Справа № 577/4746/14-ц
Провадження № 6/577/318/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р.

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді
Буток Т.А.

при
секретарі
Осадчій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за поданням ст.
державного виконавця державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за
межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О
В И В :

Державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 звернулася
до суду з вищевказаним поданням, в
якому просить вирішити питання щодо
тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України. Подання
обгрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС
Конотопського МРУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2-2522, виданий 21.11.2005
року Конотопським міськрайонним судом,
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/4 частини
від усіх видів заробітку на утримання
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 29.11.2005 року
відкрито виконавче провадження. Однак,
боржник рішення суду належним чином не
виконує, на виклик державного
виконавця не з'являється. В результаті
того, що боржник сплачував аліменти не
регулярно, за ним утворилася
заборгованість, що сукупно перевищує
суму відповідних платежів за 6 місяців,
а саме 5900 грн. 32 коп. Таким чином боржник
ухиляється від виконання своїх
зобов'язань за виконавчим листом, на
підставі ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України” просить
тимчасово обмежити ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, начальник ВДВС
Конотопського СРУЮ ОСОБА_7 надала
заяву, в якій просить розглядати
подання без участі представника,
подання підтримують та просять
задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає, що подання не підлягає
задоволенню.

21.11.2005 року Конотопським
міськрайонним судом виданий
виконавчий лист № 2-2522/2005 р. про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх
видів заробітку на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення
дитиною повноліття та 29.11.2005 року
відкрито виконавче провадження за
вказаним виконавчим листом.

Згідно довідки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що ОСОБА_4 сплачував
аліменти не регулярно, припинив оплату
з грудня 2013 року, станом на 01.09.2014 року
заборгованість по аліментах складає 5900
грн. 32 коп.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 313 ЦК
України фізична особа має право на
свободу пересування і може бути
обмежена у здійсненні такого права
лише у випадках, встановлених законом.

Ч. 2 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї
статті, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Положення ст.377-1 ЦПК
України є спеціальною нормою, яка
застосовується на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства та рішень інших
органів (посадових осіб).

Відповідно до положення
ч. 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та
обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Згідно зі ст.2 Протоколу
№4 до Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод,
ратифікованої Законом України №475/97-ВР
від 17.07.1997 року, кожен, хто законно
перебуває на території будь-якої
держави, має право вільно пересуватися
і вільно вибирати місце проживання в
межах цієї території. Кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Права,
викладені в пункті 1, також можуть у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Аналіз наведених норм
закону дає підстави для висновку, що
суд має право встановити щодо боржника
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України за поданням державного
виконавця за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи). Таке
обмеження може бути встановлено лише
строком до виконання боржником своїх
зобов'язань.

Окрім того, застосування
таких обмежень може мати місце тільки у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст.313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

В судовому засіданні було
встановлено, що державним виконавцем
не надано достатніх доказів того, що
ОСОБА_4 ухиляється від виконання
зобов'язань.

Саме по собі посилання про
наявність заборгованості по аліментах
не свідчить про цілеспрямоване
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Також державним
виконавцем не надано доказів того, що
ним відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України “Про виконавче провадження”
було вичерпано весь передбачений
перелік заходів щодо примусового
виконання рішення або всі вони
виявилися безрезультатними.

За таких обставин, суд
вважає, що подання державного
виконавця державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 про
тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України є передчасним,
оскільки наведені у ньому обставини і
додані до нього документи не можуть
бути в даному випадку визнані такими,
що свідчать про умисне ухилення
боржника від виконання рішення в
контексті положень ст.377-1 ЦПК України,
ст.6 Закону України “Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України” та ст.11 Закону України “Про
виконавче провадження”, тому підстав
для встановлення щодо боржника такого
обмеження немає.

Керуючись ст.33 Конституції
України, ст.ст.11, 31, 52, 68 Закону України
“Про виконавче провадження”, ст.ст.1, 6
Закону України “Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України”, ст.10,377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л
И В:

Відмовити в задоволені
подання ст. державного виконавця
державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Сумської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Конотопського міськрайонного суду
протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні при її
постановленні — в той же строк з дня
отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_8