У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Кеміня М.П.,
Джуги С.Д.,

при секретарі : Чейпеш
С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Міжгірського районного суду
від 29 липня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Національного природного
парку «Синевір» про поновлення на
роботі,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на
рішення Міжгірського районного суду
від 29 липня 2014 року, яким йому у
задоволенні позову до Національного
природного парку «Синевір» про
поновлення на роботі - відмовлено.

У скарзі просить скасувати зазначене
рішення, як постановлене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, і ухвалити нове рішення, яким
його позов задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримали.

Представник відповідача Національного
природного парку «Синевір» у судове
засідання не з»явився, хоча про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, а тому його неявка
згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта, його представника,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працював на посаді провідного інженера
з охорони природних екосистем відділу
державної охорони ПЗФ НПП «Синевір».

Наказом директора НПП «Синевір» №52-0
від 07 травня 2014 року ОСОБА_1 звільнений
з роботи з 07 травня 2014 року за прогул
по ст.40 ч.4 КЗпП України у зв'язку з
невиходом на роботу без поважних
причин.

Вказане звільнення позивача з роботи
відповідачем було проведено у
відповідності з вимогами трудового
законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
його власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку прогулу (в тому
числі відсутності на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

З матеріалів справи слідує, що позивач
ОСОБА_1 01.04.2014 року з 09.00 години до 12.00
годин; 02 квітня 2014 року з 13.00 години до
17.00 годин та 11.04.2014 року з 13.00 години до
17.00 годин був відсутній на роботі, про
що комісією складено акти про
відсутність на роботі, які слугували
підставою для звільнення позивача з
роботи.

Згідно актів про відмову від пояснення
від 14.04.2014 року слідує, що позивач
відмовився надати пояснення стосовно
його відсутності на роботі 01.04.2014 року з
09.00 години до 12.00 годин; 02 квітня 2014 року
з 13.00 години до 17.00 годин та 11.04.2014 року з
13.00 години до 17.00 годин.

Факт відсутності позивача на роботі 1, 2
та 11 квітня 2014 року також
стверджується копією табелю обліку
робочого часу за квітень 2014 року НПП
«Синевір», копією із журналу відлучень
НПП «Синевір», копіями наказів №67, №68
від 18.04.2014 року директора НПП «Синевір»
про не нарахування бухгалтерією
ОСОБА_1 заробітної плати за 1,2 та 11
квітня 2014 року.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що він
01.04.2014 року приймав участь у
позапланових заходах державного
нагляду (контролю) в Колочавському
ПОНДВ НПП «Синевір», то колегія суддів
вважає, що така причина відсутності на
роботі не є поважною, оскільки
відповідно до п.4.1 Правил внутрішнього
трудового розпорядку НПП «Синевір»
працівник зобов'язаний бути на
робочому місці впродовж всього
робочого часу за винятком перерв на
відпочином та харчування; при
виконанні трудових (службових)
обов'язків та відлученням з робочого
місця - записуватися в книгу відлучок.
Відлучення з роботи можливе лише з
дозволу (розпорядження) керівника.
Однак, позивач будь-якого
розпорядження чи вказівки про участь у
проведенні перевірки 01.04.2014 року від
керівництва НПП «Синевір» не
отримував, і розпорядженням №6 від
31.03.2014 року (а.с.35) на участь у проведенні
позапланових заходів державного
контролю за дотриманням
природоохоронного законодавства в НПП
«Синевір» - не уповноважувався. Крім
цього, про участь у вказаних заходах
позивач зобов'язаний був довести до
відома керівництво НПП «Синевір»,
однак цього не зробив, що вказує на його
відсутність на роботі 01.04.2014 року з 09.00
години до 12.00 годин без поважних причин.

Стосовно відсутності позивача на
роботі 02.04.2014 року з 13.00 години до 17.00
години, то він також був відсутній без
поважних причин, оскільки матеріалами
справи встановлено, що позивач
перебував у слідчому відділенні
Міжгірського РВ УМВС України в
Закарпатській області з 8.00 години до
9.00 години, що стверджується
показаннями свідка ДІМ ОСОБА_4, а після
на роботі з 13.00 години до 17.00 годин був
відсутній, що вказує на його
відсутність на роботі без поважних
причин більше трьох годин протягом
робочого дня, що у відповідності до п.4
ст.40 КЗпП України є самостійною
підставою для звільнення позивача з
роботи за прогул.

Щодо відсутності позивача на роботі 11
квітня 2014 року, то колегією суддів
встановлено, що позивач перебував у
слідчому відділенні Міжгірського РВ
УМВС України в Закарпатській області
на слідчих діях, а саме на допиті в
якості свідка у зв'язку з
розслідуванням кримінального
провадження, де знаходився більше
однієї години зранку з 9.30 години до 10.30
години, що стверджується довідкою
слідчого СВ Міжгірського РВ УМВС Жаба
В.І. (а.с.36), а після проходив медичний
огляд у Міжгірській районній лікарні,
що стверджується картою працівника,
який підлягає попередньому
(періодичному) огляду та медичною
картою амбулаторного хворого, який
позивач проходив у відповідності до
наказу директора НПП «Синевір» №230 від
11 грудня 2013 року «Про проходження
працівниками НПП «Синевір» в 2014 році
обов'язкового щорічного медичного
огляду працівників».

Таким чином, апеляційним судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 11 квітня
2014 року був відсутній на роботі з
поважних причин.

Однак, суд першої інстанції помилково
встановив, що позивач 11 квітня 2014 року з
13.00 години до 17.00 годин був відсутній на
роботі без поважних причин, а тому
колегія суддів вважає, що даний епізод
з рішення суду першої інстанції в цій
частині, як підстава для звільнення
позивача з роботи за прогул, підлягає
виключенню.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
ліквідації підприємства, установи,
організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і
3 статті 41 цього Кодексу, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника) первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених
законодавством про працю, виборний
орган первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник,
розглядає у п'ятнадцятиденний строк
обґрунтоване письмове подання
власника або уповноваженого ним органу
про розірвання трудового договору з
працівником.

Подання власника або уповноваженого
ним органу має розглядатися у
присутності працівника, на якого воно
внесено. Розгляд подання у разі
відсутності працівника допускається
лише за його письмовою заявою. За
бажанням працівника від його імені
може виступати інша особа, у тому числі
адвокат. Якщо працівник або його
представник не з»явився на засідання,
розгляд заяви відкладається до
наступного засідання у межах строку,
визначеного частиною другою цієї
статті. У разі повторної неявки
працівника (його представника) без
поважних причин подання може
розглядатися за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи,
виборний орган первинної
профспілкової організації НПП
«Синевір» подання дирекції НПП
«Синевір» №296 від 14.04.2014 року про
отримання згоди на звільнення ОСОБА_1,
який вчинив прогул (а.с.37-38), вперше
призначив до розгляду на 17.04.2014 року,
про що ОСОБА_1 був повідомлений під
розписку, що стверджується а.с.38 на
звороті. З листа профспілкового
комітету НПП «Синевір» від 18.04.2014 року
слідує, що засідання профспілкового
комітету, яке було призначено на 17.04.2014
року не відбулося у зв'язку з
відсутністю більшості членів
профспілкового комітету (відсутність
кворуму). Повторне засідання
призначено на 07.05.2014 року з повторним
повідомленням членів профкому та
ОСОБА_1 (а.с.39). Про повторне засідання
профспілкового комітету НПП «Синевір»
ОСОБА_1 був повідомлений (а.с.38 на
звороті), однак на засідання не
з»явився.

З протоколу №3 засідання профкому НПП
«Синевір» від 07.05.2014 року слідує, що
згідно подання дирекції НПП «Синевір»
№296 від 14.04.2014 року профком дав згоду на
звільнення у зв'язку з порушенням
трудової дисципліни з охорони
природних екосистем НПП «Синевір»
ОСОБА_1 - одноголосно (а.с.4).

Отже, судом встановлено, що внаслідок
повторної неявки позивача без поважних
причин на засідання профкому, виборний
орган первинної профспілкової
організації подання директора НПП
«Синевір» розглянув за відсутності
ОСОБА_1, у встановлені законом строки і
в порядку, передбаченому ч.ч.2, 3 ст.43
КЗпП України.

Крім цього, під час розгляду справи
судом першої інстанції на запит суду
профспілковий комітет НПП «Синевір»
повторно розглянув подання дирекції
НПП «Синевір» і дав згоду на звільнення
інженера з охорони природних екосистем
НПП «Синевір» ОСОБА_1 за прогул, що
стверджується витягом з протоколу №4
розширеного засідання профкому НПП
«Синевір» від 10.06.2014 року (а.с.84).

Щодо повторного розгляду
профспілковим комітетом НПП «Синевір»
подання дирекції про звільнення
позивача з роботи, то зазначена
обставина не вказує на порушення прав
позивача при звільненні його з роботи і
відповідно не є підставою для
поновлення його на роботі.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 на роботі 01.04.2014 року з
09.00 години до 12.00 годин та 02 квітня 2014
року з 13.00 години до 17.00 годин був
відсутній без поважних причин, а тому
його звільнення з роботи за прогул за
п.4 ст.40 КЗпП України відповідачем було
проведено у відповідності до вимог
трудового законодавства та з
додержанням процедури звільнення.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що
ухвалою Міжгірського районного суду
від 05.05.2014 року його було відсторонено
від посади провідного інженера з
охорони природно-заповідного фонду
Національного природного парку
«Синевір» для запобігання ризику
вчинення ним протиправних дій та
продовження злочинної діяльності,
забезпечення виконання покладених на
нього обов'язків у кримінальному
провадженні строком на два місяці до
05.07.2014 року, у зв'язку з чим вважає
звільнення незаконним, не заслуговують
на увагу, оскільки відсторонення
працівника від роботи не перешкоджає
власнику або уповноваженому ним органу
звільнити працівника за прогул, який
мав місце до його відсторонення від
роботи (прогул мав місце 1 та 2.04.2014 року,
а від роботи позивач був відсторонений
05.05.2014 року).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову ОСОБА_1 у позові за його
недоведеністю.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст.308 ЦПК
України підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга позивача відхиленню,
оскільки суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, ст.235 КЗпП України, колегія
суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду
від 29 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді :