Провадження №2/425/58/14
Справа №425/3806/13-ц
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської
головуючого - судді Коваленка Д.С.,
при секретарі - Малетич О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні Рубіжанського
міського суду Луганської області,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором про надання послуг, збитків,
а також судових витрат, -
ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1) звернулась до Рубіжанського
міського суду Луганської області із
позовом до ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2), яким просила стягнути з нього
борг у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот)
гривень за договором про надання
послуг, укладеним між ними 06 березня 2013
року; матеріальні збитки у розмірі 1000
(одна тисяча) гривень; а також судові
витрати у вигляді: судового збору у
розмірі 232 (двісті тридцять дві) гривні;
витрат пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача у
розмірі 98 (дев'яносто вісім) гривень 40
Про місце, день та час розгляду справи
по суті, сторони повідомлялись
належним чином. У судове засідання 25
лютого 2014 року для розгляду справи по
суті відповідач не з'явився. Позивач
через канцелярію Рубіжанського
міського суду Луганської області подав
заяву, якою просив у випадку неявки
відповідача розглянути справу у
заочному порядку та ухвалити заочне
рішення. При цьому зазначив, що правові
наслідки проведення заочного розгляду
справи та ухвалення заочного рішення
йому відомий та зрозумілий, а
додаткового роз'яснення цих наслідків
судом не потребує. Відповідач причини
неявки у судове засідання не повідомив,
а правом на подачу заперечень та
доказів, якими вони обґрунтовуються не
скористався.

У зв'язку з повторною неявкою в судове
засідання відповідача, який був
належним чином повідомлений про
проведення судового засідання 11 лютого
2014 року та 25 лютого 2014 року (шляхом
публікації в пресі оголошення про
виклик відповідача), та від якого заяви
про розгляд справи за його відсутністю
не надходило і причини неявки ним не
повідомлені, а позивач не заперечив
проти вирішення справи у заочному
порядку, розгляд справи здійснювався
за відсутності відповідача, на
підставі наявних у справі доказів (у
заочному порядку), про що судом була
постановлена ухвала без виходу до
нарадчої кімнати.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовну заяву у повному
обсязі. Просила суд її задовольнити,
оскільки станом на 25 лютого 2014 року
борг у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот)
гривень їй не повернуто, а понесені
збитки не відшкодовані.

Представник позивача підтримав свого
довірителя та просив суд задовольнити
позов у зв'язку з тим, що вимоги
позивача ґрунтуються на положеннях
статей 901, 902, 906, 611, 1166 Цивільного
кодексу України та підтверджуються
документально.

На основі всебічного, повного,
об'єктивного та безпосереднього
дослідження, кожного наявного у
матеріалах справи доказу окремо, і у їх
сукупності, із співставленням та
оцінкою кожного показання свідка та у
їх сукупності, суд встановив наступні
обставини, та відповідно до них
визначив такі правовідносини:

Шостого березня 2013 року між ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_2) було
укладено договір про надання послуг на
користь третьої особи: ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_3), у вигляді
складання позовної заяви та
представництва інтересів останнього в
суді, з метою вирішення питання щодо
поновлення строку для прийняття ОСОБА_3
спадщини ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7, показання свідка
ОСОБА_3 та показання ОСОБА_1, допитаної у
якості свідка).

На виконання вказаного договору,
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків: НОМЕР_1)
сплатила ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2) грошові кошти у розмірі 2500 (дві
тисячі п'ятсот) гривень, у якості плати
за договором (а.с.6,7, показання свідка
ОСОБА_5 та показання ОСОБА_1, допитаної у
якості свідка).

Також, на виконання вказаного договору,
ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків: НОМЕР_3) 06
березня 2013 року видав на ім'я ОСОБА_2
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_2) довіреність
на представництво його інтересів (а.с.5
та показання свідка ОСОБА_3, показання
ОСОБА_1, допитаної у якості свідка).

В липні 2013 року, ОСОБА_2 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків: НОМЕР_2) та ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) розірвали
укладений між ними договір про надання
послуг на користь третьої особи: ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_3), при цьому
домовившись про те, що ОСОБА_2 поверне
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2500 (дві
тисячі п'ятсот) гривень до 01 серпня 2013
року (показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3
та показання ОСОБА_1, допитаної у якості
свідка).

П'ятнадцятого серпня 2013 року, ОСОБА_2
видав розписку, якою підтвердив, що
отримав грошові кошти у розмірі 2500 (дві
тисячі п'ятсот) гривень від ОСОБА_1;
договір на представництво у суді ними
розірваний за їхньою згодою; гроші у
розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень
зобов'язується повернути до 30 вересня
2013 року (а.с.7).

З метою складання позову про стягнення
з ОСОБА_2 боргу у розмірі 2500 (дві тисячі
п'ятсот) гривень через суд та
представництво її інтересів під час
розгляду судом вказаного позову, 21
жовтня 2013 року, ОСОБА_1 уклала з
адвокатом ОСОБА_6 договір доручення, за
що сплатила йому 1000 (одну тисячу)
гривень (а.с.34-36 та показання ОСОБА_1,
допитаної у якості свідка).

Двадцять п'ятого жовтня 2013 року, ОСОБА_1
звернулась до Рубіжанського міського
суду Луганської області з позовом до
ОСОБА_2, яким просила сягнути з нього
борг у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот)
гривень, збитки, які вона змусила
зробити для відновлення свого
порушеного права у вигляді оплати
послуг адвоката у розмірі 1000 (одна
тисяча) гривень, а також судові витрати
(а.с.1-3).

Із встановлених обставин вбачається,
що між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 виникли цивільні
(зобов'язальні) правовідносини у сфері
надання послуг на користь третьої
особи, в яких позивач

виступив замовником послуги (у вигляді
складання позовної заяви та
представництво інтересів третьої
особи в суді), а відповідач її особистим
виконавцем, та в межах яких виник спір
щодо права позивача, як кредитора у
цьому зобов'язанні, на отримання боргу
та відшкодування збитків відповідачем,
як боржником, внаслідок невиконання
боржником вказаного зобов'язання.

Враховуючи визначені судом
правовідносини, для вирішення спору
суд застосовує такі норми
матеріального права, виходячи при
цьому з наступних мотивів:

Відповідно до положень частини першої
статті 509 Цивільного кодексу України
(надалі за текстом - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

В силу положень частини першої статті
218, частини другої статті 509, пункту
першого частини другої статті 11 та
частини першої статті 629 ЦК України
зобов'язання можуть виникати з
договорів, які стають обов'язковими для
виконання сторонами, що їх уклали,
навіть при недодержанні сторонами
письмової форми правочину, яка
встановлена законом, крім випадків
встановлених законом.

Разом з цим, виходячи з положень
частини першої статті 651 та статті 653 ЦК
України, за згодою сторін допускається
розірвання договору, правовим
наслідком чого буде припинення
зобов'язання з моменту досягнення
домовленості про розірвання договору,
що зумовлює припинення права сторін
вимагати повернення того, що було
виконане ними за зобов'язанням до
моменту розірвання договору, якщо інше
не встановлено договором.

Так, ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2), як сторони договору про
надання послуг на користь третьої
особи, домовились про його розірвання,
але при цьому встановили, що ОСОБА_2
зобов'язаний повернути ОСОБА_1 до 01
серпня 2013 року грошові кошти у розмірі
2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень. В
матеріалах справи відсутні докази, які
б підтверджували виконання вказаного
обов'язку відповідачем.

За таких обставин, суд вважає наявність
права позивача, як кредитора у
зобов'язанні, на отримання від
відповідача, як боржника у
зобов'язанні, належних йому грошових
коштів у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот)
гривень (право вимоги боргу) -
доведеним, й таким, що порушується
відповідачем.

Відповідно до положень частини першої
статті 623 ЦК України боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з положеннями пункту першого
частини другої статті 22 ЦК України
матеріальними збитками є витрати, яких
особа зробила для відновлення свого
порушеного права.

З огляду на те, що право позивача на
отримання боргу суд вважає порушеним, а
витрати у розмірі 1000 (одна тисяча)
гривень, які зробив позивач у вигляді
оплати послуг адвоката за підготовку
позовної заяви та представництво
інтересів позивача у суді, суд вважає
такими, що зроблені ним для відновлення
зазначеного права (а.с.34-36), тобто
матеріальними збитками позивача, їх
відшкодування слід визнати належним
способом захисту позивача поряд з
вимогою про стягнення боргу.

Відповідно до частини першої статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю, а
судові витрати у вигляді судового
збору у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок та
витрат, що пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача у розмірі 98 (дев'яносто
вісім) гривень 40 (сорок копійок), які
понесені позивачем по цій справі, суд
вважає

документально підтвердженими
(а.с.10,37-38), вони також підлягають
стягненню на користь позивача з
відповідача в указаній частині. Що
стосується судових витрат в іншій
частині, зокрема: у розмірі 2 (дві)
гривні 60 (шістдесят) копійок, то у їх
стягненні з відповідача слід
відмовити, оскільки вказана сума є
переплатою судового збору, ставка
якого для позову позивача за нормами
п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» та ст.8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» складала саме 229 гривень 40 копійок,
а тому стягненню з відповідача не
підлягає.

Таким чином, позовні вимоги слід
задовольнити повністю, а судові
витрати стягнути на користь позивача
тільки у розмірі 327 (триста двадцять
сім) гривень 80 (вісімдесят) копійок, з
яких: 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 (сорок) копійок - це судовий
збір; 98 (дев'яносто вісім) гривень 40
(сорок копійок) - витрати, що пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Керуючись статтями
1-11,15,57-64,79,88,159-197,208,209,212-215,224-233 Цивільного
процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2) про стягнення з нього боргу у
розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень
за договором про надання послуг на
користь третьої особи: ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_3), укладеного
06 березня 2013 року, а також матеріальних
збитків у розмірі 1000 (одна тисяча)
гривень, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) борг у
розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень
за договором про надання послуг на
користь третьої особи: ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_3), укладеного
06 березня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) матеріальні
збитки у розмірі 1000 (одна тисяча)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) судові
витрати у розмірі 327 (триста двадцять
сім) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано позивачем, або
після закінчення строку для подання
письмової заяви про перегляд заочного
рішення відповідачем, якщо таку заяву
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги заочне рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
Апеляційним судом Луганської області.
У разі подання заяви про перегляд
заочного рішення, якщо його не
скасовано, воно набирає законної сили
після розгляду заяви Рубіжанським
міським судом Луганської області.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду Луганської
області через Рубіжанський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Заочне
рішення може бути переглянуто
Рубіжанським міським судом Луганської
області шляхом подання відповідачем
заяви про перегляд заочного рішення до
цього суду протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя -
Д.С. Коваленко