позначені на плані
літерами "Г" і "Д", розташовані за
адресою АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_2
надати ОСОБА_5 ключі від вказаних
гаражів, та забрати всі свої особисті
речі, які знаходяться в гаражах,
позначених на плані літерами " Г" і "Д", в
домоволодінні АДРЕСА_1, а в разі
невиконання ОСОБА_2 зазначених вимог,
надати ОСОБА_5 право передати його
майно, що знаходиться в гаражах,
відповідальній особі.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 квітня
2013 року вищезазначене рішення суду
залишене без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач безпідставно набув належне
позивачеві майно у вигляді грошової
суми в розмірі 1200 доларів США, що на той
час у гривневому еквіваленті складало
9792 грн., за продаж спірного гаражу, хоча
не був його власником, а тому
відповідно до положень 319 ЦК України не
мав законного права ним
розпоряджатись, внаслідок чого гараж
на підставі рішення суду, яке набрало
законної сили вибув з володіння
позивача, тому позовні вимоги знайшли
своє підтвердження.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як убачається із мотивувальної частини
рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 06 березня 2013 року
суд дійшов висновку, що на момент
отримання відповідачем від позивача 1200
доларів США за продаж спірного гаража,
ОСОБА_3 власником його не був, житловий
будинок з господарчими будівлями, в
тому числі гаражами за літерами Г і Д за
адресою: АДРЕСА_1 належали, на момент
продажу гаража відповідачем позивачу,
на праві приватної власності ОСОБА_6

На підставі договору купівлі-продажу
від 24.06.2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
остання стала власником указаного
нерухомого майна, зокрема і гаражів.

Зазначеним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 06
березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 квітня
2013 року, встановлено факт володіння
ОСОБА_3 гаражем за адресою: АДРЕСА_1. без
відповідної правової підстави. Дане
рішення набрало законної сили, тому
обставини встановлені ним доказуванню
не підлягають.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Статтею 1212 ЦК України передбачено
загальні положення про зобов'язання у
зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави.

Згідно частини 1 вказаної статті особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2,3 ст.1212 ЦК України
передбачено, що положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

З огляду на вищезазначене доводи
апеляційної скарги про те, що суд
дійшов помилкового висновку про
отримання коштів відповідачем від
позивача без достатніх правових
підстав, не звернув увагу на те, що
договір між сторонами було укладено в
незабороненій цивільним
законодавством формі і на момент його
укладення ОСОБА_2 усвідомлював
значення та наслідки своїх дій, є
безпідставними з огляду на
вищевикладене.

Крім того, відповідно до ст. 657 ЦК
України договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого
майна укладається у письмовій формі
і підлягає нотаріальному
посвідченню, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до ст. ст. 610, 640 ЦК
України пов'язується з державною
реєстрацією, тому договір на підставі
письмових розписок між сторонами про
купівлю-продаж спірного гаража не був
укладеним та не створював прав та
обов'язків для сторін.

Інші доводи відповідача колегія суддів
до уваги не сприймає, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з висновками суду по їх оцінці
і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України
юридичного значення для вирішення
справи не мають.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 25 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: