РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2608/19703/12

пр. № 2/759/1665/14

08 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Копчук Р.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом до відповідачів про усунення
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом виселення їх без
надання іншого житлового приміщення,
мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1
27.09.2012 року придбала квартиру АДРЕСА_1 з
прилюдних торгів, які проводились
27.09.2012 року ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», в придбаній
квартирі зареєстровані та проживають
відповідачі, однак позивачка придбала
житло для власного проживання, наміру
проживати разом з відповідачами немає,
домовленостей про те, що відповідачі
будуть проживати за цією адресою між
позивачем та відповідачами не було. На
даний час у квартирі проживають
відповідачі, які перешкоджають у
здійсненні позивачем права власності
на квартиру, оскільки після придбання
квартири ОСОБА_5 хотіла вселитись в
квартиру, але коли прийшла в будинок, то
виявила, що там без ніяких законних
підстав проживають відповідачі, які
відмовлялись виселитись, і навіть не
відкрили вхідні двері в квартиру. На
підставі викладеного позивач вимушена
звернутися до суду з даним позовом, в
якому просить суд усунути перешкоди у
користуванні квартирою шляхом
виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не
з'явилась, повідомлялась належним
чином, в матеріалах справи міститься
заява представника позивача та
позивачки про розгляд справи без
їхньої участі та підтримання позовних
вимог в повному обсязі (а.с. 193, 209).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явились,
повідомлялись належним чином,
повернулись конверти з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, посилаючись на те, що позивач не
надав оригінал свідоцтва на право
власності та інших доказів, тому
заявлені в позові вимоги не
підтвердженні належними та
допустимими доказами. На підставі
викладеного представник відповідача
ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні
позову повністю.

Вислухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим
приміщенням є двокімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Вказана квартира належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1, відповідно
до Свідоцтва про право власності від
09.10.2012 року (а.с. 18-20).

27.09.2012 року ОСОБА_1 придбала квартиру
АДРЕСА_1 з прилюдних торгів, відповідно
до Протоколу проведення прилюдних
торгів №1-К-150-СВ-і від 27.09.2012 року (а.с. 5).

Згідно витягу №11947136 від 09.10.2012 року з
Державного реєстру правочинів,
квартира АДРЕСА_1 належить на підставі
свідоцтва про придбання об'єктів
нерухомого майна з прилюдних торгів
ОСОБА_1 (а.с. 20).

Відповідно до витягу від 01.11.2012 року про
державну реєстрацію прав, виданого
Комунальним підприємством Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_1, на
підставі зазначеного Свідоцтва про
придбання об'єктів нерухомого майна з
прилюдних торгів від 09.10.2012 року, ОСОБА_1
є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 21).

27.09.2012 року ОСОБА_1 придбала квартиру
АДРЕСА_1 з прилюдних торгів, відповідно
до Протоколу проведення прилюдних
торгів №1-К-150-СВ-і від 27.09.2012 року (а.с. 5).

Оригінали зазначених документів так і
не були оглянуті судом у засіданні при
розгляді справи.

Станом на 14.09.2012 року у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано три особи - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до
довідки форми №3 виданою КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м.Києва»
ЄРРЦФ №802 (а.с. 9).

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує
про те, що відповідачами чиняться
перешкоди у користуванні позивачем
квартирою АДРЕСА_1, у звязку з чим
просить усунити перешкоди у
користуванні квартирою шляхом
виселення відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За нормами ч. ч. 1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на свій
розсуд.

За змістом ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні
квартирою, то слід зазначити наступне.

Згідно із ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України,
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Але в судовому засіданні позивачем не
був доведений той факт, що відповідачі
чинять їй перешкоди у користуванні
жилим приміщенням. Окрім того,
позивачем також не надано належних
доказів обґрунтованості позовних
вимог у частині усунення перешкод у
користуванні квартирою, зокрема, не
надано оригіналів всіх
правовстановлюючих документів на
спірну квартиру.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України, якщо
подано копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

Представником відповідача ОСОБА_3
- ОСОБА_6 в судовому засіданні 20.05.2014
року заявлено клопотання про надання
позивачкою оригіналів документів, які
встановлюють право власності на
квартиру АДРЕСА_1, судом задоволено
заявлене клопотання, однак на день
винесення рішення позивачем не надано
суду необхідні оригінали документів.

Щодо вимоги позивача про виселення
відповідачів з спірного житла, суд
повідомляє наступне.

Згідно ч. 1 ст. 346 ЦК України, право
власності припиняється у разі: 1)
відчуження власником свого майна; 2)
відмови власника від права власності; 3)
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі; 4) знищення майна; 5) викупу
пам'яток культурної спадщини; 6)
примусового відчуження земельних
ділянок приватної власності, інших
об'єктів нерухомого майна, що на них
розміщені, з мотивів суспільної
необхідності відповідно до закону; 8)
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника; 9) реквізиції;
10) конфіскації; 11) припинення юридичної
особи чи смерті власника.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 Житлового
кодексу Української РСР зазначено, що
осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого житлового приміщення.

Позивач зазначає в позові, що
відповідачі чинять їй перешкоди у
користуванні власністю тим, що
житлово-комунальною організацією
здійснюється нарахування квартирної
плати та комунальних платежів
відповідно до реєстрації відповідачів
в квартирі, які позивач, як власник
квартири, змушена сплачувати, на день
подання позову за відповідачами
рахується борг за житлово-комунальні
послуги в розмірі 21300 грн.

Але, крім обгрунтування в позовній
заяві, позивачка не надала суду
належних і допустимих доказів таких
обставин справи. При цьому, квитанцій
про оплату житлово-комунальних послуг,
не надано позивачкою до матеріалів
справи, тому суду неможливо встановити,
хто несе витрати по оплаті зазначених
послуг.

Відповідно до частини 4 ст.60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції
України, позбавити громадянина житла
можна лише на підставі закону за
рішенням суду. Відповідно до ст. 109
Житлового кодексу УРСР виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Позовна вимога про зобовязання
відповідачів не чинити позивачці
перешкод в користуванні спірною
квартирою, також, належними і
допустимими доказами не підтверджена.

Тобто, не доведеним є порушення
відповідачами цивільних прав або
інтересів позивачки як власника
спірної квартири.

З урахуванням викладеного та вимог
діючого законодавства суд вважає, що
підстав для задоволення позовних вимог
в цій частині також немає.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом виселення є безпідставними та
необґрунтованими, а тому не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, Конституцією
України, ст. 16, 317, 319, 328, 330, 388, 391, 392 ЦК
України, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Святошинський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків
або після розгляду справи в
апеляційному порядку Апеляційним
судом м. Києва, якщо воно не буде
скасоване.

СУДДЯ: