АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука
М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача Голікової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 02 жовтня 2014 року про відмову в
поновленні пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 11.10.2014 відмовлено ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в задоволенні
заяви про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документу до виконання.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та постановити нову про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання. Вважає, що висновок суду про
відсутність доказів поважності
пропуску строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону. При цьому також вказує,
що виконавчі листи були видані судом та
отримані банком лише 19.06.2013, а рішення
набрало законної сили 22.08.2011, тобто
строк пропущено з причин, які є
поважними.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу з
викладених в ній підстав та просив її
задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, а відтак їх неявка не
перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 305
ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення представника апелянта,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
першої інстанції виходив з відсутності
доказів поважності пропуску строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Вказаний висновок суду є законним та
обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 11.08.2011 частково задоволено
позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та стягнуто солідарно з відповідачів 15
295 грн. 62 коп. і судові витрати.

Сторони були обізнані про ухвалене
судом рішення та отримали його копію,
що підтверджується матеріалами справи
(а.с. 84, 85, 87).

З заявою про видачу виконавчих листів
уповноважений представник банку
звернувся до суду лише 19.06.2013, які були
йому видані (а.с. 89).

У липні 2013 року банк звернувся до суду з
заявою про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчих
листів до виконання та виправлення
помилки у виконавчому листі (а.с. 92-94).

В заяві від 26.07.2013 представник банку
просив залишити без розгляду заяву про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчих листів до
виконання та виправлення помилки у
виконавчому листі (а.с. 105).

Ухвалою суду м. Києва від 26.07.2013 заяву
залишено без розгляду (а.с. 108).

04.09.2014 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
знову звернулось до суду з заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, оскільки виконавчою службою
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з пропуском
строку пред'явлення документу до
виконання і вказана постанова до банку
не надходила.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» строк
пред'явлення до виконання рішення суду
становить один рік з наступного дня
після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Зі змісту вказаної заяви та з
матеріалів справи не вбачається жодних
об'єктивних причин пропуску стягувачем
строку пред'явлення виконавчих листів
до виконання, які б могли бути визнані
поважними, у відповідності з вимогами
закону, а відтак висновок суду про
пропуск строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання без
поважних причин, є цілком правомірним і
відповідає, як вимогам закону, так і
наявним у справі матеріалам.

При цьому, слід зазначити, що й в суді
апеляційної інстанції стягувач не
повідомив жодних причин пропуску
строку, які б могли бути визнані
поважними, а посилання в апеляційній
скарзі на пропуск строку у зв'язку
невчасною видачею судом виконавчих
листів та необізнаністю про відмову у
відкритті виконавчого провадження, не
може братись до уваги, оскільки
по-перше, виконавчий лист видається за
заявою сторони, а з такою заявою банк
звернувся лише 19.06.2013, в той час як
рішення суду набрало законної сили
22.08.2011, тобто після спливу строку на
пред'явлення виконавчого документа на
виконання, а по-друге, пред'явивши
виконавчі листи до виконання у
виконавчу службу стягувач мав
можливість контролювати хід
виконавчого провадження, цікавитись
справою та своєчасно вживати
необхідних заходів, однак таким правом
не скористався.

Отже, викладені в заяві причини
пропуску строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання, не
є поважними, оскільки строк пропущено
саме у зв'язку з бездіяльністю
стягувача, а не з будь-яких інших
об'єктивних та незалежних від нього
причин.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що оскаржувана ухвала постановлена
судом з додержанням вимог закону, а
доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом норм процесуального
права є безпідставними та не
обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України,
підставами для відхилення скарги на
ухвалу суду першої інстанції і
залишення ухвали без змін є
постановлення судом першої інстанції
ухвали з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення ухвали
суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 02 жовтня 2014 року про відмову в
поновленні пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді