Ухвала

іменем україни

27 жовтня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Радомишльського районного
суду від 28 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 27 серпня 2014 року,

в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
встановлення нікчемності правочину,

в с т а н о в и в:

Рішенням Радомишльського районного
суду від 28 липня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду Житомирської області від 27 серпня
2014 року рішення Радомишльського
районного суду від 28 липня 2014 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
попередніх інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, мотивуючи свої вимоги
неправильним застосуванням судами
норм матеріального права та порушенням
норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення
попередніх інстанцій ухвалені у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, оскільки суди
вірно встановили, що в спірному пункті
5.1 кредитного договору сторони
погодили, що у частині сплати
винагороди за надання фінансового
інструменту набуває чинності з моменту
його підписання обома сторонами, в
інших частинах, з моменту надання
позичальником розрахункових
документів або оформлення касових
документів з метою використання
кредитів в межах зазначених у них сум і
діє в обсязі виданих позичальникові
коштів до повного виконання сторонами
зобов'язань за договором. Умови
спірного договору не порушують
публічний порядок, не суперечать
закону та погоджені обома сторонами.

За таких обставин, суди
дійшли вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Таким чином, з
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Радомишльського районного суду від 28
липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Житомирської області від 27 серпня
2014 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
встановлення нікчемності правочину,
відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко