печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Середницькому Є.В.,за участю:
позивача:ОСОБА_2,відповідача:ОСОБА_3,роз
глянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.)
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3
(далі - відповідач, ОСОБА_3.) в якому
просить розірвати шлюб з відповідачем
та стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що з 21.07.2012 року вона
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від шлюбу народився син,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, з травня 2014
року сторони припинили спільне
проживання, як подружжя та не ведуть
спільне господарство. Основною
причиною розпаду сім'ї є різниця в
поглядах на життя, у зв'язку з чим
подальше спільне проживання і
збереження шлюбу є неможливим та
суперечитиме інтересам сторін.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав повністю.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, дослідивши та оцінивши
письмові докази у справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 21.07.2012 року у
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Каневу
Канівського міськрайонного управління
юстиції у Черкаській області між
позивачем та відповідачем було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів
про одруження зроблено відповідний
актовий запис № 94. Від вказаного шлюбу
мають малолітню дитину - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, сторони бажають розірвати шлюб,
строк на примирення просили не
надавати, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, а відповідач проти
цього не заперечує, більш того, позов
визнає та просить задовольнити.

Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного
кодексу України, шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
органі державної реєстрації актів
цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст.. 24 Сімейного
кодексу України, шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу
України, кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність і
може мати наслідки, встановлені
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що регулювання
шлюбно-сімейних правовідносин
здійснюється на принципах
добровільності, взаємоповаги,
взаєморозуміння, а держава забезпечує
принцип свободи шлюбу та принцип
свободи розірвання шлюбу, встановивши,
що між сторонами втрачене
взаєморозуміння, подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам подружжя,
примирення подружжя та збереження
шлюбно-сімейних відносин неможливе,
більш того, відповідач в судовому
засіданні визнав позов, що не
суперечить чинному законодавству та не
порушує права, свободи та інтереси
інших осіб, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, а шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 слід розірвати.

Відповідно до ст.. 113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки ОСОБА_2 при реєстрації шлюбу
змінила прізвище, суд роз'яснює
позивачеві право на вибір прізвища
після розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позовні
вимоги, то з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 243,60 грн.
у відшкодування судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 21,
24, 56, 105, 110-112 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 79, 88, 174, 212-215, 223
Цивільного процесуального кодексу
України, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Каневу
Канівського міськрайонного управління
юстиції у Черкаській області, актовий
запис № 94.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243
грн. 60 коп. у відшкодування судових
витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В. Кирилюк