АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9329/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кушнірчук Р. О. Доповідач -
Городнича В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Білаш
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Актабанк" на
рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 вересня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21 до публічного акціонерного
товариства "Актабанк" та ОСОБА_22 про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивачі звернулися
до суду з позовом до відповідачів,
посилаючись на те, що між ними та
ОСОБА_23 був укладений договір
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014р., а в наступному договори № ВЛЄ -
14-1 від 26.08.2014 р. та № ВЛЄ -15 від 15.09.2014р.,
за умовами якого вони у відповідних
частинах набули право вимоги до ПАТ
«АКТАБАНК» за договором банківського
вкладу «Класик» за № В19-208097/Т від 19.06.2014
p., який був укладений між ПАТ
«АКТАБАНК» та ОСОБА_23 Натомість ПАТ
«АКТАБАНК» не визнає за позивачами
існування такого права та відмовив у
задоволенні їх вимог щодо відкриття
поточних рахунків та зарахування на ці
рахунки належних їм грошових коштів. В
обґрунтування вимог ОСОБА_24 до ОСОБА_22
позивач посилається на виникнення у
нього права зворотної вимоги до ОСОБА_22
на підставі укладеного договору поруки
від 22.08.2014 р., за яким він поручився
перед ОСОБА_23 за належне виконання
зобов'язань ОСОБА_22, зокрема в частині
сплати вартості за отриману нею частку
за договором відступлення права вимоги
№ ВЛЄ-14 від 22.08.2014р.

Враховуючи вищезазначене, позивачі
просили суд визнати право вимоги
частки депозитного вкладу ОСОБА_23 за
договором банківського вкладу
«Класик» за № В19-208097/Т від 19.06.2014 року за
ОСОБА_2 у розмірі 190000 гривень, ОСОБА_3 у
розмірі 200000 гривень, ОСОБА_4 у розмірі
200000 гривень, ОСОБА_5 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_6 у розмірі 200000 гривень,
ОСОБА_7 у розмірі 10000 гривень, ОСОБА_8 у
розмірі 200000 гривень, ОСОБА_10 у розмірі
200000 гривень, ОСОБА_11 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_12 у розмірі 200000 гривень,
ОСОБА_9 у розмірі 200000 гривень, ОСОБА_13 у
розмірі 200000 гривень, ОСОБА_14 у розмірі
200000 гривень, ОСОБА_15 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_16 у розмірі 200000 гривень,
ОСОБА_17 у розмірі 200000 гривень, ОСОБА_18 у
розмірі 200000 гривень, ОСОБА_19 у розмірі
200000 гривень, ОСОБА_20 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_21 у розмірі 200000 гривень,
у розмірах відповідно до їх часток
згідно договорів про відступлення
права вимоги № ВЛЄ - 14 від 22 серпня 2014
року, № ВЛЄ -14-1 від 26 серпня 2014 року та №
ВЛЄ-15 від 15 вересня 2014 року. Зобов'язати
ПАТ «Актабанк» відкрити поточні
рахунки на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21
Зобов'язати ПАТ «АКТАБАНК» перевести
грошові кошти відповідно до договорів
про відступлення права вимоги № ВЛЄ - 14
від 22.08.2014 року та № ВЛЄ -14-1 від 26 серпня
2014 року з рахунку ОСОБА_23 № НОМЕР_1, на
якому розміщені кошти згідно договору
банківського вкладу «Класик» за №
В19-208097/Т від 19.06.2014 року, на поточні
рахунки, які будуть відкриті в ПАТ
«Актабанк», а саме : ОСОБА_2 у розмірі
190000 гривен, ОСОБА_3 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_4 у розмірі 200000 гривень,
ОСОБА_5 у розмірі 200000 гривень. ОСОБА_6 у
розмірі 200000 гривень, ОСОБА_7 у розмірі
10000 гривень, ОСОБА_8 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_10 у розмірі 200000 гривень,
ОСОБА_11 у розмірі 200000 гривень, ОСОБА_12 у
розмірі 200000 гривень, ОСОБА_13 у розмірі
200000 гривень, ОСОБА_14 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_15 у розмірі 200000 гривень,
ОСОБА_16 у розмірі 200000 гривень, ОСОБА_17 у
розмірі 200000 гривень, ОСОБА_18 у розмірі
200000 гривень, ОСОБА_19 у розмірі 200000
гривень, ОСОБА_20 у розмірі 200000 гривень,
ОСОБА_21 у розмірі 200000 гривень та до
договору про відступлення права вимоги
№ ВЛЄ-15 від 15 вересня 2014 року на ім'я
ОСОБА_9 у розмірі 200000 гривень. Стягнути
з ОСОБА_22 на користь ОСОБА_2 суму
сплачену за договором поруки від 22
серпня 2014 року у розмірі 200000,00 гривень,
а також сплачений судовий збір у
розмірі 2000 гривень.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 вересня 2014 року
вищезазначені позовні вимоги
позивачів задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ
"Актабанк" подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2014 року між
ОСОБА_23 та ПАТ «АКТАБАНК» був укладений
договір банківського вкладу «Класик»
№ В19-208097Т, за умовами якого ОСОБА_23
передала, а ПАТ «АКТАБАНК» прийняло в
якості строкового вкладу 4400000,00 грн. на
строк 2 місяця - по 19.08.2014 р. з процентною
ставкою 23 % річних.

Факт передачі з боку ОСОБА_23 грошових
коштів відповідачу ПАТ «АКТАБАНК»
підтверджується відомістю по
депозитному договору від 10.09.2014р. та
довідкою ПАТ «АКТАБАНК» № 229 від 10.09.2014
року та не заперечується самим
відповідачем - ПАТ «АКТАБАНК».

Відповідно до п. 3.4 договору
банківського вкладу «Класик» № В19-208097Т
від 19.06.2014р. банк зобов'язався повернути
вкладнику суму вкладу в обумовлений
договором строк, тобто 19.08.2014р. та
сплатити проценти за вкладом.

Судом встановлено, що станом на 22.08.2014 р.
ПАТ «АКТАБАНК» свої зобов'язання за
договором банківського вкладу
«Класик» № В19-208097Т від 19.06.2014р. щодо
повернення ОСОБА_23 основної суми
вкладу виконав лише частково в сумі
140712,00 грн., що підтверджується
відомістю по депозитному договору від
10.09.2014р.

Станом на 08.09.2014 року ПАТ «АКТАБАНК» має
перед ОСОБА_23 не виконане зобов'язання
за договором банківського вкладу
«Класик» № В19-208097Т від 19.06.2014р. щодо
повернення їй основної суми вкладу в
розмірі 3884290 грн.

22.08.2014 року ОСОБА_23 з одного боку та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_21, з іншого боку,
уклали договір про відступлення права
вимоги № ВЛЄ -14, відповідно до умов
якого ОСОБА_23 (як первісний кредитор)
передала, а ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_21, (як
нові кредитори), у відповідних частках
прийняли на себе право вимоги у розмірі
800000,00 грн., що належить первісному
кредиторові, і стають кредиторами за
договором банківського вкладу
«Класик» № В19-208097/Т від 19.06.2014 p.,
укладеним між Первісним кредитором
(ОСОБА_23.) та ПАТ «АКТАБАНК» на суму 4 400
000,00 грн. 00 коп.

26 серпня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2
був укладений договір про відступлення
права вимоги № ВЛЄ - 14-1, за умовами
якого ОСОБА_7 зобов'язався передати
ОСОБА_24 належне йому право вимоги до
ПАТ «АКТАБАНК» за договором
банківського вкладу «Класик» №
В19-208097/Т від 19.06.2014 р. в сумі 90000,00 грн.,
яке він отримав за договором про
відступлення права вимоги № ВЛЄ - 14 від
22 серпня 2014 року.

15 вересня 2014 року між ОСОБА_22 та ОСОБА_9
був укладений договір про відступлення
права вимоги № ВЛЄ-15, за умовами якого
ОСОБА_22 зобов'язалася передати ОСОБА_9
належне їй право вимоги до ПАТ
«АКТАБАНК» за договором банківського
вкладу «Класик» № В19-208097/Т від 19.06.2014 р.
в сумі 200000,00 грн., яке вона отримала за
договором про відступлення права
вимоги № ВЛЄ - 14 від 22 серпня 2014 року.

Як встановлено судом, договори
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014 p., № ВЛЄ - 14-1 від 26.08.2014 р. та ВЛЄ-15
від 15.09.2014 р. були укладені у письмовій
формі (у тій самій формі, що і договір
банківського вкладу № В19-208097/Т від
19.06.2014р.), належне ОСОБА_23 право вимоги в
частині, що відчужувалось за вказаними
договорами, було дійсним, оскільки не
було виконано ПАТ «АКТАБАНК».

Відтак, суд першої інстанції дійшов до
вірного висновку, що вказані договори
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014р., № ВЛЄ - 14-1 від 26.08.2014 р. та ВЛЄ-15
від 15.09.2014р., як за змістом, так і за
формою відповідають встановленим
законом вимогам (ст.ст. 203, 205 ЦК України),
а тому, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК
України є підставою для виникнення у
сторін цих договорів взаємних прав та
обов'язків.

Відповідно до п. 1.4 договору про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014р. право вимоги перейшло від
ОСОБА_23 як первісного кредитора до
нових кредиторів в момент підписання
цього договору, тобто 22.08.2014р.
Відповідно до п. 1.4 договору про
відступлення права вимоги № ВЛЄ - 14-1
від 26 серпня 2014 року право вимоги
перейшло від ОСОБА_7 до ОСОБА_24
одночасно з підписанням договору,
тобто 26.08.2014р. Відповідно до п. 1.4
договору про відступлення права вимоги
№ ВЛЄ-15 від 15.09.2014р., право вимоги
перейшло від ОСОБА_22 до ОСОБА_9
одночасно з підписанням договору,
тобто 15.09.2014р.

Умовами вказаних договорів № ВЛЄ-14 від
22.08.2014р., № ВЛЄ - 14-1 від 26.08.2014 р. та №
ВЛЄ-15 від 15.09.2014р. було передбачено
право нових кредиторів (позивачів)
вимагати від боржника виконання ним
обов'язків за договором банківського
вкладу № В19-208097/Т від 19.06.2014р. після
оплати ними права вимоги.

На виконання зазначеного обов'язку 22
серпня 2014 року позивачі передали
ОСОБА_23 в рахунок оплати придбаного
права вимоги грошові кошти в сумі 3800000,00
гривень, про що між ними був підписний
Акт приймання-передачі коштів.

При цьому зобов'язання ОСОБА_22 щодо
сплати придбаного нею права вимоги в
сумі 200000,00 грн. були виконані ОСОБА_24 на
підставі договору поруки, укладеного
між ОСОБА_23 та ОСОБА_24, в забезпечення
виконання ОСОБА_22 своїх зобов'язань за
договором відступлення права вимоги
№ВЛЄ-14 від 22.08.2014p.

Відповідно до п. 3.1 договору № ВЛЄ - 14-1
від 26.08.2014 р. ОСОБА_24

сплатив ОСОБА_7 вартість придбаного
права вимоги в сумі 90000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору № ВЛЄ-15 від
15.09.2014р. ОСОБА_9 сплатив ОСОБА_22
вартість придбаного права вимоги в
сумі 180000,00 грн.

Згідно пункту 6.7 договору про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014р. та п. 5.7 договорів про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14-1 від
26.08.2014 р. та № ВЛЄ-15 від 15.09.2014р., сторони
дійшли згоди, що підписання даного
договору свідчить про передачу
Первісним кредитором Новим кредиторам
всіх документів, які засвідчують права,
що передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення за основним
договором.

На підтвердження факту набуття прав
нових кредиторів за договором
банківського вкладу «Класик» №
В19-208097/Т від 19.06.2014р. в загальній сумі
3800000,00 грн., є також Акти
приймання-передавання до договорів про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014р., № ВЛЄ - 14-1 від 26.08.2014 р. та №
ВЛЄ-15 від 15.09.2014р.

26.08.2014р. позивач ОСОБА_24 направив до ПАТ
«АКТАБАНК», а останній отримав,
повідомлення про набуття ними прав
кредитора за договором банківського
вкладу «Класик» №В19-208097/Т від 19.06.2014 р.
та з вимогою щодо виконання зобов'язань
за основним договором шляхом відкриття
на його ім'я розрахункового рахунку та
перерахування на нього грошових коштів
у розмірі 100000,00 грн., який встановлений
у договорі відступлення права вимоги №
ВЛЄ-14 від 22.08.2014р.

11.09.2014р. всі інші позивачі також
направили до ПАТ «АКТАБАНК» колективне
повідомлення про набуття ними прав
кредитора за договором банківського
вкладу «Класик» №В19-208097/Т від 19.06.2014 р.
та з вимогою щодо виконання зобов'язань
за основним договором шляхом відкриття
позивачам розрахункових рахунків та
перерахування на ці рахунки грошових
коштів у розмірах, встановлених у
договорі відступлення права вимоги №
ВЛЄ-14 від 22.08.2014р.

Відповідно до листів ПАТ «АКТАБАНК» №
2986/1 від 03.09.2014 року та № 3288 від 12.09.2014р.
ПАТ «АКТАБАНК» заперечує наявність у
позивачів відповідного права вимоги,
які позивачі просять захистити шляхом
визнання за ними цього права.

Задовольняючи позовні вимоги в цій
частині, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що ПАТ
«АКТАБАНК» не наведено доказів
недійсності правочинів, а саме
договору банківського вкладу «Класик»
№В19-208097/Т від 19.06.2014р. та договорів про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014р., № ВЛЄ - 14-1 від 26.08.2014 р. та № ВЛЄ
-5 від 15.09.2014р., в силу закону, а також не
надано доказів визнання їх недійсними
в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
зобов'язання ПАТ «АКТАБАНК» вчинити
певні дії, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що ані у
встановлений договором строк, ані на
момент розгляду справи судом,
відповідач свого обов'язку щодо
повернення вкладу не виконав, що є
порушенням прав позивачів, які
підлягають захисту у визначений
законом спосіб, а саме відкриття для
позивачів поточних рахунків та
подальше перерахування на ці рахунки
грошових коштів з депозитного рахунку
ОСОБА_23 у відповідних частинах.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з ОСОБА_22 на користь ОСОБА_2
200000,00 гривень, суд, керуючись ч. 2 ст. 556
ЦК України, дійшов до правильного
висновку, що ці вимоги підлягають
задоволенню, оскільки зобов'язання
ОСОБА_22 були виконані ОСОБА_24 на
підставі договору поруки шляхом
передачі ОСОБА_23 грошових коштів за
договором відступлення права вимоги №
ВЛЄ-14 від 22.08.2014р., що підтверджується
Актом приймання-передачі грошових
коштів від 22.08.2014р.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Апелянт не погоджується з такими
висновками суду, вважає їх
безпідставними та такими, що не
відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
Банк вказує на те, що, задовольнивши
вимоги позивачів про відкриття ПАТ
«АКТАБАНК» поточних рахунків та
здійснення операцій з зарахування на
них коштів, переведення коштів з
депозитного рахунку ОСОБА_23, суд першої
інстанції порушив вимоги ст. 3,11,202,638,1067
ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»,
п.2,6 Інструкції про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземних валютах, які
встановлюють підстави для виникнення
зобов'язань за договором банківського
рахунку та порядок укладання договорів
банківського рахунку, що є підставою
для скасування рішення суду. Також, на
думку апелянта судом першої інстанції
не були досліджені обставини, які
свідчать про удаваність договору про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 22
серпня 2014 року та порушення ним
публічного порядку, що відповідно до
вимог ч. 2 ст.228 ЦК України, робить його
нікчемним.

Однак зазначені доводи апеляційної
скарги не заслуговують на увагу,
оскільки відповідно до повідомлення,
яке було надіслано позивачами до ПАТ
«АКТАБАНК», останні дійсно повідомляли
про відступлення права вимоги ОСОБА_23
на їх користь та просили ПАТ «АКТАБАНК»
відкрити на їх ім'я розрахункові
рахунки, і виконати зобов'язання за
основним договором.

У відповіді, яка надійшла від ПАТ
«АКТАБАНК», останній відмовився
відкривати розрахункові рахунки на
ім'я позивачів, посилаючись на дію
Постанови Правління НБУ від 07.08.2014 року
за № 468, а не на відсутність виконання
позивачами вимог ст.ст. 3,11,202,638,1067 ЦК
України, ст.7 ЗУ «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні»,п.2,6
Інструкції про порядок
відкриття,використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах, які встановлюють підстави для
виникнення зобов'язань за договором
банківського рахунку та порядок
укладання договорів банківського
рахунку.

Крім того, згідно до відповіді
надісланої ПАТ «АКТАБАНК» на адресу
позивачів, останній взагалі вважав, що
договір відступлення права вимоги є
недійсним з огляду на відсутність
згоди банку на його укладання.

Безпідставними є доводи апелянта щодо
того, що суд першої інстанції при
постановленні оскаржуваного рішення в
частині визнання права вимоги
позивачів не дослідив обставини
укладення Договору про відступлення
права вимоги № ВЛЄ-14 від 22 серпня 2014
року в частині дійсних намірів сторін
та порушення публічного порядку з
метою незаконного отримання
відшкодування Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, що є підставою
для скасування рішення.

Відповідно до положень ст.235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину,який вони насправді вчинили.

Згідно умов договору про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від
22.08.2014 р. ОСОБА_23 відступила право
вимоги первісного кредитора позивачам,
за що отримала грошові кошти, що
підтверджується актом передачі
грошових коштів. Наявність
вищезазначених обставин прямо вказує
на виконання сторонами договору №
ВЛЄ-14 від 22.08.2014 р. вимог щодо дійсності
правочину визначених ст.203 ЦК України.

Також, наявність акту до договору
уступки права вимоги № ВЛЄ-14 від 22.08.2014
р., окрім вищезазначеного, прямо вказує
на виконання сторонами договору вимог
ст.ст. 512-519 ЦК України, що в свою чергу
вказує на те, що договір відступлення
права вимоги був направлений на
реальне настання правових наслідків.

Доводи апелянта стосовно того, що за
допомогою укладання договору
відступлення права вимоги №ВЛЄ-14 від
22.08.2014 р. сторонами було приховано інший
правочин нічим об'єктивно не
підтверджені та ніяких доказів з цього
приводу суду не надано.

Згідно до вимог положень ч.1 ст.228 ЦК
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави.

Відповідно до умов договору
Банківського вкладу «Класик» за № В
19-208097/Т від 19.06.2014 р. ОСОБА_23 надала ПАТ
«АКТАБАНК» власні кошти, які з огляду
на положення ст.ст. 316-318 ЦК України були
приватною власністю ОСОБА_23

Крім того, договір відступлення права
вимоги № ВЛЄ-14 від 22.08.2014 р. повністю
відповідає вимогам цивільного
законодавства, та жодним чином не
порушує публічний порядок, так як
ОСОБА_23 уклала договір стосовно свого
майна з огляду на положення ст.ст.626-628
ЦК України.

Крім того, відповідно до вимог положень
ст.ст.512-519 ЦК України та умов визначених
у договорі банківського вкладу
«Класик» за № В 19-208097/Т від 19.06.2014 р.,
ОСОБА_23 не була зобов'язана отримувати
дозвіл банка на будь-які дії стосовно
свого вкладу.

Також, договір відступлення права
вимоги №ВЛЄ-14 від 22.08.2014 р. був
укладений 22.08.2014 р., а як стверджує в
своїй апеляційній скарзі уповноважена
особа Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб, ПАТ «АКТАБАНК» був
віднесений до неплатоспроможних лише
18.10.2014 р., що в свою чергу вказує на
надуманість тверджень апелянта
стосовно того, що Договір про
відступлення права вимоги № ВЛЄ-14 від 22
серпня 2014 року був ініційований ОСОБА_23
виключно з метою протиправного
заволодіння коштами Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб.

З урахуванням наведеного колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права та дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не дають підстав для
скасування чи зміни рішення суду. Крім
того, зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм матеріального та процесуального
права.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу та залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Актабанк" -
відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 вересня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Городнича В.С.

Судді:
Варенко О.П.

Лаченкова О.В.