28.10.2014 Справа № 756/3785/14-ц
№2/756/2405/14
№756/3785/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

15 жовтня 2014 року
Оболонський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді -
Шевчука А.В.,

при секретарі -
Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики та звернення
стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого вказував, що 04.10.2013
року між ним та ОСОБА_2 укладено договір
позики за яким позивач надав
відповідачу кошти у розмірі 4 537, 50
доларів США, що за курсом НБУ на дату
оформлення угоди становило 36 268 грн., 23
коп. із терміном повернення до 04.01.2014
року. На підтвердження факту отримання
грошей відповідач написав розписку від
04.01.2013 року.

В забезпечення договору позики між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.10.2013 року укладено
нотаріально посвідчений договір
застави належного останньому
автомобіля «CHEVROLET EVANDA» 2005 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
за яким у разі невиконання
зобов»язання забезпеченого заставою
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі за рахунок предмету застави.

На претензію ОСОБА_1 від 06.02.2014 року про
повернення коштів відповідач не
відповів.

Оскільки станом на 11.03.2014 року ОСОБА_2 не
виконав зобов»язання щодо повернення
суми боргу заборгованість склала 66 349, 84
грн., з яких: 36 268 грн. 23 коп. - сума
основного боргу, 23 936 грн. 88 коп. - штраф
за несвоєчасне повернення грошових
коштів, 290 грн. 15 коп. - інфляційні
втрати, 5 657 грн. 84 коп. - девальваційні
втрати та 196 грн. 74 коп. - 3% річних.

У зв»язку із цим, ОСОБА_1 просив
звернути стягнення на предмет застави
автомобіль «CHEVROLET EVANDA» 2005 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в
рахунок виконання зобов»язань ОСОБА_2
за договором позики та погашення
заборгованості в сумі 66 349 грн. 84 коп.
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем. Також, просив про
стягнення судового збору.

Представник позивача позовні вимоги
підтримала з підстав викладених у
позовній заяві та з врахуванням заяви
про зменшення позовних вимог і просила
про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день і час розгляду справи
повідомлений належним чином шляхом
здійснення оголошення в засобах
масової інформації, причини неявки до
суду не повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Оскільки позивач не заперечує проти
заочного розгляду справи, а відповідач
належним чином повідомлені про день та
час розгляду справи суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши інші докази у
справі, суд встановив наступне.

04.10.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір позики за яким
позивач надав останньому кошти у
розмірі 36 268 грн., 23 коп., що за курсом НБУ
на дату оформлення угоди становило 4 537,
50 доларів США.

За умовами п.3.1 договору позики
позичальник зобов»язаний повернути
позику згідно графіку платежів, а саме:
до 04.11.2013 року 2 098 грн. 16 коп., до 04.12.2013
року 2 098 грн. 16 коп., до 04.01.2014 року 32 071
грн. 91 коп.

Згідно п. 3.4. договору крім повернення
позики позичальник відшкодовує
позикодавцю знецінення суми позики
внаслідок інфляції та девальвації
гривні. Сума такої компенсації
(відшкодування) застосовується до
кожного чергового платежу згідно з
графіком та розраховується за формулою
В=Пх к2/к1 - П, де В - сума компенсації; П-
сума позики; к2-курс долара до гривні,
встановлений НБУ на момент повернення
позики (її чергової частини); к1 - курс
долара США до гривні, встановлений НБУ
на момент отримання позики.

У відповідності до п. 5.1 договору
позики якщо позичальник не повернув
позику (її чергову частину) у строк,
встановлений графіком, він
зобов»язаний сплатити позикодавцеві
суму боргу за позикою (її неповернутою
частиною) з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми.

За п. 5.2 при несвоєчасному поверненні
позики (її чергової частини)
позичальник сплачує позикодавцеві
штраф у розмірі 1% від суми займу за
кожен календарний день існування
простроченої заборгованості.

У відповідності до ч.1 ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач належним чином виконав свої
зобов'язання по договору позики
надавши відповідачу 36 268 грн., 23 коп., що
підтверджується розпискою ОСОБА_2 за
його особистим підписом від 04.01.2013 року.

При цьому, відповідач свої обов'язки по
договору позики належним чином не
виконує.

Станом на 11.03.2014 року ОСОБА_2 не виконав
зобов»язання щодо повернення суми
боргу, що призвело до прострочення
платежів та права ОСОБА_1 застосування
штрафних санкцій за прострочення
грошового зобов»язання передбачених
договором.

Згідно розрахунку виникла
заборгованість ОСОБА_2 склала 66 349, 84
грн., з яких: 36 268 грн. 23 коп. - сума
основного боргу; за період
прострочення з 04.01.2014 року по 11.03.2014 року
23 936 грн. 88 коп. - штраф за несвоєчасне
повернення грошових коштів; 290 грн. 15
коп. - інфляційні втрати; 5 657 грн. 84 коп. -
девальваційні втрати та 196 грн. 74 коп. - 3%
річних.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 за
договором позики підтверджена та не
спростована останнім у судовому
засіданні жодними належними та
допустимими доказами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про
заставу" заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави у разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконане, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду
або третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про
заставу" за рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідача з
вимогою оплатити заборгованість по
договору позики. Таким чином, позивач
вжив всі необхідні дії щодо належного
повідомлення відповідача про
необхідність оплати простроченої
заборгованості та наміру звернення
стягнення на предмет застави.

В забезпечення договору позики між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.10.2013 року укладено
нотаріально посвідчений договір
застави належного останньому
автомобіля «CHEVROLET EVANDA» 2005 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 4.1. договору застави,
заставодержатель набуває право
звернення на предмет застави, зокрема,
у випадку невиконання або неналежного
виконання заставодавцем умов договору
позики (при несвоєчасному поверненні
позики повністю або її частини тощо)
або умов цього Договору, або у випадках
передбачених законодавством. За п. 4.5
договору застави за рахунок предмету
застави заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
неустойку, необхідні витрати на
утримання заставного майна, а також
витрати на здійснення забезпеченої
заставою вимоги.

У відповідності до п. 4.3. сторони
домовились про те, що реалізація
заставленого майна відбуватиметься в
порядку, встановленому діючим
законодавством.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону,
положеннями якої передбачено такий
спосіб звернення стягнення на предмет
застави, як продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Нормами чинного законодавства
заставодержателю надається прав на
власний розсуд обрати спосіб звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, у тому
числі й продаж предмета такого
обтяження шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем або на публічних
торгах.

За умовами договору застави предмет
застави оцінений сторонами в сумі 36 268
грн. 23 коп. Таким чином, з огляду на
зазначене та розмір заборгованості
ОСОБА_2, вимога позивача про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на заставне майно шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем є законною та
обґрунтованою.

Також, керуючись ст. 88 ЦПК України, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
понесені судові витрати у розмірі 663
грн. 50 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 526, 599, 629 ЦК України, ст.ст. 19,20 Закону
України "Про заставу", ст.ст. 25, 26 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
ст.ст. 10, 60, 88, 130, 213-215, 224-227 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики та
звернення стягнення на предмет застави
- задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави -
автомобіль «CHEVROLET EVANDA» 2005 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить на праві власності ОСОБА_2
для забезпечення виконання
зобов»язання ОСОБА_2 за договором
позики від 04.10.2013 року та погашення
заборгованості в сумі 66 349 грн. 84 коп.,
шляхом укладення ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу вказаного автомобіля з
іншою особою - покупцем.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 663
грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В. Шевчук