Справа № 428/1095/13-ц
Провадження №2/428/1216/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:

головуючого судді
Кордюкової Ж.І.,

при секретарі
Поломаній В.А, Биковій І.Д.,

за участю відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерного
комерційного банку «Індустріалбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р. та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства акціонерного комерційного
банку «Індустріалбанк» про визнання
кредитного договору №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р. недійсним, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне
товариство акціонерний комерційний
банк «Індустріалбанк» (далі - ПАТ АКБ
«Індустріалбанк») звернувся до
Сєвєродонецького міського суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за кредитним договором №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р. В обґрунтування заявлених
вимог позивач посилається на те, що
20.06.2007 р. між АКБ «Індустріалбанк»,
правонаступником якого є ПАТ АКБ
«Індустріалбанк», та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір
№КRСК/0411/379/07. За умовами цього договору
відповідач отримала кредит в сумі 20 000
грн. строком з 20.06.2007 р. по 20.05.2010 р. на
споживчі цілі під 9% річних. Проте
відповідач неналежним чином не
виконувала свої зобов'язання за
договором, внаслідок чого станом на
06.02.2013 р. утворилась заборгованість в
сумі 157 280, 13 грн., а саме: 15 999,99 грн. -
заборгованість за кредитом, 7 362,68 грн. -
заборгованість за відсотками, 12 200 грн. -
заборгованість за комісією, 58 559,96 грн. -
пеня за кредитом, 23 721,50 грн. - пеня за
відсотками, 39 436 грн. - пеня за комісією.
Просив суд стягнути з відповідачки на
свою користь заборгованість по
кредитному договору №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р. в сумі 157 280, 13 грн. та судові
витрати.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до
Сєвєродонецького міського суду із
зустрічним позовом до ПАТ АКБ
«Індустріалбанк» про визнання
кредитного договору №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р. недійсним, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. В
обґрунтування вимог зустрічного
позову зазначила, що ніякого
кредитного договору та заяви на видачу
готівки вона не підписувала, 20 000 грн. в
кредит в ПАТ АКБ «Індустріалбанк» не
отримувала. Через незаконні дії ПАТ АКБ
«Індустріалбанк», починаючи з 2008 р.,
вона тричі змушена була їздити до
Лисичанського МВ УМВС для надання
пояснень та проведення очних ставок, на
що витратила 300 грн., виходячи з
вартості однієї поїздки 50 грн. На
правову допомогу адвоката вона
витратила 3 000 грн. Таким чином, загалом
розмір матеріальної шкоди становить 3
300 грн. Неправомірними діями
відповідача їй було спричинено
моральну шкоду в сумі 25 000 грн. Моральна
шкода полягає в тому, що через
незаконні дії відповідача вона змушена
була страждати більше 5 років, хід її
життя погіршився, вона перебуває в
депресії, постійно відчуває моральні
страждання. Просила суд визнати
недійсним кредитний договір
№КRСК/0411/379/07 від 20.06.2007 р. укладений між
нею та відповідачем, стягнути з
відповідача на її користь матеріальну
шкоду в сумі 3 300 грн., моральну шкоду в
сумі 25 000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача - відповідача ОСОБА_3
підтримала заявлений позов та не
визнала вимоги зустрічного позову.
Суду пояснила, що банком заявлено
вимогу про стягнення боргу на підставі
наявних у відділенні документів. П'ять
місяців борги по кредиту погашались,
після чого оплати не поступали. Остання
оплата була в 2008 р. Анкету приймав
працівник банку ОСОБА_4., відносно якого
кримінальну справу було закрито.
Ніяких винних дій банк щодо ОСОБА_2 не
вчиняв, тому відсутні підстави для
відшкодування шкоди. Просила суд
задовольнити заявлений позов та
відмовити в задоволенні зустрічного
позову.

В судовому засіданні представник
позивача - відповідача ОСОБА_5
підтримала заявлений позов та не
визнала вимоги зустрічного позову.
Просила суд задовольнити заявлений
позов та відмовити в задоволенні
зустрічного позову.

В судовому засіданні відповідач -
позивач ОСОБА_2 підтримала заявлений
зустрічний позов та не визнала вимоги
первісного позову. Суду пояснила, що
ніколи не зверталась до АКБ
«Індустріалбанк» за отриманням коштів.
Вона не знає, як потрапили до банку
копія її паспорту та коду. Паспорт та
код вона не втрачала та нікому не
передавала. Громадянку ОСОБА_6 вона
також не знає. В заповнених від її імені
документах є помилки. Так, в заяві
зазначено, що у неї дочка, а фактично
вона має сина, трудова книжка взагалі
їй не належить, у ПП Сарапової вона
ніколи не працювала, заява заповнена не
її рукою. Відкликала заяву про
забезпечення позову. Просила суд
задовольнити її зустрічний позов та
відмовити в задоволенні первісного
позову.

В судовому засіданні представник
відповідачки - позивачки адвокат
ОСОБА_7 підтримав заявлений зустрічний
позов та не визнав вимоги первісного
позову. Суду пояснив, що ОСОБА_2 жодного
документу, на підставі яких банком
заявлено вимоги, не підписувала. Доводи
банку є надуманими. Відкликав заяву про
забезпечення позову. Просив суд
задовольнити заявлений позов та
відмовити в задоволенні первісного
позову.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
суду пояснила, що їй знайоме прізвище
ОСОБА_2, а зовнішність цієї жінки - ні.
Прізвище пам'ятає, т.я. її викликали в
міліцію для проведення очної ставки.
Конкретно випадок з ОСОБА_2 вона не
пам'ятає, але зазвичай видача грошових
коштів відбувається у касі, куди клієнт
приходить з паспортом і заявою на
видачу грошових коштів. Вона згідно з
інструкцією перевіряє наявність
підписів тих осіб, які мають право на
видачу грошових коштів з каси, тобто
економіста та головного бухгалтера.
Потім перевіряє, чи правильно написана
сума цифрами та прописом, перевіряє
наявність підпису клієнта і
правильність заповнення паспортних
даних. При видачі грошей обов'язково
має бути пред'явлений оригінал
паспорту. При цьому вона не перевіряє,
чи співпадає підпис клієнта в паспорті
і в заяві на видачу готівки, т.я. підпис
в паспорті не є зразком. Ідентифікація
клієнта відбувається у економіста,
тобто в касу клієнт приходить повністю
ідентифікованим, маючи при собі заяву
на видачу готівки та проводку
операційно-робочої бази, тому вона має
видати кошти. При погашенні кредиту в
платіжному документі зазначається
особа, яка взяла кредит, а заплатити
кредит може і інша людина. В заяві на
видачу грошових коштів клієнт ставить
підпис не в її присутності. В міліції їй
стало відомо, що таких осіб, як ОСОБА_2,
яким нібито видавались кредити було
декілька. В «Індустріалбанку» в
Лисичанську вона працювала в період з
вересня 2005 р. по грудень 2008 р.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
суду пояснив, що працював в
«Індустріалбанку» в Лисичанську в
період з червня по вересень 2007 р. До
його обов'язків входила робота з
фізичними особами. Особа, яка бажала
отримати кредит, надавала довідку про
доходи з місця роботи та паспорт, після
чого клієнт перевірявся службою
безпеки та укладався кредитний
договір. Як це в дійсності відбувалось
в «Індустріалбанку», він достовірно не
пам'ятає. Можливо, заяву -анкету і могли
заповнювати від імені клієнта. По
паспорту та ідентифікаційному коду він
ідентифікував клієнта, тобто звіряв
фото в паспорті з тим, хто прийшов.
Також клієнта перевіряла служба
безпеки банку, яка відносилась до
головного офісу. Він не пам'ятає
конкретно випадку з ОСОБА_2, але може
припустити, що з паспортом прийшла
зовнішньо дуже схожа з ОСОБА_2 особа. В
його обов'язки не входило перевіряти
трудову книжку, це був обов'язок служби
безпеки.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, свідчення свідків, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
встановив наступне.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити проценти.

Договір є обов'язковим до виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з п.1.3. Статуту ПАТ АКБ
«Індустріалбанк» є правонаступником
АКБ «Індустріалбанк».

Згідно п.п. 1.1. кредитного договору
№КRСК/0411/379/07 від 20.06.2007 р., укладеного
від імені АКБ «Індустріалбанк» та від
імені ОСОБА_2, остання отримала кредит в
розмірі 20 000 грн. строком з 20.06.2007 р. по
25.07.2010 р., включно, на споживчі цілі зі
сплатою за користування кредитом в
розмірі 9 % відсотків річних.

Згідно з розрахунком заборгованості,
зробленим позивачем, станом на 06.02.2013 р.
по кредитному договору №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р., утворилась заборгованість в
сумі 157 280, 13 грн., а саме: 15 999,99 грн. -
заборгованість за кредитом, 7 362,68 грн. -
заборгованість за відсотками, 12 200 грн. -
заборгованість за комісією, 58 559,96 грн. -
пеня за кредитом, 23 721,50 грн. - пеня за
відсотками, 39 436 грн. - пеня за комісією.

В судовому засіданні відповідач -
позивач ОСОБА_2 заперечувала проти
позовних ПАТ АКБ «Індустріалбанк»,
посилаючись на те, що вона ніякого
договору з банком не укладала, грошей
не отримувала, а підписи, зроблені від
її імені, є підробними.

Згідно з ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно з висновком
судово-почеркознавчої експертизи від
26.11.2013 р. №2859/02/2860/03, яка проводилась
Донецьким НДІСЕ, рукописні записи,
якими заповнено заяву-анкету на
отримання кредиту від 19.06.2007 р.,
виконано не ОСОБА_2 При цьому
експертиза не дала відповіді на
питання про те, чи виконано підпис в
заяві-анкеті на отримання кредиту від
19.06.2007 р., підпис отримувача в заяві
видачу готівки від 20.06.2007 р. №152_9 та
підпис позичальника на усіх аркушах
кредитного договору №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р. ОСОБА_2 у зв'язку з простотою та
обмеженням графічного матеріалу.

Згідно з висновком повторної
судово-почеркознавчої експертизи від
28.02.2014 р. №0769, яка проводилась Київською
незалежною судово-експертною
установою, підпис від імені ОСОБА_2 в
заяві-анкеті на отримання кредиту від
19.06.2007 р., підпис отримувача в заяві
видачу готівки від 20.06.2007 р. №152_9 та
підпис позичальник в кредитному
договорі №КRСК/0411/379/07 від 20.06.2007 р.
виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

У суду немає підстав ставити під сумнів
достовірність висновків обох
експертиз, оскільки вони проводились
судовими експертами, що мають вищу
освіту та відповідну кваліфікацію.

При цьому суд критично оцінює
свідчення свідка ОСОБА_4, який суду
пояснив, що саме до його обов'язків
входила робота з фізичними особами та
саме він здійснював ідентифікацію
клієнтів банку, які отримували кредит
та оформлення документів. На думку суду
такі свідчення можуть бути спробою
уникнути відповідальності, оскільки
відносно ОСОБА_4 вирішувалось питання
щодо порушення кримінальної справи, що
підтверджується копією постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 06.10.2008 р.

Позивачем у відповідності до ч.1 ст.61
ЦПК України не було надано суду
належних та допустимих доказів, які б
спростовували висновки експертиз або
ставили під сумнів їх достовірність.

Зі свідчень свідка ОСОБА_8, було
встановлено, що погасити кредит від
імені позичальника могла будь-яка
особа.

Інших беззаперечних доказів, які б
доводили, що саме ОСОБА_2 здійснювала
повернення кредитних коштів за
договором від 20.06.2007 р. №КRСК/0411/379/07,
представниками позивача - відповідача
ПАТ АКБ «Індустріалбанку» суду надано
не було.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 р. №5 зі
змінами при вирішенні спорів про
визнання кредитного договору
недійсним суди мають враховувати
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема ЦК
(статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19
Закону України "Про захист прав
споживачів".

Зокрема, кредитний договір обов'язково
має укладатись у письмовій формі
(стаття 1055 ЦК); недодержання письмової
форми тягне його нікчемність та не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його нікчемністю. При
вирішенні справ про визнання
кредитного договору недійсним суди
повинні враховувати роз'яснення,
наведені у постанові Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року № 9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними".

За таких обставин суд вважає, що
оскільки відповідач - позивач ОСОБА_2 не
підписувала ні заяву-анкету на
отримання кредиту від 19.06.2007 р., ні заяву
видачу готівки від 20.06.2007 р. №152_9, ні
кредитний договір №КRСК/0411/379/07 від
20.06.2007 р., то відповідно, цей договір є
нікчемним і не породжує для ОСОБА_2
ніяких обов'язків.

Зазначене є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог
позивача-відповідача ПАТ АКБ
«Індустріалбанк» про стягнення боргу
за кредитним договором в повному
обсязі.

Оскільки кредитний договір
№КRСК/0411/379/07 від 20.06.2007 р. є нікчемним, то
у відповідності до положень ч.2 ст. 215 ЦК
України визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається, що є
підставою для відмови в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 в
частині визнання недійсним кредитного
договору №КRСК/0411/379/07 від 20.06.2007 р.

Щодо решти позовних зустрічних вимог
відповідачки-позивачки ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди суд відзначає
наступне.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлені
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду, а саме: майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Таким чином, з аналізу наведених норм
права вбачається, що майнова та
моральна шкода відшкодовується лише за
наявності вини особи, яка її завдала.

В судовому засіданні не було
встановлено вини ПАТ АКБ
«Індустріалбанк» в завданні моральної
шкоди ОСОБА_2 Відповідач-позивач ОСОБА_2
не надала суду належних та достатніх
доказів на підтвердження зазначеної
обставини. За таких обставин суд не
вбачає підстав для задоволення вимоги
про відшкодування на користь ОСОБА_2
моральної шкоди в сумі 25 000 грн.

Також суд вважає, що витрати на проїзд
до Лисичанського МВ УМВС в сумі 300 грн.
та витрати на правову допомогу в сумі 3
000 грн. не є матеріальною шкодою в
розумінні положень ст. 1167 ЦК України, що
також виключає підстави для
задоволення зустрічних позовних вимог
і в цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ
АКБ «Індустріалбанк» на користь ОСОБА_2
підлягають стягненню витрати по оплаті
судових експертиз в сумі 2 472,96 грн. та 2
800 грн. у зв'язку з їх документальним
підтвердженням.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-214, 224-226
ЦПК України, ст. ст. 207, 215, 216, 1054, 1055, 1166, 1167
ЦК України, постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 р. №5 зі
змінами, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в
задоволенні позовних вимог.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
зустрічних позовних вимог.

Стягнути з ПАТ АКБ «Індустріалбанк» на
користь ОСОБА_2 витрати по оплаті
судових експертиз в сумі 2 472,96 грн. та 2
800 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Луганської області
через Сєвєродонецький міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення в повному обсязі складене
16.06.2014 р.

Суддя
Ж. І. Кордюкова