26 травня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою в якій просить суд
стягнути з ОСОБА_2: суму основного боргу
у розмірі 1912,53 грн.; інфляційну
заборгованість з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення в сумі 1002,81 грн.;
витрати на правову допомогу у сумі 1500,00
грн.; судовий збір у сумі 283,94 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги
ОСОБА_1 зазначає, що 25.12.2010 року він
надав в якості позики ОСОБА_2 грошові
кошти в сумі 3000,00 доларів США, що
зобов'язалася повернути йому на
протязі шести місяців, та про що було
складено письмову розписку.
Строк повернення позики було
визначено у шість місяців, тобто до
25.06.2010 року, але станом на 02.12.2013 року
сума позики повернута не була.
Таким чином, сума основного боргу
складає 3000,00 доларів США, що
долар США = 7,99 грн.). Інфляційна
заборгованість станом на 02.12.2013 року
інфляції за 2011 рік) х 0,998 (індекс
інфляції за жовтень 2011 р.) х 1,003 (індекс
інфляції за листопад 2011 року) х 1,008
(індекс інфляції за 2012 рік) х 0,998 (індекс
інфляції за 2013 рік). Три проценти річних
від простроченої суми за період з 25.05.2011
року по 02.12.2013 року, тобто за 947 днів,
В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити, в
обґрунтування посилався на обставини
викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 заперечень
проти позову не надала, будучи належним
чином повідомленою про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилася, причин не повідомила, свого
представника до суду не направила, на
підставі чого з урахуванням згоди
позивача відповідно до ст. 224 ЦПК
України справа підлягає розглядові
судом з ухваленням даного рішення
Суд, вислухавши пояснення
позивачки, вивчивши матеріали справи
та письмові докази, встановив наступні
обставини та відповідні їм
25 грудня 2010 року ОСОБА_2 позичила
у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000,00
доларів США, про що власноруч написала
письмову розписку та віддала її
позивачу. ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути позивачу суму грошових
коштів впродовж шести місяців.
В судовому засіданні ОСОБА_1
підтвердив, що суму в розмірі 1000,00
доларів США, з раніше позичених 4000,00
доларів США, відповідачка йому
повернула впродовж року, але лишилися
неповернутими 3000,00 доларів США.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
визначено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
У відповідності до ч. 1 ст. 1040 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
З огляду на ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
Частинами 1 та 2 ст. 1050 ЦК України
визначено, якщо позичальник своєчасно
не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням),
то в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.
За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Приписами ст. 629 ЦК України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.
Згідно із розрахунку суми
грошового боргу виконаних позивачем,
сума заборгованості станом на 02.12.2013
року складає 3000,00 доларів США, що в
перерахунку в національну валюту
курсом НБУ станом на 02.12.2013 року 1 долар
Інфляційна заборгованість станом на
02.12.2013 року становить 1002,81 грн.
Три проценти річних від простроченої
суми за період з 25.05.2011 року по 02.12.2013
року, тобто за 947 днів, становить 1912,53
Розрахунок заборгованості було
перевірено у судовому засіданні.
За встановлених обставин позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
а з відповідачки слід стягнути борг по
договору позики з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних від
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Позовні вимоги про стягнення витрат на
правову допомогу є обґрунтованими та
підтверджуються актом виконаних робіт
та квитанцією про сплату грошових
коштів адвокату, наявними у матеріалах
справи у копії.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 209, 218, 224-226 ЦПК України,
суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2)
(двадцять шість тисяч вісімсот
дев'яносто чотири) грн. 34 коп., яка
складається з: суми основного боргу -
інфляційної заборгованості за весь час
прострочення - 1002,81 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2)
суму сплаченого судового збору у
розмірі 283 (двісті вісімдесят три) грн..
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2)
витрати на правову допомогу в розмірі
1500 (одна тисяча п'ятсот) грн.
Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого Цивільним процесуальним
Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
У разі залишення заяви
про перегляд заочного рішення без
задоволення, на рішення може бути
подана апеляційна скарга до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська
протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
Суддя: