Справа №480/2203/14-ц 23.10.0214 23.10.2014 23.10.2014
Провадження № 22ц/784/2858/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Яценко Л.В.,

за участю відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 17 вересня
2014 року про відкриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 17 вересня
2014 року за вказаним позовом відкрито
провадження у справі.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
просив скасувати ухвалу суду та
передати зазначену цивільну справу для
розгляду по суті до Корабельного
районного суду м. Миколаєва.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку
місцем її проживання або за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

В той же час ст. 110 ЦПК України
встановлює правила підсудності справ
за вибором позивача, тобто -
альтернативну підсудність. Частиною 1
ст. 110 ЦПК України передбачено, що
позови про стягнення аліментів можуть
пред'являтися також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача.

Відкриваючи провадження у цій справі,
суд виходив з положень ч. 1 ст. 110
ЦПК України та вважав, що позивачка
зареєстрована в с.
Ольшанське, яке знаходиться на
території Миколаївського району
Миколаївської області.

Між тим, погодитися з таким висновком
суду не можна.

В силу ст. 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в України» особи, які
постійно або тимчасово проживають в
України, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Відомості про місце проживання та
місце перебування особи вносяться до
паспорта громадянина України.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом
про стягнення аліментів з ОСОБА_2
зазначила своє місце проживання в
АДРЕСА_1. При цьому своє місце
проживання даними паспорту або іншого
документу не підтвердила.

Проте, із відомостей будинкової книги
будинку АДРЕСА_2, що була надана
відповідачем, вбачається, що ОСОБА_3 за
місцем проживання зареєстрована за
вказаною адресою з 19 травня 2012 року та
дані про зняття її з реєстрації за цією
адресою відсутні.

За такого, зареєстрованим місцем
проживання позивачки на час звернення
до суду був будинок АДРЕСА_2 та підпадає
під юрисдикцію Корабельного районного
суду м. Миколаєва.

Враховуючи викладене, оскаржувана
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312
ЦПК України, а питання про відкриття
провадження у справі слід передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 17
вересня 2014 року скасувати та передати
питання про відкриття провадження у
справі на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: