АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Лук'яненко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» - Олонової
ЯниВолодимирівни на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської РДА у м. Києві про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 рокупредставник позивача
ПАТ «УкрСиббанк» звернувся в суд із
зазначеним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просив
звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором №88349 від 18
червня 2008 року за реєстровим №2444, а
саме: 3-ну квартиру, загальною площею 68,9
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що є власністю: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва на право
власності на житло виданого
Святошинською райрадою у м. Києві від
31.12.2004 року, згідно з розпорядженням від
31.12.2004 року за №3343 та зареєстрованого в
КМ БТІ від 17.02.2005 року у реєстрову книгу
№7968, для задоволення вимог ПАТ
«УкрСиббанк», що виникли на підставі
договору про надання споживчого
кредиту №0 від 18.06.2008 року в
розмірі 157 141,41 долар США 41 цент, що за
курсом НБУ станом на 03.12.2013 року
становить 1 256 031,30 грн., з яких: кредитна
заборгованість - 97 032,13 дол. США, що за
курсом НБУ станом на 03.12.2013 року
становить 775 577,82 грн, заборгованість по
процентам - 60 109,28 дол. США, що за курсом
НБУ станом на 03.12.2013 року становить 480
453,48 грн, та заборгованості по сплаті
пені за порушення термінів повернення
кредиту та процентів за кредит в
розмірі - 64 806,16 грн.

Встановити спосіб реалізації
нерухомого майна - предмету іпотеки за
іпотечним договором №88349 від 18 червня
2008 року за реєстровим №2444, а саме:
шляхом проведення прилюдних торгів
предмета іпотеки, у межах процедури
виконавчого провадження, з дотриманням
вимог Закону України «Про іпотеку», та
встановити початкову ціну, визначену
на підставі оцінки майна здійсненої
суб'єктом оціночної діяльності
відповідно до законодавства та
вирішити питання судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
ОСОБА_3 не виконує умови договору
кредиту, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка підлягає стягненню
в судовому порядку шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року в
задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник позивача ПАТ «УкрСиббанк»
- Олонова Я.В. подала апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що суд ухвалив
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що в чинному
законодавстві України, в тому числі і в
ЗУ «Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» відсутня будь-яка імперативна
норма, яка б вказувала заборону
виносити рішення суду, або прямої
вказівки на відмову у вимозі про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Крім того, ухвалення рішення про
звернення стягнення ще не означає
виконання цього рішення, так само як
отримання цього рішення позивачем не
означає пред'явлення виконавчих листів
до примусового виконання.

Зазначила, що на стадії судового
розгляду справи ЗУ «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» не може бути
застосований у зв'язку з наявністю
чітко сформульованих диспозицій його
статей, які суд першої інстанції
невірно інтерпретує та застосовує в
процесі вирішення справи. Даний закон
тимчасово застосовується на стадії
примусового виконання рішення.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з неможливості звернення
стягнення на предмет іпотеки з огляду
на оголошений мараторій проведення
такого стягнення.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» в разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до п.1 ч. 1 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Судом встановлено, що 18.06.2008 року між
позивачем та ОСОБА_3, укладено Договір
про надання споживчого кредиту
№0. у розмірі 100 000 дол. США.

З метою забезпечення своєчасного і
повного виконання зобов'язань за
кредитним договором, позивачем, на
підставі Договору іпотеки №88349 від 18
червня 2008 року за реєстровим №2444,
прийнято від: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 в заставу нерухоме майно -
предмет іпотеки, а 3-ну кімнатну
квартиру №16, загальною площею 68,9 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.(а.с
15-17)

Предмет іпотеки є приватною спільною
власністю Іпотекодавців на підставі
Свідоцтва на право власності на житло
виданого Святошинською райрадою у м.
Києві від 31.12.2004 року за №3343 та
зареєстрованого в КМ БТІ від 17.02.2005 року
у реєстрову книгу №7968. (а.с. 42)

Позивач виконав свої зобов'язання,
надавши кредитні кошти в повному
розмірі, проте, відповідач ОСОБА_3 свої
зобов'язання по поверненню кредиту
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 03.12.2014 року загальна сума
заборгованості становить 157 141,41 долар
США 41 цент, що за курсом НБУ станом на
03.12.2013 року становить 1 256 031,30 грн., з
яких: кредитна заборгованість - 97 032,13
дол. США, що за курсом НБУ станом на
03.12.2013 року становить 775 577,82 грн,
заборгованість по процентам - 60 109,28 дол.
США, що за курсом НБУ станом на 03.12.2013
року становить 480 453,48 грн, та
заборгованості по сплаті пені за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів за кредит в розмірі - 64 806,16
грн.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про неможливість
задоволення позову банку, оскільки
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» забороняє
здійснення стягнення заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки - квартиру, загальна площа якої,
не перевищує 140,00 кв.м.

Так, відповідачі не є суб'єктами Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», належна їм
квартира має загальну площу 68, 90 кв.м.,
іншого нерухомого майна у власності
відповідачів не встановлено, а згоди на
примусове стягнення заборгованості на
предмет іпотеки відповідачі не
надавали.

Разом з тим, апеляційна інстанція
вказує на те, що апелянт не втрачає
можливість захистити порушене право
щодо кредитної заборгованості шляхом
пред'явлення відповідного позову.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» - Олонової Яни
Володимирівни - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 23 жовтня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді