ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
У х в а л а

19 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів:Горелкіної Н.А.,Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,Ситнік О.М.,розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 серпня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання
заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання
заповіту недійсним.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 12 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 03 липня 2013 року,
позов задоволено. Визнано заповіт
ОСОБА_8 від 14 грудня 2010 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 серпня 2013 року
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 12 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
03 липня 2013 року залишено без змін.

У заяві ОСОБА_6 просить допустити
справу до провадження, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 серпня 2013 року скасувати і
ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження Верховного Суду України
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права ОСОБА_6
посилається на ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 березня 2014 року.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у п. 6 постанови від 30 вересня 2011
року «Про судову практику застосування
статей 353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних судових
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Таким чином, аналіз наведеного
судового рішення та судового рішення у
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним вказує на
те, що у вказаних справах різними є
встановлені судами фактичні обставини,
що не дає підстав для висновку про
наявність передбачених ст. 355 ЦПК
України підстав для перегляду судових
рішень у порядку, передбаченому главою
3 розділу V ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко О.М. Ситнік