Справа №333/5741/14-ц
Провадження №2/333/2351/14
Комунарський районний суд м.Запоріжжя
судді Тучкова
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
№333/5741/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу з ОСОБА_2,
зареєстрованого 06.12.2003 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Комунарського районного управління
юстиції м.Запоріжжя (актовий запис №766),
посилаючись на те, що життя з
відповідачем не склалося, фактичні
шлюбні відносини припинені з лютого 2014
року, бажання продовжувати їх відсутнє,
тому він просить суд розірвати шлюб,
укладений з відповідачем. Їхня спільна
неповнолітня дитина буде проживати з
ним, а відповідач прийматиме участь у
її вихованні та утриманні.
Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений судом своєчасно та
належним чином, надав суду заяву, в якій
просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного
процесуального кодексу України
розглядати справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримав повністю,
проти винесення заочного рішення не
Відповідач, повідомлена судом належним
чином про час та місце розгляду справи,
у судове засідання не з'явилася і не
повідомила суд про причини неявки.
Оскільки суд не має відомостей про
причину неявки відповідача,
повідомленої належним чином,
відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
Вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
На підставі свідоцтва про одруження,
серії НОМЕР_1 виданого 06.12.2003 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Комунарського
районного управління юстиції
м.Запоріжжя, встановлено, що 06.12.2003 року
сторони уклали шлюб, про що в книзі
реєстрації шлюбів було зроблено
відповідний актовий запис за №766 (а.с.8).
Відповідно до свідоцтва про
народження, серії НОМЕР_2, виданого
21.09.2004 року Відділом реєстрації актів
цивільного стану Комунарського
районного управління юстиції
м.Запоріжжя (а.с.9), сторони є батьками
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
Судом також встановлено те, що сім'я
розпалась остаточно, спільне
господарство не ведеться, бажання до
примирення у сторін відсутнє.
Відновити шлюб неможливо, так як, між
сторонами відсутня любов, взаємна
Відповідно до ст.51 Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного
кодексу України визначено, що шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу
України кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на особисту свободу і може
мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу
України передбачено, що позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.
Згідно ст.111 Сімейного кодексу України
суд приймає міри до збереження шлюбу,
якщо це не суперечить моральним
засадам суспільства.
В даному випадку сторони вважають
неможливим з моральної точки зору
продовжувати шлюбні відносини, тому
суд не може зобов'язати їх прийняти
заходи до примирення.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку, що подальше
спільне життя сторін і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам та
інтересам їхньої дитини, що мають
істотне значення.

На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, позов є обґрунтованим і
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так як позивач просив не стягувати з
відповідача сплачений ним при подачі
позовної заяви до суду судовий збір,
тому суд вважає за необхідне не
стягувати з відповідача на користь
позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.104, 105, 111, 112, 113, 114, 115 СК
України, ч.4 ст.169, ст.ст.88, 209, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 06.12.2003 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Комунарського районного управління
юстиції м.Запоріжжя (актовий запис №766).

ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2», яке
було змінене під час державної
реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке
набрало законної сили, є документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачеві не пізніше трьох днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С. Тучков