Справа № 333/1939/14-ц
Провадження № 2/333/1382/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті
К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, цивільну
справу за позовом ТОВ «Макс Логістик»
до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Альянс
АВТОСЕРВІС», про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
працівником під час виконання трудових
обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Макс Логістік» звернулося до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

01.03.2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на
роботу до ТОВ «Макс Логістик» на посаду
водія-експедитора. Між ТОВ «Макс
Логістик» та ОСОБА_1 01.03.2013 року було
укладено Договір про повну матеріальну
відповідальність № б/н від 01.03.2013 року
відповідно до якого, останній несе
повну матеріальну відповідальність за
забезпечення збереження ввірених йому
матеріальних цінностей.

Відповідно до Товарно-транспортної
накладної № 000140 від 05.03.2013 року, та Акту
приймання-передачі автомобілів № 00221
від 05.03.2013 року, АТ «Українська
автомобільна корпорація»
(вантажовідправник) та ТОВ «АСКО
Експедиція» в особі ОСОБА_2 здали, а
ОСОБА_1 особисто отримав до
експедирування товарні автомобілі у
кількості 3-х штук, про що свідчать
підписи останнього на зазначених
документах. Автомобілі були прийняті
ОСОБА_1 укомплектованими й у справному
стані, без пошкодження лако-фарбного
покриття. Однак, під час здачі
зазначених автомобілів
вантажоодержувачу (ТОВ «Автомобільний
центр Голосіївський») 06.03.2013 року, були
виявлені пошкодження одного з
перевезених автомобілів, а саме:
автомобіля «Сенс» VIN-номер НОМЕР_3, про
що було зроблено відмітку в Акті
приймання - передачі автомобілів № 00221
від 05.03.2013 року, а також за участю ОСОБА_1
складено Акт «Про фактичну якість і
комплектність отриманої продукції №
06-03-13 від 06.03.2013 року, яким були
зафіксовані виявлені пошкодження
автомобіля: пошкодження кришки
багажника, заднього кронштейна
склоочисника, щітки склоочисника,
заднього лівого ліхтаря, розбите скло
багажного відділення, а також зроблено
висновок про необхідність відновлення
автомобіля. З положеннями та
висновками зазначеного Акту ОСОБА_1
ознайомився, погодився і вказав, що
претензій не має. Таким чином,
враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1
особисто приймав автомобілі до
експедирування,
навантажував/розвантажував та
перевозив їх - пошкодження (збитки)
спричинені з його вини. Розмір шкоди, що
підлягає відшкодуванню для
відновлення пошкодженого автомобіля,
визначено Актом виконаних робіт №
ЗН-0004ЮЗ від 03.05.2013 року і становить 4903.68
грн.

Відповідно до Товарно-транспортної
накладної б/н від 07.03.2014 року та
контрольного листа № 0018232 ТОВ «Глобал
Автогруп» передав, а ОСОБА_1 особисто
прийняв до експедирування 7
автомобілів Geely, про що свідчать підпис
ОСОБА_1 на контрольному листі № 0018232.
Згідно контрольного листа № 0018232,
складеного за участю ОСОБА_1, останній
прийняв зокрема автомобіль Geely МК 1.5 L,
Basic plus (GS) VIN-номер НОМЕР_2 лише з
пошкодженням двері водія. Однак, 09.03.2013
року при здачі автомобіля
вантажоодержувачу (ТОВ
«Виробничо-комерційний центр «Оптима,
ЛТД») було додатково виявлено
пошкодження: вм'ятину, подряпину на
задніх правих дверях, подряпини на
задньому правому крилі, скол на
задньому бампері. Зауважень чи
заперечень до контрольного листа №
0018232 ОСОБА_1 не висловив. Відповідно до
Акту здачі-приймання виконаних робіт
(послуг) № 001773 від 04.04.2013 року, вартість
відновлювальних робіт щодо тих
пошкоджень, які були виявлені при здачі
автомобіля, з урахуванням вартості
матеріалів становить 4208 грн.
Встановити дійсні причини пошкодження
автомобілів/завдання збитків не
вдалося, оскільки про зазначені
пошкодження стало відомо лише після
повідомлення про цю подію після
повідомлення ТОВ «Альянс Автогруп». На
цей час ОСОБА_1 вже не працював на
підприємстві.

22.11.2013 року від контрагента
Підприємства - ТОВ «Альянс Автосервіс»
надійшло дві претензії, а саме: №1911-13/1
від 19.11.2013 року, та № 1911-13/2 від 19.11.2013
року, з вимогами відшкодувати ТОВ
«Альянс Автосервіс» збитки за
вказаними претензіями на суму 5903,68 грн.
та 4208.00 грн. відповідно всього 9111,68 грн.
На виконання вимог ТОВ «Альянс
Автосервіс», ТОВ «Макс Логістик»
відшкодувало збитки, що були заподіяні
ОСОБА_1, перерахувавши відповідні суми
платіжним дорученням № 940 від 27.02.2014
року, на суму 4903,68 грн., та платіжним
дорученням № 939 від 27.02.2014 року, на суму
4208,00 грн. Збитки спричинені внаслідок
пошкодження товарних автомобілів під
час їх перевезення/при
навантажувально-розвантажувальних
роботах, які здійснювалося ТОВ «Макс
Логістик» на замовлення ТОВ «Альянс
Автосервіс» відповідно до Договору про
надання послуг з перевезення вантажів
автомобільним транспортом у
міжнародному і внутрішньому
сполученні № 2 від 08 січня 2013 року.
Перевезення, експедирування,
навантаження/розвантаження товарних
автомобілів безпосередньо
здійснювалося водієм-експедитором -
ОСОБА_1, який є
матеріально-відповідальною особою.
Виплати, здійснені позивачем у якості
відшкодування шкоди, заподіяної
працівником третім особам, слід
розглядати як пряму дійсну шкоду,
завдану працівником підприємству. Її
відшкодування в порядку регресу
здійснюється за правилами,
передбаченими розділом IX КЗпП. Таким
чином, у ТОВ «Макс Логістик» з моменту
відшкодування шкоди ТОВ «Альянс
Автогруп» 27.02.2014 року, виникло право
регресної вимоги до ОСОБА_1 На підставі
викладеного просить суд стягнути з
ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9111,68
гривень та судові витрати.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 05.06.2014 року до участі у
справі в якості третьої особи залучено
ТОВ «Альянс АВТОСЕРВІС».

В судове засідання представник
позивача ТОВ «Макс Логістик» не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, про розгляд справи за його
відсутності, на позовних вимогах
наполягає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомив. Крім того, у
судових засіданнях, які відбулися
раніше, відповідач ОСОБА_1 пояснив суду
пошкодження автомобіля «Сенес» згідно
першої претензії, виникли через те, що
лопнув стержневий ремінь. Пошкодження
помітив рано вранці про що, повідомив
підприємство. Згодом викликав
робітників міліції та страхову
компанію, якими було зафіксовано, що
пошкодження автомобіля здійснені
внаслідок розриву ременя. Також
зазначив що суму за вказаною
претензією в нього вирахували із
неофіційної заробітної плати, проте
докази зазначеного відсутні. Щодо
другої претензії пошкодження
автомобіля «Geely» зазначив, що при
прийманні зазначеного автомобіля
пошкоджень не побачив, оскільки
автомобіль був брудний. Пошкодження на
автомобілі виявили лише після того, як
його вимили. У зв'язку з чим вважає, що
пошкодження були здійсненні не за його
вини.

Представник третьої особи ТОВ «Альянс
АВТОСЕРВІС» в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, а також
пояснив, що ТОВ «Макс Логістик» дійсно
були сплачені дві претензії, а саме: №
1911-13/1 від 19.11.2013 року та № 1911-13/2 від
19.11.2013 року, на суму 4903,68 грн., та на суму
4208,00 грн., за збитки, які були спричинені
внаслідок пошкодження товарних
автомобілів під час їх перевезення/при
навантажувально-розвантажувальних
роботах, які здійснювалися ТОВ «Макс
Логістик» на замовлення ТОВ «Альянс
АВТОСЕРВІС».

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Встановивши обставини справи і
перевіривши їх доказами, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія -
експедитора з оплатою праці згідно
штатного розкладу, з покладанням
повної матеріальної відповідальності
за збереження товарно - матеріальних
цінностей і підписанням договору про
повну матеріальну відповідальність, що
підтверджується наказом № 01-03 від
01.03.2013 року.

Працівник, який займає посаду водія за
сумісництвом експедитора, яка
безпосередньо пов'язана з перевезенням
вантажів, прийманням їх та здачею,
приймає на себе повну матеріальну
відповідальність за забезпечення
збереження ввірених йому матеріальних
цінностей. Відповідальність
працівника наступає лише в тому
випадку, коли він не забезпечив
збереження та використання цінностей,
які були переданні йому по накладній,
що призвело до їх псування, за винятком
форс-мажорних обставин, що
підтверджується договором № б/н від
01.03.2013 року.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України № 14 від 29.12.1992
року «Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками», виходячи з вимог ст.
15 ЦПК України, суд у кожному випадку
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів до всебічного, повного
і об'єктивного з'ясування обставин, від
яких згідно зі статтями 130 -137 КЗпП
України залежить вирішення питання
про покладення матеріальної
відповідальності та про розмір шкоди,
що підлягає відшкодуванню. Зокрема,
з'ясовувати: наявність прямої дійсної
шкоди та її розміри; якими
неправомірними діями її заподіяно і чи
входили до функції працівника
обов'язки, неналежне виконання яких
призвело до шкоди; в чому полягала його
вина; в якій конкретно обстановці
заподіяно шкоду; чи були створені
умови, які забезпечували б схоронність
матеріальних цінностей і нормальну
роботу з ними; який майновий стан
працівника.

Згідно із ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку. Матеріальна
відповідальність понад середній
місячний заробіток допускається лише у
випадках, зазначених у законодавстві.

Стаття 135-1 КЗпП України містить
положення про те, що письмові договори
про повну матеріальну
відповідальність може бути укладено
підприємством, установою, організацією
з працівниками (що досягли
вісімнадцятирічного віку), які
займають посади або виконують роботи,
безпосередньо зв'язані із зберіганням,
обробкою, продажем (відпуском),
перевезенням або застосуванням у
процесі виробництва переданих їм
цінностей. Перелік таких посад і робіт,
а також типовий договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність затверджуються в
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з актом про фактичну якість та
комплектність отриманого вантажу №
06-03-13 від 06.03.2013 року, встановлено, що
автомобіль «Сенс» VIN-номер НОМЕР_3 має
пошкодження, а саме: вм'ятини,
подряпини, розбите скло кришки
багажника, зламаний задній кронштейн
склоочисника і щітка, подряпина на
задньому лівому ліхтарі. ОСОБА_1 з актом
ознайомлений, претензій не має, що
підтверджується підписом останнього.

Відповідно до акту виконаних робіт №
ЗН-0004103 від 03.05.2013 року, автомобіль
«Сенс» VIN-номер НОМЕР_3 відновлено на
суму 4903,68 гривень.

Згідно контрольного листа приймання -
передачі № А 0018232 від 09.03.2013 року,
встановлено, що автомобіль Geely МК 1.5 L,
Basic plus (GS) VIN-номер НОМЕР_2 має
пошкодження, а саме: вм'ятину, подряпину
на задніх правих дверях, подряпини на
задньому правому крилі, скол на
задньому бампері. Зауважень чи
заперечень до контрольного листа №
0018232 ОСОБА_1 не висловив.

Відповідно до акту здачі-приймання
виконаних робіт (послуг) № 001773 від
04.04.2013 року, вартість відновлювальних
робіт автомобіля Geely МК 1.5 L, Basic plus (GS)
VIN-номер НОМЕР_2 з урахуванням вартості
матеріалів становить 4208 гривень.

Згідно претензії № 1911-13/1 від 19.11.2013 року
ТОВ «Альянс Автосервіс» просить
перерахувати на рахунок підприємства
суму завданої шкоди за пошкодження
автомобіля «Сенс» VIN-номер НОМЕР_3 у
розмірі 4903,68 гривень.

Відповідно до платіжного доручення №
940 від 27.02.2014 року встановлено, що ТОВ
«Макс Логістик» перерахував на рахунок
ТОВ «Альянс Автосервіс» кошти згідно
претензії у розмір 4903,68 гривень.

Згідно претензії № 1911-13/2 від 19.11.2013 року
ТОВ «Альянс Автосервіс» просить
перерахувати на рахунок підприємства
суму завданої шкоди за пошкодження
автомобіля Geely МК 1.5 L, Basic plus (GS) VIN-номер
НОМЕР_2 у розмірі 4208 гривень.

Відповідно до платіжного доручення №
939 від 27.02.2014 року встановлено, що ТОВ
«Макс Логістик» перерахував на рахунок
ТОВ «Альянс Автосервіс» кошти згідно
претензії суму у розмір 4208 гривень.

Також встановлено, що ПАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» та
ТОВ «Макс Логістик» уклали договір СТД
№ 7464455 про страхування цивільної
відповідальності автоперевізника
відповідно до якого встановили умови
страхування.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду
доказів про настання страхового
випадку, а також доказів підтвердження
того, що пошкодження автомобіля було
здійснене саме через розрив ременю.

У пункті 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
шкоди, заподіяної підприємствам,
установам, організаціям, їх
працівниками» № 14 від 29.12.1992 року
зазначено, що днем виявлення шкоди слід
вважати день, коли власнику або
уповноваженому ним органу стало відомо
про наявність шкоди, заподіяної
працівником. Право регресивної вимоги
до працівника виникає з часу виплати
підприємством, організацією, установою
сум третій особі і з цього ж часу
обчислюється строк на пред'явлення
регресного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Згідно зі ст. 134 КЗпП України,
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135- 1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

Таким чином, у зв'язку із викладеним,
аналізуючи зібрані у справі докази та
вимоги чинного законодавства,
приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК
України щодо розгляду справ в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, враховуючи
обставини справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ґрунтуються на законі, підтверджуються
зібраними у справі доказами та не
порушують прав та інтересів третіх
осіб, тому позов є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути понесені ним судові
витрати та документально підтверджені
витрати у вигляді судового збору в
розмірі 243 гривні 60 копійок.

З огляду на вищевикладене, керуючись
ст.ст. 55, 124 Конституції України;
ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 10, 11, 60,
88, 212-213, 215 ЦПК України, ст.ст. 130, 132, 134, 135-1,
139 КЗпП, Постанови Пленуму Верховного
суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками», суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ТОВ «Макс Логістик» до ОСОБА_1,
третя особа: ТОВ «Альянс АВТОСЕРВІС»,
про відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної працівником під час
виконання трудових обов'язків -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макс Логістик»,
, яке розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, буд.
2/30, матеріальну шкоду у розмірі 9111
(дев'ять тисяч сто одинадцять) гривень 68
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макс Логістик»,
, яке розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, буд.
2/30, суму сплаченого судового збору в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва