Справа 206/2663/14-ц
Провадження 2/206/784/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:
Кушнірчука Р.О.,

при секретарі: Ковтун
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Восьмої державної
нотаріальної контори в особі
державного нотаріуса Хорошманенко
Наталії Сергіївни про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтував тим, що звернувшись до
Восьмої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на ? частини земельної
ділянки площею 4,740 гектарів, він
отримав постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2014
року, якою йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті його батька -
ОСОБА_3, оскільки він за життя не
зареєстрував своє право власності на
цю ? частин земельної ділянки, а
відповідно не набув права власності на
неї. Позивач вважає, що зазначена
постанова винесена з порушенням вимог
діючого законодавства, що стало
причиною його звернення до суду з
вказаним позовом, в якому він просить
суд визнати незаконною та скасувати
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 14.01.2014 року,
винесену державним нотаріусом Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Хорошманенко
Наталією Сергіївною та зобов'язати
державного нотаріуса видати йому
свідоцтво про право на спадщину за
законом на ? частину земельної ділянки
площею 4,740 гектарів у межах згідно з
планом, розташовану на території
Любимівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька -
ОСОБА_3 (а.с.2-3).

Позивач та його представники в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали.

Відповідач проти позовних вимог
заперечувала, вважаючи постанову
такою, що винесена з дотриманням норм
діючого законодавства та Інструкції
про вчинення нотаріальних дій.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
мати позивача - ОСОБА_4.

15 грудня 2010 року до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку,
розташовану на території Любимівської
сільради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області звернулись
чоловік померлої - ОСОБА_3 та син
померлої - ОСОБА_1, які прийняли
спадщину згідно ст. 1268 ЦК України
шляхом постійного проживання зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

15 грудня 2010 року за реєстровими
номерами 1-2246, 1-2250 Восьмою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою були видані
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку площею 4,740
га. у межах згідно з планом, розташовану
на території Любимівської сільради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках
кожному.

Таким чином, твердження позивача про
те, що його батько ОСОБА_3 за життя не
отримав у нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину за
законом на вищевказану ? частини
земельної ділянки - не відповідають
дійсності, а тому не можуть бути
підставою для задоволення позову в
порядку спадкової трансмісії.

З наданих матеріалів спадкової справи
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача - ОСОБА_3, який на день
смерті був зареєстрований та постійно
мешкав за адресою: АДРЕСА_1.

24 липня 2012 року до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини за законом
звернулися син померлого - ОСОБА_5 та
дочка померлого - ОСОБА_6.

ОСОБА_1 прийняв спадщину згідно ст. 1268
Цивільного кодексу України шляхом
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, що
підтверджується штампами в домовій
книзі про реєстрацію спадкоємця зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

14 січня 2014 року до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/2 частину земельної
ділянки, площею 4,740 га. у межах згідно з
планом, розташовану на території
Любимівської сільради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області звернувся
син ОСОБА_3 - ОСОБА_1.

Згідно спеціального нормативного акту,
який керується в свої діяльності
нотаріус, а саме п.п. 4.20 п. 4 Глави 10
Розділу II Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
видача свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку нотаріусом
проводиться на підставі документів,
оформлених відповідно до ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та витягу з Державного
земельного кадастру.

За змістом ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі:

- договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

- свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

- свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

державних актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку у випадках, встановлених
законом;

- рішень судів, що набрали законної
сили;

- інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

З огляду на те, що у відповідності до
вказаних вище норм закону батько
позивача - ОСОБА_3 за життя не
зареєстрував своє право власності на ?
(одну другу) частину земельної ділянки
площею 4,740 гектарів у межах згідно з
планом, розташовану на території
Любимівської сільської ради
Дніпропетровського району,
Дніпропетровської області та
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
тому він не набув права власності на
зазначену частину земельної ділянки.

У пункті 3.1 інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
також звертається увага і на те, що
належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі земельну
ділянку є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на житловий будинок,
земельну ділянку, то спадкоємець також
не набуває права власності у порядку
спадкування. До спадкоємця переходять
лише визначені майнові права, які
належали спадкодавцеві на час
відкриття спадщини. Для набуття права
власності у встановленому
законодавством порядку спадкоємець
повинен здійснити дії, які необхідні
для набуття права власності на
визначене нерухоме майно.

Аналізуючи наведені вище норми права
та співвідношуючи їх з встановленими в
судовому засіданні фактичними
обставинами справи, а також те, що право
власності на ? частину земельної
ділянки за померлим ОСОБА_3 не було
зареєстроване, суд приходить до
висновку про правомірність дій
нотаріуса щодо відмови позивачу у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті його батька
ОСОБА_3, а отже необхідність відмови у
задоволенні позову у заявлений
позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Самарський
районний суд м. Дніпропетровська.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя:
Р.О. Кушнірчук