Провадження № 2/755/5523/14
УХВАЛА

"07" серпня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про
визнання права власності на частину
квартири у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1,
яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3
про визнання права власності на
частину квартири у порядку
спадкування.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог пунктів ч.2, ч.4 ст.119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
серед іншого: зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування, позовна заява повинна
відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Зміст позовних вимог - це певна форма
захисту, яку просить позивач від суду.
Під підставами позову, як вказує
Верховний суд України, слід розуміти
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги. Виклад обставин
підстави та кож необхідний для
визначення тотожності позову, захисту
відповідача від позову, зміни позову
позивачем і, найголовніше, - для
визначення предмета доказування по
даній справі.

Як убачається із змісту позовної заяви
та доданих до неї документів,
позивачкою на підтвердження
викладених у змісті позовної заяви
обставин, не надано суду
правовстановлюючі документи на спірну
нерухомість, а саме: свідоцтва про
право власності, технічного паспорту
на спірну квартиру, або ордеру на право
зайняття жилого приміщення, а саме
спірної квартири, тощо, та позовна
заява не містить доказів наявності у
позивачки труднощів в отриманні таких
документів.

Відповідно до ст. 80 Цивільного
процесуального кодексу України ціна
позову визначається - у позовах про
право власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна; у позовах, які
складаються з кількох самостійних
вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Разом з тим, зміст позовної заяви не
містить визначення позивачкою ціни
позову, ураховуючи майновий характер
позову, яка складає загальну вартість
спадкової маси, що є предметом спору, що
ставить під сумнів щодо вірності
визначення ціни позову, яка має
становити суму вартості об'єкту
нерухомості, що становить об'єкт
предмета спору, з долученням доказів на
підтвердження визначеної позивачем
ціни позову, яка має становити дійсну
вартість спірного нерухомого майна
станом на день звернення з даним
позовом до суду, а саме висновку
відповідного експертного дослідження
нерухомого майна, право власності на
яке підлягає оспоренню згідно предмету
спору.

Згідно частини п'ятої ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Додатково роз'яснюю, що відповідно до
ст. 4 Закону України „Про судовий збір"
від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами та
доповненнями) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати. Із позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, розмір мінімальної
заробітної плати станом на 22.01.2014 року
складає 1 218,00 грн. Таким чином,
ураховуючи положення ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
а також ціну позову, розмір якої
підлягає до уточнення згідно даної
ухвали суду, позивачкою підлягає до
сплати судовий збір у розмірі 1
відсотку від ціни позову, але менш як
243,60 грн., та не більше 3 654,00 грн.

При цьому, в позові позивачка не
зазначає підстави для звільнення її
від сплати судового збору у випадках,
визначених законодавством, а інших
доказів, які мають свідчити про те, що
нею в повному обсязі сплачено судовий
збір, до позову не долучено.

За нормами ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в
а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про
визнання права власності на частину
квартири у порядку спадкування
залишити без руху, про що повідомити
позивачу та надати їй строк для
усунення вказаних недоліків до „14"
серпня 2014 року, однак який не може
перевищувати двох днів з моменту
отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я