У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів:
Висоцької В.С., Колодійчука
В.М.,

Олійник А.С., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на заочне рішення
Красноперекопського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від 26
вересня 2013 року, ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, просило стягнути з
ОСОБА_3 31 133 грн 78 коп. заборгованості за
кредитним договором.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 28
серпня 2011 року між банком та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
SIXRRC27660033, за умовами якого позичальнику
надано кредит у розмірі 7 537 грн 96 коп. зі
сплатою 0,12 % річних на суму залишку
заборгованості строком до 25 серпня 2012
року.

Внаслідок невиконання зобов'язання за
кредитним договором станом на 5 серпня
2013 року виникла заборгованість у
розмірі 31 133 грн 78 коп.

Заочним рішенням Красноперекопського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 26 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 12 листопада 2013
року, позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № SIXRRC27660033 від 26
серпня 2011 року станом на 5 серпня 2013
року у розмірі 9 355 грн 62 коп., яка
складається із заборгованості за
кредитом у розмірі 7 537 грн 96 коп.,
заборгованості за процентами за
користування кредитом - 8 грн 54 коп.,
заборгованості за комісією - 1 809 грн 12
коп. В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судового
збору.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати судові
рішення у справі у частині відмови в
позові, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та ухвалити в цій частині нове рішення
про задоволення позову.

Судові рішення у частині задоволення
позову не оскаржуються, тому судом
касаційної інстанції в цій частині не
переглядаються.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові у частині
стягнення пені та штрафу, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що умови щодо обсягу штрафних
санкцій сторонами не узгоджені,
оскільки не передбачені у заяві
позичальника від 26 серпня 2011 року.

Із висновками судів першої та
апеляційної інстанцій погодитися не
можна з огляду на таке.

Судами встановлено, що 28 серпня 2011 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № SIXRRC27660033,
за умовами якого позичальнику надано
кредит у розмірі 7 537 грн 96 коп. зі
сплатою 0,12 % річних на суму залишку
заборгованості строком до 25 серпня 2012
року.

Внаслідок невиконання зобов'язання за
кредитним договором станом на 5 серпня
2013 року виникла заборгованість у
розмірі 31 133 грн 78 коп., з яких
заборгованість за кредитом - 7 537 грн 96
коп., за процентами - 8 грн 54 коп., за
комісією - 1 809 грн 12 коп., пеня - 19 819 грн 41
коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн,
штраф (процентна складова) - 1 458 грн 75
коп.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Як убачається із матеріалів справи, ПАТ
КБ «ПриватБанк» зазначало, що
підписуючи заяву позичальника на
отримання кредиту, ОСОБА_3 підтвердив
свою згоду на те, що зазначена заява
разом із Умовами та правилами надання
банківських послуг складають між ним
та Банком Договір про надання
банківських послуг.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив із відсутності доказів, що саме
надані суду ПАТ КБ «ПриватБанк» Умови
та правила надання банківських послуг
є частиною укладеного з відповідачем
кредитного договору № SIXRRC27660033 від 26
серпня 2011 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як убачається із заяви позичальника,
підписаної 26 серпня 2011 року ОСОБА_3,
кредитно-заставний договір складають
заява позичальника, та запропоновані
ПАТ КБ «ПриватБанк» Умови та правила
надання банківських послуг, Тарифи
банку.

Із заяви випливає, що відповідач
ознайомився та згоден із Умовами та
правилами надання споживчого кредиту,
які були йому надані у письмовій формі.
Тому не відповідають обставинам справи
висновки судів про те, що банк не довів
отримання відповідачем вказаних Умов,
як додатку до договору.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ
КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду
надав Умови та правила надання
банківських послуг як частини
кредитного договору (а.с. 8-17).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З огляду на наведене та з урахуванням
принципів змагальності й
диспозитивності цивільного
судочинства, саме на відповідача
покладено обов'язок спростувати той
факт, що надані суду ПАТ КБ
«Приватбанк» Умови та правила надання
банківських послуг не є частиною
укладеного договору.

У порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України суд
першої інстанції на викладене уваги не
звернув, не встановив належним чином
обставини справи, не дослідив докази у
справі в їх сукупності та дійшов
передчасного висновку про відмову в
позовних вимогах про стягнення пені та
штрафу.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд у порушення
ст. ст. 303, 315 ЦПК України доводи
апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк»
не перевірив та не спростував їх.

Оскільки допущені судами першої та
апеляційної інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин справи, що мають значення для
правильного її вирішення, судові
рішення у частині стягнення пені та
штрафу підлягають скасуванню
відповідно до ст. 338 ЦПК України із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

На підставі ст. 12 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» матеріали справи
необхідно направити до апеляційного
суду м. Києва для визначення
підсудності справи місцевому
загальному суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Красноперекопського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 26 вересня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 12 листопада 2013 року
у частині стягнення пені та штрафу
скасувати, справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Матеріали справи направити до
апеляційного суду м. Києва для
визначення підсудності справи
місцевому загальному суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С.
Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

А.С. Олійник

О.В. Умнова