Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1387/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

22.05.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Потапенко В.І., Кіселик С.А.

секретар Задирака Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 4 вересня 2012 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору-
відділ державної виконавчої служби
Олександрійського управління юстиції
про звернення стягнення на частку у
майні, що є у спільній частковій
власності.

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з вищезазначеним позовом і просив
виділити частку із спільного майна , що
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, -
виділивши ОСОБА_4 в натурі ? частку цієї
квартири . Також просив звернути
стягнення на виділену ОСОБА_4 частку в
натурі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 20 жовтня 2005
року з ОСОБА_4 на його позивача,
користь стягнуто 51000 грн. боргу та 510
грн. державного мита та за його заявою
міським відділом ДВС
Олександрійського МУЮ відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання цього рішення.

Оскільки боржником протягом тривалого
часу не виконувалось рішення суду у
зв'язку з виїздом за межі м.
Олександрії, та відсутність у нього
іншого майна, на яке може бути звернуте
стягнення, Олександрійським
міськрайонним судом 18 жовтня 2007 року за
поданням державного виконавця
міського відділу ДВС
Олександрійського МРУЮ винесена
ухвала якою виділено частку ОСОБА_4 у
спільній сумісній власності з дружиною
ОСОБА_5, визначено її у розмірі ?
частини.

Зазначає, що таким чином ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, мають у спільній частковій
власності по ? частці двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду від 08 липня 2010 року
було оголошено розшук боржника за
поданням відділу ДВС
Олександрійського МРУЮ, проте ці
заходи виявились безрезультатними.

Він, позивач, є кредитором співвласника
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4,
що підтверджується вищезазначеним
рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 20.10.2005р.

Заочним рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 4 вересня 2012 року позов
ОСОБА_3 було задоволено та виділено
частку із спільного майна - квартири
АДРЕСА_1, що належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_4. та ОСОБА_5
Виділено ОСОБА_4 в натурі кімнату,
позначену на плані під №5 площею 12.5 м2 ,
залишивши у власності ОСОБА_5 кімнату ,
позначену на плані під № 6 площею 13.1 м2
та залишено у спільному володінні та
користуванні кухню, позначену на плані
під № 3 площею 8 м2 , вбиральню ,
позначену на плані під № 4 площею 3м2 ,
коридор , позначений на плані під №1
площею 3.8 м2 , вбудовану шафу, позначену
на плані під №2 площею 0.5 м2, лоджію ,
позначену на плані під№7 площею 3.1 м2.

Звернуто стягнення на виділену ОСОБА_4
в натурі частку двокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
.

Зазначається, зокрема, що суд першої
інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_3,
дослідив в судовому засіданні лише ті
докази у справі, які були надані
позивачем.

Однак, у зведеному виконавчому
провадженні ВДВС Олександрійського
МРУЮ про стягнення з ОСОБА_4 боргу на
користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебуває
виконавчий лист №6-118 від 13.08.2009 року про
стягнення з ОСОБА_4 на його, ОСОБА_2
користь боргу на загальну суму 83 406
грн.60 коп.., проте матеріали зведеного
виконавчого провадження не
витребовувались та не досліджувались
судом першої інстанції.

Внаслідок цього ОСОБА_2 не був
залучений в якості сторони по справі,
не був належно повідомлений про
проведення прилюдних торгів з
реалізації єдиного встановленого
майна боржника, чим порушено його права
та інтереси, фактично унеможливлюється
стягнення боргу за зведеним виконавчим
провадженням на його користь.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились. Про
розгляд справи повідомлені належним
чином згідно зворотних повідомлень.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст..303 ЦПК України,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права

Встановлено, що рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 20 жовтня 2005 року з ОСОБА_4 користь
ОСОБА_3 стягнуто 51000 грн. боргу та 510 грн.
державного мита та за його заявою
міським відділом ДВС
Олександрійського МУЮ відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання цього рішення.(а.с.6).

Ухвалою Олександрійськго
міськрайонного суду від 18 жовтня 2007
року за поданням державного виконавця
міського відділу ДВС
Олександрійського МРУЮ виділено
частку ОСОБА_4 у спільній сумісній
власності з дружиною ОСОБА_5, визначено
її у розмірі ? частини. (а.с.7).

Оскаржуваним рішенням суду виділено
частку із спільного майна та звернуто
стягнення на виділену ОСОБА_4 в натурі
частку двокімнатної квартири
АДРЕСА_1.(а.с31-32).

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні
справи не інакше, як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих доказів.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Матеріали справи містять копію
виконавчого листа від 13 серпня 2009 року
відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 борг на загальну суму
83 406 грн.60 коп. та постанову про
відкриття виконавчого провадження
(а.с.41,44), постанову про об'єднання у
зведене виконавче провадження від
26.08.2009 року (а.с47), протокол проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна від 4 жовтня 2013 року
(а.с.46)., які було додано до заяви ВДВС
Олександрійського МУЮ від 24.01.2014 року
про роз'яснення рішення суду (а.с.37-37).

З вищезазначених матеріалів справи
вбачається, що було проведенно
прилюдні торги. від 4 жовтня 2013 року з
реалізації нерухомого майна, яке
належить ОСОБА_4 Переможець торгів-
ОСОБА_3(а.с.46).

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України
„Про виконавче провадження"(далі-
Закон)- виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження . Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вжити
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.33 Закону у разі , якщо в
органі виконавчої служби відкрито
кілька виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт в межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

При проведенні виконавчих дій
державний виконавець керується
Законом. Порядок реалізації майна, на
яке звернено стягнення передбачене
ст.62 Закону Порядок розподілу
стягнутих з боржника грошових сум
передбачено ст.ст.43-45 Закону України
„Про виконавче провадження".

Матеріали справи не містять доказів
того, що скаржник оскаржував рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби , як того
передбачає ст.82 Закону.

Не міститься доказів і того, що
скаржник оскаржував дійсність
прилюдних торгів Результат прилюдних
торгів, на яких реалізоване майно,
оформлений у вигляді протоколу про
проведення прилюдних торгів із
зазначенням сторін та істотних умов, є
правочином (договором), а тому визнання
договору купівлі-продажу, укладеного
на прилюдних торгах у вигляді
протоколу, недійсним у порядку стст.203,
215 ЦК є належним способом захисту;

Колегія суддів дійшла висновку, що
скаржником обрано не вірний спосіб
захисту порушеного права.

Апеляційний суд погодився в цілому з
висновками суду першої інстанції і
вважає, що суд правильно визначився з
спірними правовідносинами, справа була
розглянута в межах позовних вимог та
відповідно до наданих доказів.

Обставини, на які посилається скаржник
в апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини та
з дотриманням норм процесуального
права.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 4 вересня 2012 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: