МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.
Справа № 370/985/13-ц

Макарівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді:
В.О. Оберемко,

при секретарі:
Гребінській Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Макарів Київської
області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Мостищанська сільська ради
Макарівського району Київської
області про визнання недійсним рішення
органу місцевого самоврядування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що є правонаступником померлої
ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 і її рідна
сестра, ОСОБА_5, після смерті їхньої
матері - ОСОБА_6 - отримали у спадщину
сільську садибу, а саме: жилий будинок,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який
розташовано на земельній ділянці
загальною площею 0,455 га, про що було
видане відповідне свідоцтво про право
на спадщину за заповітом в рівних
частках на них обох.

Після прийняття спадщини разом із
сестрою вони використовували
успадкований будинок та присадибну
земельну ділянку для господарських
потреб їх сімей та 15.06.1991 року
зареєстрували на кожну з них право
власності на відповідну частину жилого
будинку.

Після смерті сестри ОСОБА_4 - ОСОБА_5
права на її частину будинку та
земельної ділянки перейшли до її
спадкоємців: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є
третіми особами за даним позовом.
Спочатку ніяких конфліктів з приводу
спільного використання приссадибної
земельної ділянки у них не було. Проте,
в наступному ОСОБА_4 як співвласника
будинку спадкоємці сестри почали
обмежувати у використанні її частини
земельної ділянки.

31.10.2002 року Мостищанською сільською
ради народних депутатів 3 сесії 4
скликання було прийнято рішення № 17/2
про передачу безоплатно у приватну
власність ОСОБА_5 усієї присадибної
земельної ділянки загальною площею 0,455
га, на підставі якого видано Державний
акт на право приватної власності на
землю від 29.09.2003 року на ім'я ОСОБА_5
загальною площею 0,455 га, з яких для
будівництва та обслуговування жилого
будинку 0,250 га, для ведення особистого
селянського господарства 0,205 га, які
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, тому за
захистом своїх прав вимушена
звернутися до суду.

В судовому засідання позивач та
його представник викладене підтримали,
позов просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечив щодо задоволення
позову.

Тертя особа, належним чином
повідомлена про день та час розгляду
справи в судове засідання представника
не направила, поважності причин неявки
суду не повідомила, заяв та клопотань
не подавала.

Заслухавши позивача та його
представника, відповідачів, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
встановив, що відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
(а.с.6, 6 зворот) спадкоємцями до майна
померлої ОСОБА_6, а саме: жилого будинку
в АДРЕСА_1, яки розташований на
земельній ділянці площею 0,455 га є
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно державного акту серії Р2 №369210
(а.с.7, 7 зворот) ОСОБА_5 на підставі
рішення Мостищанської сільської ради
народних депутатів 3 сесії 4 скликання
№17/2 від 31.10.2002 року передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,455
га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування жилого будинку 0,25 га,
для ведення особистого селянського
господарства 0,205 га.

Правонаступниками померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 є її чоловік ОСОБА_3
та син ОСОБА_2 (підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом, а.с.8).

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно домоволодіння в
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності з часткою ?
-ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (підтверджується
відповідним витягом, а.с.10, 10 зворот).

Правонаступником померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом, а.с.63).

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 02.10.2012 року по
справі №1016/1409/12 залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 22.07.2012 року у задоволенні
позову ОСОБА_4 про визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на землю на ім'я ОСОБА_5
відмовлено з підстав відсутності
факту перегляду рішення сільcької ради
на предмет його оскарження та
скасування.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом та ст.61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок смерті.

У відповідності до ст.ст. 1268 -1269 ЦК
України спадкоємець за законом чи за
заповітом може прийняти спадщину або
не прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням. Спадщина належить
спадкоємцю з моменту її відкриття не
залежно від часу прийняття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв частину
спадщини, вважається таким, що прийняв
усю спадщину.

Відповідно до ст.144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
для виконання на відповідній
території.

У відповідності із ч.1 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Згідно ст. 12 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні»
розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян і юридичних осіб, відноситься
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначена
виключна компетенція сільських,
селищних, міських рад і таких
повноважень як скасування прийнятих
власних рішень вказаною нормою закону
не передбачено.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

У відповідності до п. «г» ч. 3 ст. 152
Земельного кодексу України захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Частиною 2 ст. 155 Земельного кодексу
України передбачено, що у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Земельного
Кодексу УРСР від 18.12.1990 року (в
редакція, яка діяла на момент прийняття
спадщини), при переході права власності
на будівлю і споруду разом з цими
об'єктами переходить і право володіння
або право користування земельною
ділянкою без зміни її цільового
призначення. В разі зміни цільового
призначення надання земельної ділянки
у володіння або користування
здійснюється в порядку відведення.

Частиною 2 ст. 28 Земельного Кодексу УРСР
від 18.12.1990 року при переході права
власності громадян на жилий будинок та
господарські будівлі і споруди до
кількох власників, а також при переході
права власності на частину будинку, в
разі неможливості поділу земельної
ділянки між власниками без шкоди для її
раціонального використання, земельна
ділянка переходить у спільне володіння
або користування власників будинку і
споруд.

Частиною 1 ст. 29 Земельного Кодексу УРСР
від 18.12.1990 року передбачено, що
громадяни, яким жилий будинок і
господарські будівлі належать на праві
спільної власності, володіють
земельною ділянкою спільно. Володіння
нею визначається співвласниками
жилого будинку і господарських
будівель пропорційно розміру часток у
спільній власності на цей будинок та
будівлі.

Крім того, судом встановлено, що
земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 з
користування гр. ОСОБА_4 у
встановленому законодавством порядку
не вилучалась.

Враховуючи викладене суд вважає, що
рішенням Мостищанської сільської ради
народних депутатів 3 сесії 4 скликання
№17/2 від 31.10.2002 року в частині передачі
у приватну власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,455 га за адресою:
АДРЕСА_1 порушено права ОСОБА_7, як
власника ? частина домоволодіння за
вищевказаною адресою, як наслідок,
рішення сільської ради в цій частині є
недійсним, а позов ОСОБА_8 є таким, що
підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідачів на користь позивача в
рівних частинах в розмірі 229,40 грн.
судового збору.

Враховуючи викладене,
керуючись ст.144 Конституції України,
листом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування», ст.ст. 15, 16, 392, 1218-1219, 1268-1269
ЦК України, ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні", Земельного
Кодексу УРСР від 18.12.1990 року, ст.ст. 152, 155
Земельного кодексу України ст.ст. 10, 11,
60, 88, 212, 215, 223 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недісним рішення 3 сесії 4
скликання Мостищанської сільської
ради народних депутатів №17/2 від 31.10.2002
року в частині передачі безоплатно у
приватну власність ОСОБА_5 земельної
ділянки загальною площею 0, 455 га, з яких
для будівництва та обслуговування
жилого будинку 0,25 га, для ведення
особистого селянського господарства
0,205 га, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних
частинах на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійки судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
В.О. Оберемко