Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4429/14
Головуючий у 1-й інстанції: Сєрікова О.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Воробйової І.А.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Дружківського
міського суду Донецької області від 17
липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Дружківської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини про стягнення грошової
компенсації за невикористану
відпустку, стягнення середнього
заробітку за час затримки та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Дружківської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини про стягнення грошової
компенсації за невикористану
відпустку, стягнення середнього
заробітку за час затримки та моральної
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказала на те, що з 07 липня 1998 року по 01
квітня 2014 року вона працювала на
посадах ветеринарного лікаря,
завідуючої ДВЛ селища
Олексієво-Дружківка Дружківської
міської державної лікарні
ветеринарної медицини.

01 квітня 2014 року вона була звільнена за
ст.38 КЗпП України.

При звільненні вона отримала грошову
компенсацію за невикористану
відпустку за період роботи з 07 липня 2013
року по 01 квітня 2014 року за 18
календарних днів в сумі 622, 98грн.. яка
сплачена 31 березня 2014 року разом із
заробітною платою за березень 2014 року,
всього 2 841, 37грн.

В порушення норм ст.ст. 74-75 КЗпП України-
їй не сплачена компенсація та
додаткові відпустки за ненормований
робочий день за 2003, 2005, 2008 роки. Загальна
кількість невикористаних днів
відпустки, що підлягає компенсації,
складає 28 календарних днів, що складає 1
058, 12 грн.. виходячи із середньої
заробітної плати в сумі 37, 79 грн.

Також відповідно до ч.1ст.116 КЗпП
України, при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Згідно
зі ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 цього Кодексу, підприємство,
установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. Оскільки
компенсація за невикористану
відпустку виплачена їй 25 квітня 2014
року, вважає що відповідач порушив
строки розрахунку з нею, просила суд
стягнути на її користь середній
заробіток за час затримки по день
фактичного розрахунку з 01 квітня 2014
року по 21 травня 2014 року в сумі 1 927, 29
грн. (51деньх37, 79 грн).

Крім того, вважає то їй спричинена
моральна шкода, оскільки несвоєчасний
розрахунок з нею відповідача порушив
її нормальні життєві зв'язки, оскільки
заробітна плата є її єдиним доходом,
вона хворів і потребує постійного
лікування, вона нервувала, вимушена
була звернутися до суду. Оцінила
спричинену їй моральну шкоду в 3 000 грн.

Рішенням Дружківського міського суду
Донецької області від 17 липня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з Дружківської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини на користь ОСОБА_3 грошову
компенсацію за невикористану
додаткову відпустку за період роботи з
07.07.1998 по 07.07.1999 року в сумі 264, 53 грн.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди
відмовлено.

Стягнуто з Дружківеької міської
державної лікарні ветеринарної
медицини судовий збір в сумі 243, 6 грн. в
Державний бюджет міста Дружківки.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що вона задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до трудовій книжки
позивача, вона наказом № 17 від 07 липня
1998 року прийнята на посаду
ветеринарного лікаря ДВЛ селища
Олексієво - Дружківки Дружківського
міського підприємства ветеринарної
медицини.

Наказом за №8 від 01 квітня 2014 року
позивач звільнена, з підприємства за
ст.38 КЗпП України .а. с. 8-10.

Сума розрахунку виплачена 31 березня 2014
року за 18 календарних днів згідно
платіжному дорученню № 48 та 25 квітня 2014
року за 24 календарних дні згідно
платіжному дорученню №84.

Як встановив суд першої інстанції
відповідно до наказу за №3 від 02 січня
2003 року Дружківській міській державній
ветеринарній лікарні, ОСОБА_3
переведена завідуючою Олексієво
-Дружківської ДВЛ з 01 січня 2003 року , а
відповідно до наказу за №5 від 01 лютого
2008 року по Дружківській міській
державній ветеринарній лікарні ОСОБА_3
завідуюча Олексієво- Дружківського
ДВЛ переведена на 0.5 ставки з 01 квітня
2008 року. З переліченими наказами
позивачка ознайомлена під розпис (а.с.
21).

Відповідно до п.8 та Додатку №1
Колективного договору Дружківської
міської державної ветеринарної
лікарні на 2014-2019 р., зареєстрованого
УСЗН Дружківської міскої ради за №30
від 28.03.2014 року ( та колективним
договором на 2009-2013 зареєстрованого за
№ 276 від 17 лютого 2009 року), затверджений
список професій та посад які дають
право на додаткову відпустку
тривалістю 7 календарних днів:

1 .лікар ветеринарної медицини;

2,фельдшер ветеринарної медицини;

З. лаборант ветеринарної медицини,

Таким чином районний суд вірно
встановив, що з 02 січня 2003 року
позивачка працювала завідуючою
Олексієво-Дружківської ДВЛ і
відповідно до займаної посади не мала
право на додаткову відпустку і
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
грошової компенсації за невикористані
дні щорічної відпусти за 2003, 2005 та 2008
роки.

Відповідно до ст.83 КЗпП України, у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткові відпустки
працівникам, які мають дітей.

Відповідно до ст. і 16 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Районний суд правильно встановив ,що
при звільненні ОСОБА_3 31 березня 2014 року
була виплачена сума компенсації за
відпустку за 18 календарних днів, а 25
квітня 2014 року за 24 календарні дні,
тобто мала місце затримка розрахунку,
але обґрунтовано прийняв до уваги що
Дружківська міська державна
ветеринарна лікарня являється
державною установою і має залежність
від надходження коштів від Державного
бюджету і позивачем не доведено
спричинення їй моральної шкоди,
оскільки в судовому засіданні була
встановлено що вона з 2006 року являється
пенсіонером і отримує пенсію, тобто
заробітна плата не є у позивачки
єдиним джерелом існування.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Дружківського міського
суду Донецької області від 17 липня 2014
року у цій справі - залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: