Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/1740/14-ц Головуючий у 1-й інст. Слободенюк Н. Є.
Категорія 50 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання : Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 до 1/6 частини його заробітку (доходів) щомісячно.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд не врахував, що його середня заробітна плата за три місяці зменшилась на 525,32 грн., а відсоток утриманих аліментів збільшився з 1/6 до ? частини. Крім того, неповнолітній син ОСОБА_4 навчається в Житомирському агротехнічному коледжі та отримує стипендію, а з нього стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 та на його утриманні знаходиться хвора мати-пенсіонерка.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.1995 року, який за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області було розірвано 14.08.2000 року. Від даного шлюбу мають двох синів : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.07.2000 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання синів - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Після досягнення старшим сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття, сплата аліментів на його утримання припинилась, а стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 продовжується у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 09.10.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 24.09.2014р. і до закінчення сином навчання, однак не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, за виключенням періоду перебування на канікулах.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи із змісту цієї норми, сам по собі факт винесення рішення про стягнення з боржника аліментів на користь ще одного стягувача не є доказом, який підтверджує погіршення його матеріального становища.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із встановлених судом обставин і наведених вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вимог ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, оскільки ним не подано, а судом не здобуто доказів про зміну його матеріального чи сімейного стану, погіршення стану здоров'я, а також наявності інших обставин, що мають істотне значення і які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції належним чином врахував матеріальний та сімейний стан сторін, їх стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, суд дійшов до правильного висновку при повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги в частині зменшення розміру аліментів через зменшення розміру заробітної плати позивача є безпідставними, оскільки судом аліменти присуджені в частці від заробітку ОСОБА_2, а не в твердій грошовій сумі та їх загальний розмір - 5/12 частин (1/4+1/6), не перевищує максимальний розмір аліментів, передбачений ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Так само не заслуговують на увагу посилання апелянта на зменшення розміру аліментів через ті обставини, що неповнолітній син ОСОБА_4 навчається в Житомирському агротехнічному коледжі та отримує стипендію, оскільки положеннями ст. 192 СК України передбачена зміна розміру аліментів у зв'язку зі зміною матеріально чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів, а не дитини.

Крім того, обставини перебування на утриманні позивача хворої мати-пенсіонерки, яка потребує догляду та значних витрат на своє лікування, враховувались судом при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання (а.с.4-5).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий : Судді :