Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2133/14-ц

28 жовтня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук
О.В.,

з уч.позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Надвірна
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Зеленської сільської ради про визнання
недійсним рішення виконкому сільської
ради від 09.12.2003 року №109, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на житловий будинок та
скасування державної реєстрації права
власності на цей будинок,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2, Зеленської сільської ради
про визнання недійсним рішення
виконкому сільської ради від 09.12.2003
року №109 «Про оформлення права
власності» ОСОБА_2 на будинковолодіння
АДРЕСА_1, визнання недійсним свідоцтва
про право власності на житловий
будинок та скасування державної
реєстрації права власності на цей
будинок.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно
рішення виконкому Зеленської
сільської ради від 09.12.2003 року №109
відповідачу ОСОБА_2 надано у приватну
власність домоволодіння АДРЕСА_1. На
підставі даного рішення відповідачу
видано свідоцтво про право власності
на дане домоволодіння. Вважає рішення
виконкому сільської ради та свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
на ім'я ОСОБА_2 недійсними і такими, що
підлягають скасуванню з таких підстав.
Спірний житловий будинок АДРЕСА_1 був
побудований його батьками в 1968 році.
Після смерті батьків він як
спадкоємець 1-ї черги від спадщини не
відмовився в прийняв її. Рішенням
виконкому Зеленської сільської ради
від 14.09.1999 року було задоволено його
заяву і відкрито по господарський
номер та наділено з фонду сільської
ради 0,30 га землі. Згідно записів по
господарської книги ч.Черник
Зеленської сільської ради за ним
обліковано житлове приміщення
загальною площею 30 кв.м. Відповідачка
по даній справі є дружиною його рідного
брата, який помер в 2004 році і яка також
залишилася проживати в спірному
домоволодінні. Він, маючи намір
оформити право власності на належну
йому частку житлового будинку,
звернувся в черні 2014 року в
Івано-Франківське оБТІ, однак в
задоволенні його заяви йому відмовили
та пояснили, що на все домоволодіння
вже оформлено право власності на
ОСОБА_2 Вважає, що відповідачка
неправомірно набула право власності на
все домоволодіння, так як порушила його
законні права, в зв'язку з чим він
змушений звернутися в суд з даним
позовом.

В судовому засідання позивач
ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, наведених в
позовній заяві, просить суд позов
задоволити та постановити рішення,
яким визнати недійсним і скасувати
рішення виконкому Зеленської
сільської ради від 09.12.2003 року №109 про
передачу у приватну власність ОСОБА_2
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1, визнати недійсним свідоцтво
на ім'я ОСОБА_2 про право власності на
вказаний житловий будинок та скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заявлений позов визнала,
суду пояснили, що була дружиною брата
позивача, який помер ще в 2004 році, і
проживала в АДРЕСА_1 в житловому
будинку батьків позивача. Не
заперечила того факту, що в 2003 році
звернулася із заявою в сільську раду
про надання їй дозволу на оформлення
права власності на вказаний житловий
будинок і що у вересні 2004 року оформила
таке право власності. Про те, що в
спірному житловому будинку за
позивачем було облікова 30 кв.м., вона не
знала, тому не заперечує проти
задоволення позову.

Представник Зеленської сільської
ради Надвірнянського району в судове
засідання не з'явився, однак подав суду
письмову заяву, в якій просить справу
розглянути в їх відсутність, при
вирішенні даного спору покладається на
розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення позовних вимог, суд
прийшов до висновку, що позовна заява
підлягає до задоволення з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено
і даний факт не заперечується
сторонами по справі, що спірний
житловий будинок в АДРЕСА_1, був
побудований батьками позивача ще в 1968
році та згідно по господарської книги
№2 за 1977-1979 роки рахувався за його
батьком ОСОБА_3 Батьки позивача померли
- батько в 1979 році, а мати - в 1980 році.

