провадження № 2/756/5566/14
УХВАЛА

22 жовтня 2014 року суддя
Оболонського районного суду м.Києва
Маринченко М.М., розглянувши клопотання
ОСОБА_1 про забезпечення його позову до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки шляхом
заборони відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вчиняти
будь-які виконавчі дії щодо квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому просить визнати
недійсним кредитний договір № 223375327
від 15 травня 2008 року, укладений між ним
та банком, а також визнати недійсним
договір іпотеки від 15 травня 2008 року, за
яким він для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
передав в іпотеку банку квартиру
АДРЕСА_1.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2014 року
відкрито провадження в зазначеній
справі.

Одночасно з позовом позивач подав до
суду клопотання, в якому просить
забезпечити вказаний позов шляхом
заборони відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вчиняти
будь-які виконавчі дії щодо квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1

В обґрунтування клопотання заявник
посилається на те, що рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 05 листопада 2010 року з нього
стягнуто заборгованість за вказаним
кредитним договором та звернуто
стягнення на зазначену квартиру. 16
січня 2014 року банк направив на його
адресу вимогу про виселення з квартири
та зняття з реєстрації. Ухвалою
Оболонського районного суду м. Києва
від 27 січня 2014 року державному
виконавцю відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві надано
дозвіл на примусове проникнення до
квартири. Таким чином виконавчою
службою проводяться виконавчі дії,
спрямовані на звернення стягнення на
квартиру.

Позивач зазначає, що за умови невжиття
вказаних заходів забезпечення позову,
при задоволенні його позову повернення
відчуженої квартири, належної
позивачу, буде значною мірою
ускладнено або взагалі неможливим.

Вказане клопотання не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

З клопотання вбачається, що позивачем
фактично порушується питання про
забезпечення позову шляхом зупинення
звернення стягнення на квартиру в
межах виконавчого провадження,
відкритого з примусового виконання
рішення суду.

Пунктом 5 ч.1 ст.152 ЦПК України
передбачено, що позов може бути
забезпечений зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов
може бути забезпечений зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку.

В даному випадку позивач просить
визнати недійсними кредитний договір
та договір іпотеки і у суду відсутні
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову, які просить
застосувати позивач, може зробити
неможливим чи утруднити виконання
рішення суду щодо визнання недійсними
правочинів.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили.

Оскільки чинним законодавством не
передбачена можливість забезпечення
позову про визнання угод недійсними
шляхом зупинення виконавчих дій
(заборони вчинення таких дій),
спрямованих на виконання рішення в
примусовому порядку, в задоволенні
клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання
ОСОБА_1 про забезпечення його позову до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки шляхом
заборони відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вчиняти
будь-які виконавчі дії щодо квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги на ухвалу суду.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко