У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про
виселення з приміщення, яке є предметом
іпотеки та зняття з реєстрації, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 09 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 10 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8, про
виселення з приміщення, яке є предметом
іпотеки та зняття з реєстрації.

Позивач посилався на те, що 09 квітня 2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8
був укладений кредитний договір про
надання кредиту у вигляді кредитної
лінії у розмірі 250 тис. грн., строком до 09
квітня 2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 09 квітня 2008 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» і
відповідачами укладено договір
іпотеки, згідно з умовами якого
відповідачі надали в іпотеку нерухоме
майно, а саме: трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_8
зобов'язань за кредитним договором, 09
квітня 2012 року Пролетарським районним
судом м. Донецька ухвалено рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу квартири.

У порядку виконання вимог Закону
України «Про іпотеку» 13 липня 2012
року на адресу проживання відповідачів
були направлені вимоги про виселення в
добровільному порядку протягом місяця
рекомендованою кореспонденцією згідно
з реєстром на відправку поштових
відправлень.

Оскільки станом на 19 лютого 2013 року
житлове приміщення відповідачем не
звільнено, позивач просив виселити
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
мешкають у квартирі АДРЕСА_1, та зняти
їх з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, а також
стягнути з відповідачів судовий збір у
розмірі 229 грн 40 коп.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 09 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 10 лютого 2014 року, позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. Виселено
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, правильно
виходив з того, що у порядку
виконавчого провадження триває
процедура реалізації предмета іпотеки,
відповідачі належним чином
повідомлялись про звільнення квартири,
однак у добровільному порядку
звільнити спірну квартиру відмовились,
а тому дійшов висновку про виселення
відповідачів з квартири АДРЕСА_1.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 09 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 10 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Макарчук М.А.