Відповідно до статей 524, 529, 30 ЦК УРСР
1963 року, чинного на час відкриття
спадщини, спадкоємство здійснюється за
законом і за заповітом. Спадкоємство за
законом має місце, коли і оскільки воно
не змінено заповітом.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України 1963 року
місцем відкриття спадщини визнається
останнє постійне місце проживання
спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а
якщо воно невідоме, - місцезнаходження
майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в ред.
1963 року) в першу чергу право на спадщину
за законом мають діти спадкодавця, той
с подружжя, який його пережив, та
батьки.

Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК України (в ред.1963
року) для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Після смерті своїх батьків позивач,
який є спадкоємцем за законом, фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном, хоча в установленому
законом порядку до нотаріуса щодо
оформлення права на спадщину не
звертався. Даний факт сторонами не
заперечується.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року
спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. При цьому він може
заявити, що відмовляється від спадщини
на користь кого-небудь з інших
спадкоємців, закликаних до
спадкоємства за законом або за
заповітом, а також на користь держави
або окремих державних, кооперативних
або інших громадських організацій.
Наступне скасування спадкоємцем такої
заяви не допускається. Вважається, що
відмовився від спадщини також той
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

З наявної в матеріалах справи
довідки Зеленської сільської ради №
758/02-23 від 16.06.2014 року вбачається, що
згідно записів по господарської книги
№10 с.Черник, п/г №755 за позивачем ОСОБА_1
обліковано житлове приміщення
загальною площею 30 кв.м. (а.с.13).

З матеріалів справи також
вбачається, що згідно рішення
виконавчого комітету Зеленської
сільської ради №38 від 14.09.1999 року
позивачу ОСОБА_1 відкрито
погосподарський номер та наділено з
фонду сільської ради 0,30 га землі.

Згідно рішення виконкому
Пасічнянської сільської ради №11 від
27.11.1985 року ОСОБА_4 відкрито новий
погосподарський номер (згідно
погосподарської книги № 1583) та
наділено 0.37 га землі з фонду с/ради, із
них 0,22 га у тимчасове користування
(а.с.41, 48).

В 2003 році відповідач ОСОБА_2
звернулася в Зеленську сільську раду
із заявою про надання їй дозволу на
оформлення їй права власності на
житловий будинок, в якому вона фактично
проживала і рішенням виконкому
Пасічнянської сільської ради № 109 від
09.12.2003 року оформлено право власності
ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 в
цілому (а.с.47). На підставі цього рішення
ОСОБА_2 видано свідоцтво про право
власності від 06.09.2004 року (а.с.6).

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підстав наданих сторонами та
іншими учасниками процесу доказів.

Зі змісту ст. 60 ЦПК України
випливає, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, а також доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, оцінюючи надані
сторонами та здобуті в судовому
засіданні докази, суд прийшов до
переконання, що Зеленська сільська
рада, приймаючи оскаржуване позивачем
рішення, порушила права позивача, а
тому її рішення не може залишатися в
силі. За вказаних обставин суд вбачає
підстави і для визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, яке видано на ім'я
ОСОБА_2 та його скасування, а тому позов
слід задоволити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
суд також вважає за необхідне стягнути
з відповідача на користь позивача
судовий збір, який був сплачені
позивачем при подачі до суду даного
позову.

На підставі наведеного, ст. ст. 529, 548, 549,
553 ЦК України (вред.1960 року), керуючись
ст.ст.88, 209, 213- 217 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Зеленської сільської ради № 109 від
09.12.2003 року «Про надання права
власності на житлові будинки в селах
Зелена, Черник та Максимець» в частині
оформлення права власності на житловий
будинок ОСОБА_2.

Визнати недійсним свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
06.09.2004 року - домоволодіння АДРЕСА_1,
виданого на ім'я ОСОБА_2.

Скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_2 на домоволодіння
АДРЕСА_1, здійснену на підставі
вказаного рішення виконкому
Зеленської сільської ради №109 від
09.12.2003 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243,60 грн. судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2014
року.