У х в а л а

20 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Іваненко Ю.Г., Писаної Т.О.,Колодійчука
В.М., Попович О.В.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_6 до державного
підприємства «Львіввугілля» про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з
1979 року по 1997 рік він знаходився у
трудових відносинах з ДП
«Львіввугілля». Внаслідок тривалої
праці в шкідливих для здоров'я умовах
він захворів професійним
захворюванням. Відповідно до висновку
МСЕК від 20 грудня 1996 року йому було
встановлено 45 % професійної
працездатності та визнано інвалідом
третьої групи. 28 січня 2002 року
висновком МСЕК йому було встановлено 50
% професійної працездатності та
визнано інвалідом третьої групи.
Згідно з висновком МСЕК від 19 січня
2006 року йому було безтерміново
встановлено третю групу інвалідності
та 50 % стійкої втрати
працездатності. На підставі вказаного
йому було завдано моральну шкоду, яка
полягає у емоційних стражданнях,
порушенні нормальної життєдіяльності,
неможливості продовжувати активне
життя, а тому просив стягнути з
відповідача 30 тис. грн у рахунок
відшкодування цієї шкоди.

Рішеннями Червоноградського міського
суду Львівської області від 03 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 20 березня 2014 року, позов ОСОБА_6
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 2500 грн
у рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за скаргою ОСОБА_6 на
вказані судові рішення.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_6
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику
застосування статей 353-360 ЦПК України»
№ 11 від 30 вересня 2011 року роз'яснено, що
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року, на яку
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що
судом касаційної інстанції на підставі
ст. 338 ЦПК України скасовано рішення
судів попередніх інстанції і передано
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Посилання на ухвалу суду касаційної
інстанції, якою справу передано на
новий судовий розгляд, не є підставою
для допуску справи для перегляду
Верховним Судом України, оскільки у ній
не висловлено правової позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом
ОСОБА_6 до державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. КузнєцовСудді:
Ю.Г. Іваненко В.М. Колодійчук Т.О.
Писана О.В. Попович