ун. № 759/2925/14-ц
пр. № 2/759/2383/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
П»ЯТНИЧУК І.В.,

при секретарі
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_3 та
просив суд постановити рішення, яким
стягнути відповідача на користь
позивача матеріальну шкоду в розмірі
9654 грн. 78 коп., витрати за проведення
експертного дослідження та
повідомлення відповідача телеграмою в
розмірі 549 грн. 68 коп., 2000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, 800 грн.
витрат на правову допомогу, та понесені
судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.
та 121 грн. 80 коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказує на те, що 17.08.2013 р. о 09 год.
30 хв. ОСОБА_3 перебігав проїжджу частину
по вул..Кільцева дорога неподалік
електроопори №157 в м.Києві в
невстановленому для переході місці при
наявності поблизу підземного
переходу, не впевнився в безпеці
переходу, наближенні до нього
транспортного засобу раптово вибіг на
смугу руху, внаслідок чого на нього
було скоєно наїзд автомобілем «Опель»
д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2
внаслідок чого транспортний засіб
отримав механічні пошкодження.
Відповідно до постанови
Святошинського районного суду м.Києва
від 18 жовтня 2013 р. ОСОБА_3 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст..124
КУпАП. Відповідно до висновку експерта
№520/14 від 28.01.2014 р. визначено що
вартість матеріального збитку
становить 9654 грн. 78 коп. Також позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь понесену ним моральну шкоду в
розмірі 2000 грн., для позивача вона
полягає в тому, що на момент
дорожньо-транспортної пригоди він
перебував в автомобілі який
постраждав, зазнав як емоційних так і
фізичних страждань. Також позивач
просив стягнути з відповідача і
понесені витрати на правову допомогу і
судові витрати. Посилаючись на ст. ст.22,
1166, 1167, 1194 ЦК України, Постанову Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» просив заявлені позовні
вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з»явився, надав суду заяву з проханням
розглянути справу в його відсутності,
що суд з урахуванням обставин справи
вважає за можливе.

Відповідач ОСОБА_3 в судові
засідання неодноразово не з»являвся,
про час та мсіце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив, враховуючи
наведене суд вважає можливим
розглянути справу в відсутності
відповідача з постановленням по справі
заочного рішення суду відповідно до ст.
ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, вивчивши надані сторонами
докази, вважає, що що заявлені
позивачем позовні вимоги слід
задовольнити частково з врахуванням
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, 17.08.2013 р. о 09 год. 30 хв. ОСОБА_3
перебігав проїжджу частину по
вул..Кільцева дорога неподалік
електроопори №157 в м.Києві в
невстановленому для переході місці при
наявності поблизу підземного
переходу, не впевнився в безпеці
переходу, наближенні до нього
транспортного засобу раптово вибіг на
смугу руху, внаслідок чого на нього
було скоєно наїзд автомобілем «Опель»
д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2
внаслідок чого транспортний засіб
отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови
Святошинського районного суду м.Києва
від 18 жовтня 2013 р. ОСОБА_3 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст..124
КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обовязкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дії особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Враховуючи наведене, суд вважає
доведеним той факт, що винним у
дорожньо-транспортній пригоді яка мала
місце 17.08.2013 р. є ОСОБА_3

Відповідно до висновку експерта
№520/14 від 28.01.2014 р. визначено що
вартість матеріального збитку який
завдано власнику автомобіля «Опель»
д//н НОМЕР_2 при дорожньо-транспортній
пригоді яка мала місце 17.08.2013 р.
становить 9654 грн. 78 коп.

Як вбачається з свідоцтва про
реєстрацію транспортного засбу -
автомобіля «Опель» д//н НОМЕР_2
власником даного транспортного засобу
є ОСОБА_2.

Ст. 386 ч. З ЦК України встановлено,
що власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновку №520/14 від
28.01.2014 р. складеного СПД-ФО ОСОБА_4
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля «Опель
Астра» д/н НОМЕР_2 пошкодженого
внаслідок ДТП 17.08.2013 р. складає 9 654 грн. 78
коп.

Статтею 1187 ч. 2 ЦК України
передбачено, що майнова шкода
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, а шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Частиною 5 ст.1187
ЦК України зазначено, що особа яка
здійснює діяльність , що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду ,якщо не доведе, що шкоди
було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Пішоход ОСОБА_2 порушив правила
дорожнього руху внаслідок грубої
необережності, а не умислу. Саме груба
необережність відповідача сприяла
виникненню дорожньо- транспортної
пригоди та шкоди, завданої потерпілому.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи наведене та те, що
відповідачем жодним чином не
заперечено факт завдання внаслідок
його дій шкоди майну позивача а також
самим позивачем надано суду розписку
відплвідача в якій він визнає що саме з
його вини мала місце
дорожньо-транспортна пригода, а також
теп, що претензій до позивача він немає,
суд вважає можливим стягнути з
відповідача на користь позивача
завдану матеріальну шкоду в розмірі 9654
грн. 78 коп. та витрати на проведення
оплати даного експертного дослідження
в розмірі 500 грн. та 49 грн. 68 коп. витрат з
надіслання телеграми відповідачу про
проведення даного дослідження.

Заявлені вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди якими
позивач просить стягнути з відповідача
2000 грн. підлягають задоволенню
частково з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, що полягає у
душевних стражданнях яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в іншій спосіб, незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішення, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену пунктами 3, 4
частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України, таке відшкодування у

розмірі, визначеному судом, здійснює
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено в судовму
засіданні винним в даній
дорожньо-транспортній пригоді визнано
саме відповідача а тому саме на нього
покладається обов»язок щодо
відшкодування завданої моральної
(немайнової) шкоди.

Пунктом 9 постанови Пленум
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної(
немайнової) шкоди" передбачено, що
розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

У судовому засіданні встановлено,
що позивачу завдана моральна шкода,
шляхом значного пошкодження належного
йому майна, не відшкодування тривалий
час завданої шкоди, намаганням
відповідача уникнути проведення
даного відшкодування, крім того, було
пошкоджено майно позивача, внаслідок
чого настали вимушені зміни у життєвих
стосунках позивача, оскільки йому
необхідно докладати додаткових зусиль
для поновлення попереднього стану,
необхідно було звертатись в різні
інстанцій, витрачати свій особистий
час для вирішення питань, пов"язаних з
отриманням коштів за пошкодження
вказаного автомобіля, витрачати кошти
для продовження попереднього
життєвого ритму.

Виходячи з вищенаведеного,
враховуючи конкретні обставини справи,
а також виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає необхідним стягнути моральну
шкоду з відповідача на користь
позивача у розмірі 200 грн.

Щодо вимог позивачів про
стягнення витрат на правову допомогу в
розмірі 800 грн., суд вважає що дані
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Постановою Кабінетом Міністрів
України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»
затверджено граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом справ.

Згідно з додатком до цієї
Постанови, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, її
граничний розмір не може перевищувати
40% розміру мінімальної заробітної
плати за годину роботи, а компенсація у
цивільних справах витрат, пов'язаних з
проведенням огляду доказів за їх
місцезнаходженням та вчинення інших
дій, необхідних для розгляду справи
(складення позовної заяви) не можуть
перевищувати 50% розміру мінімальної
заробітної плати за сукупність дій,
необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ст.79 ЦПК України
передбачено, що витрати на правову
допомогу входять до витрат, пов»язаних
з розглядом справи.

В силу ст.ст.56, 84 ЦПК України ці
витрати мають бути пов»язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які
допускаються до участі в розгляді
справи і граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом і не може
перевищувати певний розмір
мінімальної заробітної плати за годину
роботи.

Враховуючи надані суду позивачем
документи про сплату останніми 800 грн.
та договору №2 про надання юридичних
послуг не є підставою для стягнення
даної суми витрат оскільки, як
вбачається з даного договору п.1.1
виконавець - ФОП ОСОБА_5 зобов»язується
надати замовнику визначені цим
договором послуги щодо захисту
інтересів останнього в судах загальної
юрисдикції України, шляхом подання
позовної заяви з питання відшкодування
шкоди внаслдок ДТП яке мало місце 17.08.2013
р. а замовник зобов»язується оплатити
такі послуги, однак як вбачається з
матеріалів справи подання даної заяви
було проведено самим позивачем шляхом
поштового направлення, а тому суд не
може вважати посслуги за договором
виконаними, крім того суду не надано
доказів про розрахунок даних витрат,
доказів про те, що ОСОБА_5 відповідно до
ст.84 ЦПК України є адвокатом чи іншим
фахівцем в галузі права.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України суд вважає потрібним стягнути
з відповідача на користь позивача
витрати по сплаті судового збору,
відповідно до суми задоволених вимог в
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 23, 988, 1167, 1187 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 „Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної( немайнової)
шкоди", ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Скарглівка Бердичівського
району Житомирської області,
ідентифікаційний код НОМЕР_3, останнє
відоме місце реєстрації (проживання)
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Корніївка
Полтавської області, ідентифікаційний
код НОМЕР_4, який зареєстрований в
АДРЕСА_2, завдану матеріальну шкоду в
розмірі 9654 грн. 78 коп., вартість
проведення автотоварознавчого
дослідження в розмірі 500 грн., витрати
за виклик на проведення
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 49 грн. 68 коп., моральну
(немайнову) шкоду в розмірі 200 грн.,
сплачений судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп., а всього 10648 ( десять тисяч
шістсот сорок вісім ) грн. 06 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Святошинський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя :

ун. № 759/2925/14-ц

пр. № 2/759/2383/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
П»ЯТНИЧУК І.В.,

при секретарі
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Скарглівка Бердичівського
району Житомирської області,
ідентифікаційний код НОМЕР_3, останнє
відоме місце реєстрації (проживання)
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Корніївка
Полтавської області, ідентифікаційний
код НОМЕР_4, який зареєстрований в
АДРЕСА_2, завдану матеріальну шкоду в
розмірі 9654 грн. 78 коп., вартість
проведення автотоварознавчого
дослідження в розмірі 500 грн., витрати
за виклик на проведення
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 49 грн. 68 коп., моральну
(немайнову) шкоду в розмірі 200 грн.,
сплачений судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп., а всього 10648 ( десять тисяч
шістсот сорок вісім ) грн. 06 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Святошинський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя :