АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

27 листопада 2014 року Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Братіслава» про солідарне стягнення
боргу та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання договору позики
недійсним, за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Братіслава» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12 березня 2010 р.

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 10 вересня 2013 р.,

встановила:

в жовтні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, в якому просив стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Братіслава»
борг за договором позики від 29.10.2007 р. в
сумі 5 757 000 грн., інфляційні втрати та 3%
річних, а всього - 8 020 039 грн. 23 коп.

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічним позовом, в якому просила
визнати недійсним договір позики.

Рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 березня 2010
р. позовні вимоги ОСОБА_1 було
задоволено та стягнуто на його користь
солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Братіслава»
борг в сумі 8 940 468 грн. 36 коп.

Рішенням Дніпровського
районного суду м.Києва від 10 вересня 2013
р. за результатами розгляду заяви ТОВ
«Братіслава» про перегляд рішення суду
за нововиявленими обставинами,
рішення суду від 12 березня 2010 р. було
скасовано в частині солідарного
стягнення боргу з ТОВ «Братіслава» та
ухвалено в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ТОВ «Братіслава» про
солідарне стягнення заборгованості за
договором позики.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити у задоволенні
заяви ТОВ «Братіслава» про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення боргу, ОСОБА_1 посилався на
те, що між ним та ОСОБА_2 29.10.2007 р. було
укладено Договір позики, за умовами
якого вона отримала позику в сумі 5 757 000
грн. терміном до 29.10.2008 р., однак у
визначений термін гроші не повернула.

На забезпечення виконання цього
зобов'язання 29.10.2007 р. між ним та ТОВ
«Братіслава» було укладено Договір
поруки, за умовами якого товариство
взяло на себе обов'язки поручителя. В
зв'язку з цим позивач просив стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Братіслава»
борг з урахуванням інфляційних втрат
та 3% річних.

21 грудня 2009 р. ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом, в а якому просила визнати
недійсним вказаний договір позики.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Києва від 29.10.2009 р. вказані справи
було об'єднано в одне провадження.

В ході розгляду справи позивач уточнив
свої вимоги та просив стягнути на його
користь 8 940 468 грн. 36 коп. з урахуванням
неустойки.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 березня 2010 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволено -
стягнуто на його користь солідарно з
ОСОБА_2 та ТОВ «Братіслава» 8 940 468 грн. 36
коп. та судові витрати, а в задоволенні
позову ОСОБА_2 було відмовлено. Вказане
рішення було залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 17 червня
2010 р. та ухвалою Верховного Суду
України від 01.11.2010 р.

02.03.2011 р. представник ТОВ «Братіслава» -
ЯременкоС.М. подав до суду заяву про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12.03.2010 р.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Києва від 27.04.2011 р. в задоволенні
заяви було відмовлено. Вказана ухвала
була залишена без змін ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 14.09.2011 р.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08.02.2012 р. ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 27.04.2011 р. та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 14.09.2011 р. було
скасовано та направлено справу до суду
першої інстанції для розгляду заяви
про перегляд судового рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 18.09.2012 р. в задоволенні
заяви про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами було
відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 29.11.2012 р. вказану ухвалу
було скасовано та передано питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 30.05.2013 р. ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2012 р.
було залишено без змін.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 10.09.2013 р. заяву ТОВ
«Братіслава» було задоволено, рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12.03.2010 р. було скасовано в частині
солідарного стягнення боргу з ТОВ
«Братіслава» на користь ОСОБА_1 8 940 468
грн. 36 коп. та в частині стягнення
судових витрат і в задоволенні вимог
ОСОБА_1 до ТОВ «Братіслава» про
солідарне стягнення заборгованості за
договором позики відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від
20.11.2013 р. рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 10.09.2013 р.
було скасовано, а заяву ТОВ
«Братіслава» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 12.03.2010 р. було залишено без
задоволення.

Вказана ухвала була скасована ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02.07.2014 р. та передано справу
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Подаючи 02.03.2011 р. заяву про перегляд
даного рішення за нововиявленими
обставинами, представник ТОВ
«Братіслава» ЯременкоС.С. вказав
єдиною такою обставиною відсутність
документального підтвердження факту
відправлення 06.11.2008 р. ОСОБА_1 на адресу
ТОВ «Братіслава» цінного листа. При
цьому заявником було надано лист
начальника відділення СВ
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 11.02.2011 р., в якому було вказано,
що документально факт такого
відправлення не підтверджується та
лист директора Київської міської
дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 09.02.2011 р.,
в якому вказано, що чека про приймання
поштового відправлення не знайдено.

Рішенням Дніпровського
районного суду м.Києва від 10 вересня 2013
р. за результатами розгляду заяви ТОВ
«Братіслава» про перегляд рішення суду
за нововиявленими обставинами,
рішення суду від 12 березня 2010 р. було
скасовано в частині солідарного
стягнення боргу з ТОВ «Братислава» та
ухвалено в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ТОВ «Братіслава» про
солідарне стягнення заборгованості за
договором позики.

Задовольняючи подану заяву, скасовуючи
частково рішення від 12.03.2010 р. та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
солідарному стягненні заборгованості
за договором позики, суд першої
інстанції вважав належним
підтвердженням нововиявлених
обставин, що не були відомі суду на час
розгляду справи, і вони мають істотне
значення для правильного вирішення
спору, оскільки відтак буде припиненою
порука ТОВ «Братіслава».

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки він зроблений з порушенням
норм процесуального права.

Як видно з матеріалів справи,
ухвалюючи рішення від 12.03.2010 р. про
солідарне стягнення на користь ОСОБА_1
суми заборгованості, Дніпровський
районний суд м. Києва дав оцінку
запереченням представника Яременка
С.М. та дійшов висновку, що порука, якою
було забезпечено виконання
зобов'язань за договором позики не
припинила своєї дії, оскільки суд
вважав належним доказом дотримання
строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК
України наявне в справі повідомлення
про порушення зобов'язання, адресоване
ОСОБА_1 товариству 06.11.2008 р., що
підтверджується відтиском відділення
зв'язку на опису вкладеного у цінний
лист і вказаний опис вкладення
поштового відправлення з відбитком
календарного штемпеля місця приймання
є належним та допустимим доказом
направлення такої вимоги, а штамп
відділення зв'язку засвідчує дату
надіслання кореспонденції.

На вказану обставину посилались
апелянти - ОСОБА_2 та представник
Яременко С.С. в апеляційній та
касаційній скаргах при оскарженні
даного рішення в судах апеляційної та
касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу в
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи.

Тому висновок суду першої інстанції
про те, що вказані відомості не були
відомі суду на час розгляду справи
зроблений з порушенням норми
процесуального права, оскільки такі
обставини мали бути невідомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи.

З матеріалів справи видно, що такі
обставини були відомі заявнику, були
предметом перевірки судів як першої,
так і апеляційної та касаційної
інстанції, та отримали належну правову
оцінку.

Заперечуючи проти заявлених ОСОБА_1
солідарних вимог про стягнення боргу
до ОСОБА_2 та ТОВ «Братіслава»,
представник ТОВ «Братіслава» -
Яременко С.С. 11.03.2010 р. надавала
пояснення, що відсутність доказу
направлення вимоги ОСОБА_1 до ТОВ
«Братіслава» протягом шестимісячного
строку з дня настання строку виконання
зобов'язання є підставою для визнання
поруки товариства на забезпечення
виконання зобов'язання між позивачем
та ОСОБА_2 припиненою відповідно до ч. 4
ст. 559 ЦК України (а/с 33-35 т. 2). Відповідно
на товариство не може бути покладено
солідарну відповідальність за
невиконання зобов'язання.

Скасовуючи частково рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12.03.2010 р. в частині солідарного
стягнення боргу з ТОВ «Братіслава» на
користь ОСОБА_1 8 940 468 грн. 36 коп. та в
частині стягнення судових витрат та
увалюючи в цій частині нове рішення
про відмову у солідарному стягненні
заборгованості з ТОВ «Братіслава», суд
першої інстанції дійшов висновку, що
порука ТОВ «Братіслава» припинилась в
силу ч. 4 ст. 559 ЦК України. При цьому
суд першої інстанції визнав опис
вкладення у цінний лист від 06.11.2008 р.
неналежним доказом направлення ОСОБА_1
вимоги 06.11.2008 р., оскільки належним
доказом може бути лише поштова
квитанція.

Однак суд першої інстанції невірно
оцінив докази по справі, оскільки
позивачем було надано до суду першої
інстанції оригінал Форми 107 - Опис
вкладення у цінний лист, в якому
вказувався зміст повідомлення - про
порушення зобов'язання, забезпеченого
порукою та копії договорів позики та
поруки від 29.10.2007 р. Наявна в матеріалах
світлокопія опису була посвідчена
суддею. Вказаний опис містить відтиск
кліше календарного штемпеля
відділення зв'язку. Такий опис було
складено відповідно до п. 78 Постанови
КМ України від 17.08.2002 р. №1155 «Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку». Наявність доказу
отримання поручителем такої вимоги не
є обов'язковою.

Крім того, постановою слідчого відділу
Дарницького районного управління ГУ
МВС України в м. Києві від 31.01.2014 р. було
закрито кримінальне провадження, яке
було розпочато на підставі звернення
учасника ТОВ «Братіслава» з приводу
можливих протиправних дій
невстановлених осіб, що полягали у
підробленні офіційного документу, а
саме - бланку опису вкладення
рекомендованого листа з оголошеною
цінністю, складеного на бланку форми
№107 від 06.11.2008 р.

В ході досудового розслідування було
встановлено, що відтиск календарного
штемпеля на описі вкладення у цінний
лист на ім'я ТОВ «Братіслава» нанесений
тим кліше календарного штемпеля,
експериментальні зразки якого були
надані Київською міською дирекцією
УДППЗ «Укрпошта» для порівняльного
дослідження. Також перевіркою було
встановлено, що виробничі документи за
листопад-грудень 2008 р. знищені за Актом
№1 від 10.02.2010 р. відповідно до наказу від
09.02.2010 р., оскільки термін зберігання
виробничих документів УДППЗ
«Укрпошта» становить 3 роки. На
підставі встановлених обставин було
зроблено висновок, що чек про приймання
06.11.2008 р. поштового відправлення від
ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Братіслава» не
був наданий 09.02.2011 р. на запит слідчого
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві не через заперечення чи
спростування самого факту здійснення
такого відправлення, а лише тому, що
касові стрічки за листопад-грудень 2008
р. було знищено.

Оскільки рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 10.09.2013 р.
становить єдиний процесуальний
документ як щодо розгляду заяви
представника ТОВ «Братіслава» -
Яременка С.С. та скасування за
результатами її розгляду рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12 березня 2010 р., так і щодо
розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ
«Братіслава», а суд апеляційної
інстанції позбавлений можливості
робити висновок щодо задоволення чи
відмови у задоволенні заяви про
перегляд за нововиявленими обставини
рішення суду першої інстанції, рішення
суду підлягає скасуванню з
направленням питання про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 вересня 2013 року
скасувати та направити питання про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/1034/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12716/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ластовка Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.