Номер провадження: 22-ц/785/5916/14
Головуючий у першій інстанції Добров
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 11 квітня 2014 року
по справі за позовною заявою
Садівничого товариства "Ветеран ОдВО"
до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог, - управління
Держземагенства у Комінтернівському
районі Одеської області, ОРФ ДП "Центр
державного земельного кадастру",
Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Комінтернівського районного
нотаріального округу ОСОБА_8,
реєстраційної служби
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області
про визнання недійсним державних актів
на земельні ділянки, про відміну
реєстрації земельних ділянок, про
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,
витребування з чужого незаконного
володіння земельних ділянок,
зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, Садівничого товариства
"Ветеран ОдВО", за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог, -
ОРФ ДП "Центр Державного земельного
кадастру", приватного нотаріуса
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_8, управління Держземагенства у
Комінтернівському районі Одеської
області, Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, про визнання добросовісним
набувачем та вилучення земельної
ділянки з чужого незаконного
володіння, та зустрічною позовною
заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Садівничого
товариства "Ветеран ОдВО", за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог, - ОРФ ДП "Центр
Державного земельного кадастру",
приватного нотаріуса
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_8, управління Держземагенства у
Комінтернівському районі Одеської
області, Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області про визнання добросовісним
набувачем та вилучення земельної
ділянки з чужого незаконного
володіння,-

встановила:

Садівниче товариство «Ветеран ОдВО»
(уточнюючи свої позовні вимоги)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог, - управління Держземагенства у
Комінтернівському районі Одеської
області, ОРФ ДП "Центр державного
земельного кадастру", Чорноморської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області, ОСОБА_7,
приватного нотаріуса
Комінтернівського районного
нотаріального округу ОСОБА_8,
реєстраційної служби
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області
про визнання недійсним державних актів
на земельні ділянки, про відміну
реєстрації земельних ділянок, про
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,
витребування з чужого незаконного
володіння земельних ділянок, та
просило його задовольнити в повному
обсязі з підстав, викладених в
уточненому позові, а в задоволенні
зустрічних позовів ОСОБА_4, ОСОБА_6
просило відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5, Садівничого товариства
«Ветеран ОдВО», за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог, -
ОРФ ДП «Центр Державного земельного
кадастру», приватного нотаріуса
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_8, управління Держземагенства у
Комінтернівському районі Одеської
області, Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, яким просив суд визнати його
добросовісним набувачем та вилучити
земельну ділянку з земель Садівничого
товариства «Ветеран ОдВО» (т.3 а.с.75-76).

У свою чергу ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, Садівничого
товариства «Ветеран ОдВО», за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог, - ОРФ ДП «Центр
Державного земельного кадастру»,
приватного нотаріуса
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_8, управління Держземагенства у
Комінтернівському районі Одеської
області, Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, яким просив суд визнати його
добросовісним набувачем та вилучити
земельну ділянку з земель Садівничого
товариства «Ветеран ОдВО» ( т.3 а.с.73-74).

ОСОБА_5, ОСОБА_3 вважаючи, що їм на
законних підставах Чорноморською
селищною радою Комінтернівського
району Одеської області були надані
спірні земельні ділянки, та оформлені
державні акти на земельні ділянки,
просили відмовити в задоволенні позову
Садівничого товариства «Ветеран ОдВО»,
та задовольнити вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_6 з
підстав, вказаних в позовах позивачів.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 11 квітня 2014
року позовні вимоги Садівничого
товариства «Ветеран ОдВО» задоволено в
повному обсязі.

Визнано договір купівлі-продажу
земельної ділянки, загальною площею 0,100
га, цільове призначення земельної
ділянки «для ведення садівництва », що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 19.06.2007 року між ОСОБА_7, діючої
від імені ОСОБА_3 з однієї сторони, та
ОСОБА_4 з другої сторони, недійсним з
моменту його укладення.

Визнано договір купівлі-продажу
земельної ділянки, загальною площею 0,100
га, цільове призначення земельної
ділянки «для ведення садівництва », що
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
укладений 19.06.2007 року між ОСОБА_7, діючої
від імені ОСОБА_5 з однієї сторони, та
ОСОБА_6 з другої сторони, недійсним з
моменту його укладення.

Витребувано від ОСОБА_4 земельну
ділянку, загальною площею - 0,100 га,
цільове призначення земельної ділянки
«для ведення садівництва », що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, набуте
ним на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
19.06.2007 року, та повернуто Садівничому
товариству «Ветеран ОдВО».

Витребувано від ОСОБА_6 земельну
ділянку, загальною площею - 0,100 га,
цільове призначення земельної ділянки
«для ведення садівництва », що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, набуте
ним на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
19.06.2007 року та повернуто Садівничому
товариству «Ветеран ОдВО».

Визнано недійсним та скасовано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 656256 від
05.11.2007 року, площею 0,100 га, цільове
призначення «для ведення садівництва
», розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_4.

Визнано недійсним та скасовано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 656255 від
05.11.2007 року, площею 0,100 га, цільове
призначення «для ведення садівництва»,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2
виданий на ім'я ОСОБА_6.

Скасовано державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 656256 від
05.11.2007 року, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за реєстр. №
62, площею 0,100 га, цільове
призначення «для ведення садівництва»,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
виданий Комінтернівським районним
відділом земельних ресурсів Одеського
обласного головного управління
земельних ресурсів Державного
комітету України по земельних ресурсах
на ім'я ОСОБА_4.

Скасовано державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 656255 від
05.11.2007 року, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за реєстр. №
61, площею 0,100 га, цільове
призначення «для ведення садівництва»,
розташовану за адресою АДРЕСА_2,
виданий Комінтернівським районним
відділом земельних ресурсів Одеського
обласного головного управління
земельних ресурсів Державного
комітету України по земельних ресурсах
на ім'я ОСОБА_6.

Встановлено порядок виконання рішення
таким чином, що рішення, після набрання
ним законної сили, є підставою для
повернення ОСОБА_4, державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 656256 від 05.11.2007 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за реєстр. №
62, розташовану за адресою АДРЕСА_1,
виданий Комінтернівським районним
відділом земельних ресурсів Одеського
обласного головного управління
земельних ресурсів Державного
комітету України по земельних ресурсах
на ім'я ОСОБА_4 до Управління
Держземагенства у Комінтернівському
районі Одеської області.

Встановлено порядок виконання рішення
таким чином, що рішення, після набрання
ним законної сили, є підставою для
повернення ОСОБА_6, державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 656255 від 05.11.2007 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за реєстр. №
61, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2, виданий Комінтернівським
районним відділом земельних ресурсів
Одеського обласного головного
управління земельних ресурсів
Державного комітету України по
земельних ресурсах на ім'я ОСОБА_6 до
Управління Держземагенства у
Комінтернівському районі Одеської
області.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь Садівничого
товариства «Ветеран ОдВО» державне
мито у розмірі 51 грн. та ІТЗ судового
розгляду у розмірі 30 грн..

В задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати,
ухвалити по справі нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог
Садівничого товариства «Ветеран ОдВО»
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Апеляційну скаргу також подав ОСОБА_4, в
якій просить скасувати рішення суду в
частинах:

- визнання договору купівлі-продажу
земельної ділянки, загальною площею 0,100
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 19.06.2007 року між ОСОБА_7, діючої
від імені ОСОБА_3 з однієї сторони, та
ОСОБА_4 з другої сторони, недійсним з
моменту його укладення;

- витребування від ОСОБА_4, земельної
ділянки загальною площею - 0,100 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
повернення Садівничому товариству
«Ветеран ОдВО».

- визнання недійсним та скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 656256 від
05.11.2007 року, площею 0,100 га, цільове
призначення «для ведення садівництва»,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_4.

- скасування державної реєстрації
права власності на земельну ділянку
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 656256 від
05.11.2007 року, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_4.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволені позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги
Садівничого товариства «Ветеран ОдВО»,
суд першої інстанції виходив з того, що
передані у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_3
земельні ділянки (які згодом були
продані ОСОБА_4 та ОСОБА_6.) перебувають
у постійному користуванні Садівничого
товариства «Ветеран ОдВО», яке не
надавало згоди на передачу зазначених
земельних ділянок у приватну власність
ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Крім того, в рамках
кримінальної справи, порушеної проти
селищного голови ОСОБА_9, було
встановлено підроблення ним службових
документів, а саме рішення
Чорноморської селищної ради № 216 від
17.12.2003 року шляхом внесення неправдивих
відомостей, тобто було порушено
порядок безоплатної передачі у
власність земельних ділянок.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 не були власниками спірних
земельних ділянок та не мали права ними
розпоряджатися. Способи захисту
порушених майнових прав повинні
відповідати способам, передбаченим
чинним законодавством. Статтею 16 ЦК
України не передбачено такого способу
захисту як визнання добросовісним
набувачем, тому вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_4
не підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи, та не
спростовується сторонами, що
відповідно до рішення Чорноморської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області № 31 від 24.10.1998
року Садівничому товариству «Ветеран
ОдВО» було надано в постійне
користування із земель запасу
Чорноморської селищної ради земельну
ділянку загальною площею 8,1 га для
ведення колективного садівництва, та
01.03.1999 року видано державний акт на
право постійного користування землею.

Рішенням Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області № 216 від 17.12.2003 року ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 в приватну власність для
ведення садівництва було безкоштовно
передано земельні ділянки загальною
площею по 0,1 га за адресою: садове
товариство «Ветеран ОдВО», АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 ( т. 4 а.с.19-21, 210-211).

Садівниче товариство « Ветеран ОдВО »
діє на підставі Статуту, ЗУ «Про
об'єднання громадян» та чинного, на
момент вчинення правочину,
законодавства.

Відповідно п. 10 Статуту членами
товариства можуть бути громадяни, які
мають земельні ділянки в товаристві, а
також новоприйняті, що досягли 16 років.

Пунктом 11 Статуту передбачено, що
прийняття громадян в члени товариства
та виключення з нього відбувається за
письмовою заявою правлінням
товариства в місячний строк з дня
подання заяви з послідуючим
затвердженням загальними зборами
(зборами уповноважених) членів
садівничого товариства. Кожний
вступаючий в члени садівничого
товариства вносить вступний внесок.
Особа стає членом товариства після
сплати ним вступного членського внеску
з урахуванням інфляції.

З матеріалів справи вбачається, що
05.01.2005 року ОСОБА_5 виданий державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯА № 271734, на земельну
ділянку АДРЕСА_2, площею 0,100 га, а ОСОБА_3
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 271733, на
земельну ділянку АДРЕСА_1, площею 0,100 га.

Згідно з протоколом № 25 від 17.12.2003 року
пленарного засідання 25 сесії
Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської ХХІV
скликання (т.4 а.с.5-18) на сесії ради не
розглядалося питання про виділення
земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про місцеве
самоврядування» до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить: передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 35 Земельного кодексу
України громадяни України із земель
державної і комунальної власності
мають право набувати безоплатно у
власність або на умовах оренди
земельні ділянки для ведення
індивідуального або колективного
садівництва.

Згідно з п. 5 ст. 35 Земельного кодексу
приватизація земельної ділянки
громадянином - членом садівницького
товариства здійснюється без згоди на
те інших членів цього товариства.

У своїй позовній заяві Садівниче
товариство «Ветеран ОдВО» посилалось
на незаконність рішення Чорноморської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області, оскільки
зазначеним рішенням у приватну
власність громадянам, які не є членами
Садівничого товариства «Ветеран ОдВО»,
без згоди товариства, були передані
земельні ділянки, що належать на праві
постійного користування садівничому
товариству.

З листів голови правління та в.о. голови
правління СТ «Ветеран ОдВО»,
адресованих управлінню державного
контролю за використанням та охороною
земельних ресурсів та Одеській
міжрайонній природоохоронній
прокуратурі» (т.1 а.с.210; т.2 а.с.184; т.4
а.с.28), та належних відповідей (т.1 а.с.73-74,
76), вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не є
та ніколи не були членами Садівничого
товариства «Ветеран ОдВО».

Довідки про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є
членами садівничого товариства та
користуються земельними ділянками по
АДРЕСА_2 та 19, були надані Чорноморською
селищною радою за підписом селищного
голови ОСОБА_9 без відповідних на те
повноважень, а тому не могли бути
підставою для безоплатної передачі у
власність земельних ділянок.

Також, як було встановлено судом,
відносно селищного голови
Чорноморської селищної ради Одеської
області ОСОБА_9 було порушено
кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366
Кримінального кодексу України -
службове підроблення, тобто внесення
посадовою особою в офіційні документи
завідомо неправдивих відомостей, а
також складання та видача завідомо
неправдивих документів, що призвело до
тяжких наслідків.

В ході розгляду зазначеної
кримінальної справи досліджувались
видані головою селищної ради витяги з
рішення Чорноморської селищної ради
від 17.12.2003, державні акти на право
приватної власності на земельні
ділянки серії ЯА № 271734 від 05.01.2005 року
та серії ЯА № 271733 від 05.01.2005 року, видані
на підставі зазначеного рішення
Чорноморської селищної ради № 216 від
17.12.2003 року.

В матеріалах справи наявні протоколи
допиту ОСОБА_9, в яких він зазначав, що
питання про безоплатну передачу у
приватну власність земельних ділянок
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на порядок денний 25
сесії Чорноморської селищної ради не
виносились та не розглядались, а
внесені дані в рішення Чорноморської
селищної ради є недійсними.

Постановою Южного міського суду
Одеської області від 07 травня 2007 року
встановлено, що ОСОБА_9 скоїв злочин,
передбачений ст. 366 ч. 1 КК України, але
кримінальна справа у відношенні ОСОБА_9
була закрита, у зв'язку зі спливом
строку давності, та лише з цих підстав
ОСОБА_9 був звільнений від відбування
покарання.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян
провадиться у разі: приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що порядок безоплатної передачі у
власність земельних ділянок був
порушений, оскільки передані у
власність ОСОБА_5 та ОСОБА_3 земельні
ділянки перебувають у постійному
користуванні Товариства, яке не давало
згоди на передачу зазначених земельних
ділянок їм у приватну власність.

Таким чином, рішення Чорноморської
селищної ради № 216-ХХІV від 17.12.2003 року в
частині безкоштовної передачі в
приватну власність земельних ділянок
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, видачі відповідних
державних актів на право власності на
земельні ділянки та реєстрації
зазначених державних актів в книзі
реєстрації державних актів прийнято
незаконно.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що оскільки
державний акт є посвідченням права
приватної власності на земельну
ділянку, та видається на підставі
рішення відповідної ради про передачу
у власність земельної ділянки, яке в
даному випадку є протиправним,
державні акти, видані ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
є недійсними.

Постановою Комінтернівського
районного суду Одеської області від
27.12.2010 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.08.2011 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 28.11.2013 року, дії
Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області визнані протиправними; рішення
№ 216-XXIV від 17.12.2003 року в частині
передачі безкоштовно земельних
ділянок, площею 0,1 га, в садовому
товаристві «Ветеран ОдВО» АДРЕСА_2 та 19,
в приватну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_3
для ведення садівництва, видачі їм
державних актів на право приватної
власності на землю, реєстрації
державних актів в книзі реєстрації
державних актів на право приватної
власності на землю та внесені змін до
земельно-кадастрових документів,
зобов'язані гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_3
виконати обов'язки власників земельних
ділянок, згідно з ст. 91 Земельного
кодексу України визнане недійсним;
державні акти на право власності на
земельні ділянки серії ЯА № 271734 та
серії ЯА № 27133, видані ОСОБА_5 та ОСОБА_3
Чорноморською селищною радою від 05.01.2005
року визнані недійсними.

Ухвалою Комінтернівського районного
суду Одеської області від 07.09.2007 року у
цивільній справі № 2-3102/07 накладено
арешт на земельну ділянку, розташовану
за адресою: Одеська область,
Комінтернівський район, с.м.т.
Чорноморське, Садівниче товариство «
Ветеран ОдВО» АДРЕСА_2, площею 0.1 га.

Ухвалою Комінтернівського районного
суду Одеської області від 07.09.2007 року у
цивільній справі № 2-3101/07 накладено
арешт на земельну ділянку, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1, площею 0.1 га.

19.06.2007 року між ОСОБА_7, діючої від імені
ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_4, з
другої сторони був укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
загальною площею 0,100 га, цільове
призначення земельної ділянки «для
ведення садівництва», що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Також у цей день, між ОСОБА_7,
діючої від імені ОСОБА_5 з однієї
сторони та ОСОБА_6 з другої сторони, був
укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки, загальною площею 0,100
га, цільове призначення земельної
ділянки «для ведення садівництва», що
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

При цьому, як правильно зазначив
суд першої інстанції, ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
як сторони укладених договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,
відповідно п. 3.1. Договору заперечували
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, і не
повідомили, що з приводу даних спірних
земельних ділянок у суді знаходиться
справа.

05.11.2007 року на ім'я ОСОБА_4
Комінтернівським районним відділом
земельних ресурсів Одеського
обласного головного управління
земельних ресурсів видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 656256, зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за реєстр. №
62, площею 0,100 га, цільове
призначення «для ведення садівництва»,
розташованої за адресою АДРЕСА_1.

05.11.2007 року на ім'я ОСОБА_6
Комінтернівським районним відділом
земельних ресурсів Одеського
обласного головного управління
земельних ресурсів видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 656255, зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за реєстр. №
61, площею 0,100 га, цільове
призначення «для ведення садівництва»,
розташованої за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином, аналізуючи зазначене,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції обґрунтовано, на
законних підставах задовольнив
позовні вимоги Садівничого товариства
«Ветеран ОдВО», яке є титульним
володільцем, постійним користувачем
земельної ділянки 8,0697 га, яка надана
йому для ведення колективного
садівництва з додатком до державного
акту «Планом зовнішніх меж».

Відповідно ст. 19 ЗК України (в редакції
від 13.03.92 р.) і ст. 123 ЗК України (в
редакції від 25.10.2001 р.) надання
земельних ділянок юридичним особам у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування за
проектами відведення цих ділянок.

Конституційний Суд України в рішенні
від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 (у справі N
1-17/2005 за конституційним поданням 51
народного депутата України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 92,
пункту 6 розділу X "Перехідні положення"
Земельного кодексу України (справа про
постійне користування земельними
ділянками) вказав, що стосовно права
постійного користування земельними
ділянками діє механізм захисту,
гарантований статтями 13, 14, 41, 55
Конституції України ( 254к/96-ВР ).

Цим рішенням Конституційний Суд
України встановив, що громадяни та
юридичні особи не можуть втрачати
раніше наданого їм права користування
земельною ділянкою.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
форм державного акту на право
власності на земельну ділянку та
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою» від
02.04.2002 року N 449 раніше видані державні
акти на право приватної власності на
землю, державні акти на право власності
на землю та державні акти на право
постійного користування землею
залишаються чинними і підлягають
заміні в разі добровільного звернення
громадян або юридичних осіб.

Пунктом 5.6. зазначеного Рішення
Конституційного Суду України від 22
вересня 2005 року N 5-рп/2005 «Суб'єктивне
право на земельну ділянку виникає і
реалізується на підставах і в порядку,
визначених Конституцією України
(254к/96-ВР), Кодексом (2768-14) та іншими
законами України, що регулюють
земельні відносини. Підставою для
виникнення права на земельну ділянку є
відповідний юридичний факт. Чинний
Кодекс (2768-14) серед підстав набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами не називає
оформлення чи переоформлення прав на
земельні ділянки.

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом (частина перша); набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування (частина
друга). Право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації
(частина перша статті 125 Кодексу).

Земельним кодексом України не
встановлено чітких
матеріально-правових і процесуальних
гарантій зміни громадянами юридичного
титулу права постійного користування
земельною ділянкою на право власності
чи право оренди.

Згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з чинними нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються державою.
Відповідно до цього Закону реєстрація
речових прав на нерухомість, їх
обмежень здійснюється лише в разі
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, а також за заявою власника
(володільця) нерухомого майна.

Перелік підстав для припинення права
користування земельною ділянкою
встановлено у ст. 141 ЗК України, однією з
яких є добровільна відмова користувача
від права користування земельною
ділянкою.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, Садівниче товариство
«Ветеран ОдВО» жодним чином не
відмовлялось, не втрачало наданого
йому права постійного користування
земельною ділянкою 8,0697 га для ведення
колективного садівництва, відповідно
державного акту на право постійного
користування землею ІІ-ОД № 003320 від
01.03.1999 року.

Що стосується позовних вимог
ОСОБА_6 та ОСОБА_4, то суд першої
інстанції цілком обґрунтовано
відмовив у їх задоволенні з наступних
підстав.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 відповідно до договорів
купівлі-продажу, через свого
представника ОСОБА_7, продали земельні
ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Але відповідно до постанови
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 27.12.2010 року,
залишеної без змін вищезазначеними
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду та ухвалою
Вищого адміністративного суду України,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 не були власниками
спірних земельних ділянок, та не мали
право розпоряджатись даними спірними
земельними ділянками.

Крім того, на момент відчуження спірних
земельних ділянок, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
було відомо про розгляд судової справи
з приводу спірних земельних ділянок,
але вони замовчували про це.

Частиною 6 ст. 35 ЗК України встановлено,
що використання земельних ділянок
садівницьких товариств здійснюється
відповідно до закону та статутів цих
товариств.

У ст. 152 ЗК України серед передбачених
законом способів захисту прав на
земельні ділянки є право визнання
угоди недійсною та недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Статтею 155 ЗК України передбачена
відповідальність органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування за видання актів, які
порушують право власників земельних
ділянок, так у ч. 1 ст. 155 ЗК України
зазначено, що у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акту, яким порушуються
права, щодо володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 658 ЦК України
виключно власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном, лише
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, в т.ч. реалізує право
його продажу, отже, продавцем майна за
договором купівлі-продажу згідно ст. 655
ЦК України має бути лише власник.

Згідно ст.ст. 126, 132 ЗК України угоди про
перехід права власності на земельні
ділянки укладаються в письмовій формі
та нотаріально посвідчуються.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК
України).

Частиною 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України
передбачено, що одним із способів
захисту порушеного права є визнання
недійсним правочину, укладеного з
недодержанням вимог, встановлених ч. 1-3,
5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі
правові наслідки недійсності
правочину. Зокрема, кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування, якщо законом не
встановлені особливі умови їх
застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів. Суд може застосувати
наслідки недійсності нікчемного
правочину з власної ініціативи.

Реституція як спосіб захисту
цивільного права, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК
України, застосовується лише в разі
наявності між сторонами укладеного
договору, який є нікчемним чи який
визнано недійсним. У зв'язку з цим
вимога про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, за правилами реституції
може бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину.

Згідно з ч. 2. ст. 228 ЦК України правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Норма ч.1 ст. 216 ЦК України не може
застосовуватись як підстава позову про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, яке
було відчужене третій особі.

Не підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
права особи, яка вважає себе власником
майна (титульним володільцем), не
підлягають захистові шляхом
задоволення позову до добросовісного
набувача з використанням правового
механізму, встановленого ст.ст. 215, 216 ЦК
України.

Такий захист можливий лише шляхом
задоволення віндикаційного позову,
якщо для цього існують підстави,
передбачені ст. 388 ЦК України, які дають
право витребувати майно у
добросовісного набувача.

Висновки суду першої інстанції щодо
визнання недійсним державних актів
виданих на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_6, колегія
суддів також вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України
державний акт є документом, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку.

Захист права власності позивача на
земельну ділянку відповідно до п. 7 ч. 2
ст. 16 ЦК України можливий шляхом
припинення правовідношення власності
відповідача - визнанням недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки.

Способи захисту порушених майнових
прав повинні відповідати способам,
передбаченим чинним законодавством
(ст. 152 ЗК України, ст. 16 ЦК України, ст. 20
ГК України).

Статтею 16 ЦК України не передбачено
такого способу захисту як визнання
добросовісним набувачем, а тому вимоги
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про визнання їх
добросовісними набувачами, та
вилучення спірних земельних ділянок з
земель СТ «Ветеран ОдВО» не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів вважає, що зазначені
обставини судом першої інстанції були
враховані.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції дослідив усі обставини по
справі, надав належну оцінку доказам.

Викладені в апеляційних скаргах доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від 11
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов