Справа №
Провадження № 2/359/1627/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Саган В.М.

при секретарі
Репі А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бориспіль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів.

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду із даним
позовом, в якому просить зменшити
розмір аліментів, утримуваних з нього
за рішенням Бориспільського
міськрайонного суду № 1005/7146/2012 р. від
07.08.2012 р., на користь ОСОБА_2 на утримання
дитини ОСОБА_3 в розмірі 13 частити
заробітної плати до 16 від заробітної
плати щомісячно; зробити перерахунок
аліментів виплачених за весь період
часу починаючи з 18.07.2012 р., враховуючи
те, що з лютого 2013 р. по липень 2013 р. він
не працював і не мав інших доходів.

У судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, та пояснив,
що рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07.08.2012 року з нього стягнуто
аліменти на утримання дитини доньки
ОСОБА_3 у розмірі 13 частини його
заробітку щомісячно до досягнення
дитиною повноліття. На підставі
вищевказаного рішення суду видано
виконавчий лист про стягнення
аліментів. Зазначив, що в ОСОБА_1 крім
доньки ОСОБА_3, є ще донька від першого
шлюбу ОСОБА_4, на яку позивач
добровільно та своєчасно сплачує
грошові кошти в розмірі 700 грн.

При цьому сума утримуваних
аліментів становить більш ніж 50 % його
заробітку, що перевищує встановлену
законом частку та відповідно
унеможливлює їх сплату. В зв»язку з цим,
просив задовольнити позовні вимоги та
зменшити розмір аліментів.

Представник відповідача
позовні вимоги не визнав, пояснив, що з
тексту рішення суду від 07.08.2012 року про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини
вбачається, що позивач ОСОБА_1 позовні
вимоги визнав та погодився на
стягнення аліментів на утримання
доньки ОСОБА_3 в розмірі 13 частини
щомісячно. Також зазначив, що
добровільна сплата коштів на
утримання доньки ОСОБА_4, не є
утримання згідно виконавчого листа, і
не може бути доказом того, що
сплачуються аліменти на дитину більше
50 % заробітку. Вважає, що підстав для
зменшення розміру аліментів не має, а
тому просив відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 з 08.09.2004 року
перебував у шлюбі з ОСОБА_5.( а.с. 11).

В шлюбі народилася дитина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження.( а.с. 8).

Згідно свідоцтва про розірвання
шлюбу, виданого відділом РАЦС
Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві 04.03.2010 року, шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано 04 березня
2010 року, про що в Книзі реєстрації
розірвань шлюбів зроблено відповідний
актовий запис за № 194. ( а.с. 12).

Встановлено, що сторони по справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року,
який розірвано рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
від 07.08.2012 року.( а.с. 4,5, 10).

Від даного шлюбу сторони мають
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.9).

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07.08.2014 року з ОСОБА_1 стягнуто на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 13
частини його заробітку( доходу)
щомісячно, починаючи з 18.07.2012 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Із вищезазначеного рішення
вбачається, що відповідач ОСОБА_1 в
судовому засіданні позов визнав,
згоден на стягнення з нього аліментів
в розмірі 13 частини його
заробітку(доходу).

Згідно довідки ТОВ « Укрлогістика»
№ 123 від 16.10.2014 року, ОСОБА_1 працює в ТОВ
« Укрлогістика» з 01.07.2013 року по даний
час на посаді- керуючий складом. З
липня 2014 року по даний час, згідно його
заяви від 31.07.2014 року, утримуються
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в сумі
700 грн., щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 187 Сімейного
Кодексу, на підставі заяви одного з
батьків аліменти можуть бути
відраховані і тоді, коли загальна сума,
яка підлягає відрахуванню на підставі
заяви та виконавчих документів,
перевищує половину заробітної плати,
пенсії, стипендії, а також якщо з нього
вже стягуються аліменти на іншу дитину.

Таким чином, здійснення
відрахувань із заробітної плати
позивача у вигляді стягнення
аліментів на утримання його дітей, не
суперечить діючому законодавству
України та спростовує доводи
представника позивача стосовно того,
що загальний розмір відрахувань із
заробітної плати позивача не може
перевищувати 50%.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст..61 цього
Кодексу.

Судом не встановлено юридично
значимих обставин, визначених ч. 1 ст. 192
СК для зміни розміру аліментів,
стягнутих за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити позивачу в задоволенні його
вимог .

В зв'язку з відмовою в
задоволенні позову, понесені позивачем
судові витрати по сплаті судового
збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 187, 192 Сімейного Кодексу України
та ст.ст.10,11,60,79,88,209,212- 215 ЦПК України, суд
-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано до Апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Саган В.М.