АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4863/2014
Головуючий у І інстанції - Яровенко Н.О.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С..

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 липня 2013 року у справі за
позовом Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_2
про стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач КП УЖГ Дніпровського району м.
Києва звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу
за житлово-комунальні послуги,
мотивуючи тим, що відповідач є
власником квартири АДРЕСА_1, квартирну
плату та плату за комунальні послуги не
сплачує. Заборгованість по комунальним
послугам та по квартплаті з 01.11.2010 року
та станом на 01.08.2011 року складає 9787,80
грн. Тому позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість по
квартирній платі та комунальним
послугам в розмірі 9787,80 грн. та судовий
збір в розмірі 229,40 грн.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 17 липня 2013
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь КП УЖГ Дніпровського
району м. Києва заборгованість по
квартирній платі та комунальним
послугам в розмірі 9787,80 грн. та судовий
збір в сумі 229,40 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 липня 2013 року заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі за
недоведеністю позовних вимог,
посилаючись на те, що суд неповно
з'ясував обставини справи, зібраним
доказам не дав належної оцінки та
допустив порушення норм матеріального
і процесуального закону .

В судовому засіданні апелянт
просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати, в задоволенні
позову відмовити.

Представник позивача просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого
рішення в цій частині, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником ѕ частин квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору міни квартир від
23.07.1996 року (а.с. 8-10). Іншим співвласником
ј частини квартири була ОСОБА_3, яка
померла та була виписана з зазначеної
квартири, що підтверджується довідкою
Ф-3 (а.с.7).

Як вбачається з довідок ЖРЕО-408
заборгованість за період з листопада
2011 року по липень 2012 року включно по
оплаті комунальних послуг за адресою
АДРЕСА_1 складає 7 319,16 грн. та 2468,64 грн. -
по квартплаті та платі за утримання
будинків (а.с. 11-14).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач неправомірно не оплачує
отримані житлово-комунальні послуги та
квартирну плату, тому їх вартість
підлягає примусовому стягненню.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Судом встановлено, що відповідач є
власником лише 34 частин квартири
АДРЕСА_1, а з нього судом першої
інстанції стягнута вся заборгованість,
яка нарахована по квартирі, оскільки
другий співвласник ОСОБА_3 померла.

Однак, суд першої інстанції не
перевірив хто прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_3, чи заводилася спадкова
справа взагалі, чи приймав спадщину
ОСОБА_2

Оскільки такі дані в матеріалах справи
відсутні, а суд апеляційної інстанції
перевіряє законність рішення в межах
заявлених вимог та в межах апеляційної
скарги на момент розгляду справи, то
колегія суддів прийшла до висновку про
зменшення суми заборгованості, яка
підлягає стягненню із відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача до 34 частин
заборгованості, яка пропорційна частці
відповідача в квартирі, а саме 9787,80 грн.:
4 х3= 7 340 грн 85 коп.

Частка заборгованості, яка підлягала б
стягненню з ОСОБА_3 повинна бути
стягнута із спадкоємця ОСОБА_3, який
прийняв спадщину після її смерті.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи ОСОБА_2 , викладені в апеляційній
скарзі, щодо зменшення заборгованості,
так як члени його родини мешкали в
спірний період за іншими адресами,
оскільки апелянт не надав доказів
того, що він повідомляв про це
житлово-комунальні органи та просив їх
перерахувати витрати по квартплаті та
платі за утримання будинку і
прибудинкової території.

Керуючись ст.ст. 303, 307 , 313-315, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 13 липня 2013 року змінити ,
зменшити суму стягнуту з ОСОБА_2 на
користь Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва з 9787,80
грн. до 7 340 грн 85 коп.

В решті рішення Дніпровського
районного суду м.Києва від 13 липня 2013
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:
Судді :