Справа № 127/2-4833/2006
Провадження №6/127/1806/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014
року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П. ,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці подання
державного виконавця Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження особи
(боржника) у праві виїзду за межі
України до виконання своїх
зобов’язань – ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1 Дане подання
мотивоване тим, що на виконанні відділу
державної виконавчої служби
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-4833/2006 від 15.11.2006 року, виданого
Ленінським районним судом м. Вінниці,
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі в розмірі 200 грн.
щомісячно, починаючи з 17.10.2006 року і до
досягнення дитиною повноліття. Заявник
повідомив, що боржник рішення суду не
виконує внаслідок чого станом на 23.10.2014
року має заборгованість по сплаті
аліментів у розмірі 15 200 грн. На
підставі викладеного, з метою
виконання боржником свої боргових
зобов’язань та виконуючи свої
обов’язки державного виконавця щодо
вжиття всіх заходів для забезпечення
вчасного і повного виконання боржником
рішення суду, останній звернувся із цим
поданням до суду та просить тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
ОСОБА_1 до виконання боржником своїх
зобов’язань

У судове засідання заявник не
з’явився, подав заяву відповідно до
якої просить подання розглянути без
його участі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання за
допомогою технічного
звукозаписувального засобу не
здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання необґрунтоване та не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у
Вишенському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
знаходиться виконавчий лист №2-4833/2006,
виданий 15.11.2006 року Ленінським районним
судом м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 аліментів на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн.
щомісячно, починаючи з 17.10.2006 року і до
досягнення дитиною повноліття. Згідно
довідки АДС УМВС України у Вінницькій
області від 24.01.2010 року боржник ОСОБА_4
17.02.2009 року змінив своє ім’я та
прізвище на «Рудник Сергій» та має
зареєстроване у встановленому законом
поряду місце постійного проживання за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Водночас, при
здійсненні перевірки майнового стану
боржника у 2014 році державним
виконавцем здійснено ряд запитів та
отримано інформацію з компетентних
органів відносно особи ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а вихід державного
виконавця по місцю проживання боржника
ОСОБА_1 здійснювався за адресою:
м.Вінниця вул. Стельмаха, 35/10Б. За
сформованою державним виконавцем
довідкою-розрахунком заборгованості
по вищевказаному виконавчому листу
борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом
на 23.10.2014 року становить 15 200,00 грн.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця , погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З матеріалів подання не вбачається, що
державним виконавцем було вжито
достатніх заходів, спрямованих на
виконання рішення суду за виконавчим
документом, та про умисне ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням суду обов’язків та чи
взагалі він був повідомлений про
відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника судом можливе лише
при встановленні умислу боржника на
злісне ухилення від виконання ним
свого обов’язку. Тобто законом
передбачені юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявності факту невиконання
зобов’язань, а за ухилення від їх
виконання, тобто за будь-які свідомі
діяння боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини. Разом з цим,
достатніх належних доказів щодо цього
суду заявником не надано. Надані в
обґрунтування своїх вимог матеріали
подання, у тому числі сформованої
довідки-розрахунку заборгованості, не
засвідчують, що боржник умисно
ухиляється від виконання рішення суду
та може виїхати за межі України, не
виконавши вказане зобов’язання. При
цьому, суд звертає увагу на те, що маючи
достовірну інформацію про зміну імені
та прізвища боржника, перевірка його
майнового стану була здійснена лише за
неактуальними анкетними даними, що
викликає сумніви в повноті та
об’єктивності отриманої інформації по
результатам перевірки. До того ж, з
матеріалів подання не вбачається
повідомлення боржника про відкриття
виконавчого провадження, а також, те що
державний виконавець здійснював вихід
та інші виконавчі дії за
зареєстрованим місцем проживання
боржника. Тому, за поданої сукупності
доказів та за відсутності належних
доказів щодо умисного ухилення
боржника від виконання обов’язків, не
вбачається достатніх підстав для
прийняття рішення щодо тимчасового
обмеження в правах, передбачених ст. 33
Конституції України, боржника ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що в подані слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України», ст.
3771 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга може
бути подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: