У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,Юровської Г.В., -розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», подану
представником Шулікою А.В., на заочне
рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 17
грудня 2013 року та рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
24 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що відповідно до укладеного
договору від 26 листопада 2007 року ОСОБА_6
отримала кредит у розмірі 5 тис. грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердила свою згоду на те, що
підписана нею заява разом з Умовами і
правилами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між нею та банком
договір. Однак, своїх зобов'язань
ОСОБА_6 не виконала і станом на 10
жовтня 2013 року за нею рахувалася
заборгованість у загальному розмірі 39
175 грн. 23 коп., яка складається з: 5 тис.
грн. заборгованості за кредитом, 20 108
грн. 55 коп. заборгованості по процентам
за користування кредитом, 11 725 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, а також штрафів:
500 грн. фіксована частина та 1 048 грн.
41 грн. процентна складова, яку позивач
просив стягнути у судовому порядку.

Заочним рішенням Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року позов ПАТ
КБ «Приватбанк» задоволено частково,
стягнуто на його користь з
ОСОБА_6 5 тис. грн. заборгованості за
договором від 26 листопада
2007 року. Вирішено питання про судові
витрати. У задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24
березня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано й ухвалено нове
рішення у справі про відмову в
задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк».

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» порушує питання про
скасування рішення суду першої
інстанції в частині незадоволення
решти позовних вимог та скасування
рішення апеляційного суду, мотивуючи
свої доводи неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням
норм процесуального права, із
ухваленням нового рішення у справі про
задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Рішення апеляційного суду не
відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 26 листопада 2007
року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6
було укладено кредитний договір, який
складається із заяви позичальника,
Умов і правил надання банківських
послуг, Правил користування платіжною
карткою, за умовами якого вона отримала
кредит у розмірі 5 тис. грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Станом на 10 жовтня 2013 року загальний
розмір заборгованості ОСОБА_6 за
кредитним договором становив 39 175 грн. 23
коп.: 5 тис. грн. заборгованості за
кредитом, 20 108 грн. 55 коп. заборгованості
по процентам за користування кредитом,
11 725 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом, а також штрафів:
500 грн. фіксована частина та 1 048 грн.
41 грн. процентна складова

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення боргу у сумі 5 тис.
грн. й відмовляючи в задоволенні решти
позовних вимог в частині стягнення
процентів за користування кредитом,
комісії за користування кредитом, а
також штрафних санкцій, суд першої
інстанції виходив із недоведеності та
з неналежного обґрунтування позивачем
нарахованих сум.

Апеляційний суд, не погодився з таким
висновком суду першої інстанції, й
вважав, що в задоволенні позову слід
відмовити за пропуском строку позовної
давності, оскільки перебіг строку
позовної давності починався з часу
невиконання відповідачем свого
зобов'язання, тобто з 30 листопада
2008 року, а закінчувався 30 листопада 2011
року. При цьому, суд застосував до
спірних правовідносин положення ст. 259
ЦК України, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
відповідно до якої, позовна давність за
позовом про повернення споживчого
кредиту застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Однак з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 3 статті 267 ЦК України
визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
якщо кредитодавець у позасудовому
порядку або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або погашення
іншого боргового зобов'язання
споживача, кредитодавець не може у
будь-який спосіб вимагати будь-якої
плати або винагороди від споживача за
таке звернення. При цьому кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Згідно із правовим висновком
Верховного Суду України, викладеним у
постанові № 6-126 цс 13 від 20 листопада 2013
року, який є обов'язковим для
застосування судами України
відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, п. 7
ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

У зв'язку з викладеним не можна
погодитися із висновком апеляційного
суду про застосування строку позовної
давності без заяви сторони у спорі та
відмову в задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк», відповідно до п. 7 ч. 11 ст.
11 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Отже, у порушення ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції
неправильно застосував п. 7 ч. 11 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», що вплинуло на
неправильне встановлення обставин
справи із урахуванням предмета
доказування.

З огляду на вказані вище обставини,
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегій суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», подану
представником Шулікою А.В.,
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від
24 березня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук Судді:
А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська