Справа № 169/372/14-ц
Провадження № 2/169/85/14
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
смт. Турійськ

Турійський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Турак О.В.

при секретарі
Луцик Н.М.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2 та просить стягувати з нього на
її користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини його
доходу, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня пред'явлення позову до
суду і до досягнення дитиною
повноліття, а також аліменти на її
утримання в розмірі 1/4 частини його
доходу, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду і до досягнення дитиною
трьохрічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27
вересня 2013 року позивач з відповідачем
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач стверджує,
що вони з відповідачем проживають
окремо, дитина залишилась на її
утриманні, а домовленості з
відповідачем щодо розміру та
добровільної сплати аліментів між ними
не досягнуто. Крім того, чоловік не
здійснює витрат на її утримання, хоч
має таку можливість, оскільки працює в
ТзОВ «Агротехніка» та отримує
стабільний дохід.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала повністю, ствердила
наведені у ньому факти.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
ствердив, що він не відмовляється від
обов'язку сплачувати аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
заявленому позивачем розмірі, однак
заперечував позовні вимоги в частині
стягнення з нього аліментів на
утримання дружини, оскільки остання
має можливість забезпечувати себе
самостійно.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку про задоволення позову. При
цьому суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27 вересня 2013 року
перебувають у шлюбі, який
зареєстрований Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Турійського
районного управління юстиції
Волинської області, актовий запис №36
(а. с. 4).

Як видно зі свідоцтва про народження
(а. с. 5), сторони мають неповнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в даний час не працює,
оскільки перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку.

Відповідач ОСОБА_2 працює у ТзОВ
«Агротехніка» та отримує заробітну
плату, що стверджується довідкою про
його доходи (а. с. 6).

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Згідно з Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 р. № 719-VIІ, прожитковий мінімум
для дитини віком до 6 років з 01 січня 2014
року становить 1032 грн. на одну особу.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодних належних
і допустимих доказів, які б
підтверджували ту обставину, що він
неспроможний сплачувати аліменти у
заявленому в позові розмірі.

Враховуючи матеріальне становище
відповідача, відсутність на його
утриманні інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних батьків, тощо, те, що він
є молодою працездатною особою і
спроможний платити аліменти на
утримання своєї неповнолітньої дитини,
суд дійшов висновку про наявність в
даному випадку передбачених законом
підстав для задоволення позову і
вважає за доцільне та достатнім
стягувати із відповідача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 1/3 частини його доходу, що не є
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку .

Крім того, згідно ч.ч.2, 4 ст.84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Право на утримання
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з наведеної норми
матеріального права, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дружини, з якою проживає дитина, у
заявленому позивачем розмірі,
враховуючи те, що відповідач працює, та
може надавати таку допомогу. Доказів
протилежного відповідачем не надано.

Покликання відповідача на ту
обставину, що позивач може
забезпечувати себе самостійно, не
заслуговують на увагу суду, оскільки
відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право
на утримання дружина, з якою проживає
дитина, має незалежно від того, чи вона
працює та незалежно від її
матеріального становища.

Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір справляється в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 при
подачі даного позову була звільнена
від сплати судового збору, то
відповідно до вимог зазначеного
Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України
з відповідача в дохід держави слід
стягнути 243.60 грн. судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст. 84, 180, 181,
182, 184 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 88, 197, 209, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частки його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 11 червня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання в розмірі 1/4
частки його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 11 червня 2014 року
і до досягнення дитиною трьох років,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243.60 грн. (двісті
сорок три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Турійський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий