Справа № 755/984/14-ц
Провадження № 2/755/1439/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарях Лисенко М. В., Бондар О. П., Сиченко К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування посилаючись на те, що 14.09.2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 ОСОБА_6 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1, 1/2 частину якого він подарував своєму синові ОСОБА_7, а також земельна ділянка розміром 0,0425 кв.м., 1/2 частину якої ОСОБА_5 отримав у спадок від ОСОБА_5.ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1. В нотаріальній конторі їй видали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлого на частину земельної ділянки. Тому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти вимог позивача за первіснимпозовом не заперечують. Звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки посилаючись на те, що ОСОБА_6 10 квітня 2003 року подарував їй, як дружині свого покійного сина ОСОБА_8 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1. Житловий будинок розташований на земельній ділянці, а тому відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до неї перейшло право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1. Тому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Треті особи в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по 1/2 частині належить жилий будинок по АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування жилого будинку від 11.12.2002 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.12.2013 року та договором дарування жилого будинку від 10.04.2003 року (а.с.5, 6, 58).

ОСОБА_615 липня 2002 року на підставі рішення Київської міської ради від 27 квітня 2000 року було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована на території міста Києва у Дніпровському районі на АДРЕСА_1 (а.с.4). З державного акта вбачається, що земля, площею 0,0425 гектарів передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2010 року вбачається, що ОСОБА_5 успадкував після смерті ОСОБА_6 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п. 12 роз'яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов'язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зі спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 (а.с.81-129) вбачається, що ОСОБА_1 як спадкоємиця майна ОСОБА_5 звернулась до П'ятнадцятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, але постановою від 11.11.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, оскільки ОСОБА_5, успадкувавши 1/2 частину земельної ділянки не провів державну реєстрацію свідоцтва про право на спадщину (а.с.103).

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки, ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 як спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_5, даний будинок знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1, співвласницею 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі договору дарування. Позивач як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом не мають можливості в інший спосіб захистити свої права та отримати документ, який підтверджує право власності на належну їм частку земельної ділянки, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині земельної ділянки по АДРЕСА_1 за кожним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 377, 392, 1218 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0425 га.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0425 га.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко