Справа № 344/9858/14-ц
Провадження № 2/344/3631/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2, представника
позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської
міської ради та ОСОБА_4 про визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд до
Івано-Франківської міської ради,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
52/100 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача та позивач
підтримали заявлені вимоги з мотивів,
викладених в позовній заяві, просили
позов задовольнити.

Відповідач 1 в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся у встановленому
порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1
ст. 224 ЦПК України, та того, що
відповідач про причини неявки суд не
повідомив, а позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можливо провести розгляд справи без
участі відповідача 1.

Відповідач 2 як співвласник іншої
частини будинку, позовні вимоги
визнала.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позов
слід задовольнити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була
власником 52/100 частини домоволодіння по
АДРЕСА_1, яка вподальшому заповітом
заповіла належні їй частини
домоволодіння ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 померла, що посвідчується
Свідоцтвом про смерть (а.с.4).

Попередньо, дане нерухоме майно -
домоволодіння по АДРЕСА_1 складалось:
житловий будинок житловою площею 34.8
м.кв., сарай-літня кухня, два сараї, дві
вбиральні, колодязь, 52/100 частина яких
належала ОСОБА_5, відповідно до
Свідоцтва про право на спадщину за
законом 04.04.1986 року, що зареєстровано
таке в бюро техінвентаризації 16.04.1986р.,
згідно рішення виконкому міської ради,
їй було дано дозвіл на прибудову до
частини житлового будинку (а.с.7,8), в
зв'язку з чим збільшилась житлова площа
на 10.4 м.кв., загальна площа на 37.9 м.кв.
(а.с.9-12). Частина домоволодіння
розміщене на земельній ділянці що
належить на праві власності ОСОБА_5
(а.с.6) Однак за життя правовстановлюючі
документи з врахуванням добудови до
будинку, померла не оформила.

За вимогами стаття 1220, 1223 Цивільного
кодексу України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу). Право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Як слідує з вимог ст.. 1236 цього ж кодексу
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину (ст.. 1268 ЦК).

Позивачі у термін встановлений
ст..1270 ЦК України звернулися до
нотаріуса про прийняття спадщини.

За статтею 1296 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

А стаття 1297 ЦК України передбачає, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України «Про нотаріат», підзаконними
нормативними актами, визначено
нотаріальний порядок оформлення права
на спадщину, що відповідає
встановленій законодавством
сукупності функцій притаманній
юрисдикційній діяльності судів та
нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у постанові Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику в справах
про спадкування».

Згідно витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі Першою
Івано-Франківською державною
нотаріальною конторою зареєстровано
спадкову справу. Однак, в зв'язку з
невідповідністю площі
будинковолодіння зазначеною в
правовстановлюючих документів щодо
належності майна спадкодавцеві (а.с.14),
нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва
про право на спадщину.

Отже даний спір розглядається судом
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
коли є невідповідність у
правовстановлюючому документі.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 331, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України,
керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, жителем АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право
власності на 52/100 будинковолодіння, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя:
Польська М.В.