АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3414/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н. Г. Доповідач - Повєткін
В.В. Категорія 05
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 лютого 2014
року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, вселення та визначення
порядку користування квартирою, -

В с т а н о в и в :

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою,
вселення та визначення порядку
користування квартирою посилаючись на
те, що він є власником квартири по
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі -
продажу від 19.05.1995 року посвідченим
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
занесеного в реєстр за № 4633 та
зареєстрованого в КП «ДМБТІ» від 29.06.1995
р. Відповідно до рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
07.05.2009 року, за відповідачем було
визнано право власності на 1/2 частини
зазначеної квартири. Однак в червні 2011
р. в односторонньому порядку, без
попередження ОСОБА_2 змінила замки у
вхідних дверях в квартиру та чинить
перешкоди його знаходженню та
проживанню в квартирі, користуватися
та розпоряджатися своєю власністю на
праві спільної сумісної власності.
Квартира складається з трьох кімнат
загальною площею 59,0 кв.м.: 1 кімната №6
на плані технічного паспорта 12,9 кв.м., 2
кімната № 7 на плані технічного
паспорта 16,5 кв.м., 3 кімната № 8 на плані
технічного паспорта площею 13,4 кв.м.,
кухня № 4 площею 7,4 кв.м., коридор № 1
площею 5,2 кв. м., туалет № 3 площею 1,1
кв.м., ванної кімнати № 2 площею 2,0 кв.м.,
крім того квартира обладнана балконом
1,8 кв.м, лоджією площею 2,3 кв.м.,
вбудованим кафом №5 площею 0,5 кв.м. Він
змушений на даний час знімати квартиру
та оплачувати 1000 грн. в місяць. Позивач
просив суд вселити його в спірну
квартиру, зобов'язати ОСОБА_2 видати
ключі від квартири по АДРЕСА_1 та
заборонити ОСОБА_2 змінювати замки у
вхідних дверях в зазначену квартиру
без взаємної згоди, визначити порядок
користування квартирою, зобов'язати
відповідача нечинити перешкоди в
користуванні квартирою з урахуванням
частин квартири яка належить на праві
спільної сумісної власності,
витребувати з відповідачки
відшкодування понесених ним витрат по
оплаті судових витрат в розмірі 573,00
грн. (а.с.5-10,65-69).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено частково,
відповідача зобов'язано не чинити
позивачу перешкоди в користуванні
спірною квартирою, відповідача вселено
в спірну квартиру, відповідача
зобов'язано передати позивачу ключі
від спірної квартири (а.с.89-91).

В апеляційній скарзі (а.с.93-96) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалите нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- суд не прийняв уваги пояснення
позивача, що він добровільно у 2008 році
пішов жити до іншої жінки;

- коли позивач втратив ключі від
спірної квартири, перешкод у
користуванні йому не здійснювалось,
йому відчиняли вхідну двері як
відповідач, так і їх спільна донька, яка
проживає у цій квартирі;

- вхідний замок не змінювався, позивач
не може потрапити в квартиру
самостійно в результаті того, що
загубив власний екземпляр ключів;

- суд не зазначив в оскаржуваному
рішенні на підставі якої норми права
відповідач повинен передати
відповідачу свої ключі від квартири;

- позивачем не надано суду доказів того,
що він змушений знімати іншу квартиру і
платити гроші за проживання.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції встановив, що
відповідач без попередження та
погодження з позивачем змінила замки у
вхідних дверях спірної квартири,
позбавивши позивача можливості
проживати, користуватись і
розпоряджатись належної йому на праві
власності 1/2 частиною квартири.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується,
розпоряд-жається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
сторони є співвласниками спірної
квартири, відповідач змінила замки у
вхідних дверях в квартиру, у зв'язку з
чим позивач позбавлений можливості
користуватися спірною квартирою та
проживати в ній.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами перевірки Ленінського РВ
ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області, а також розписками
відповідача від 07.09.13 року та позивача
від 07.09.13 року про перешкоди позивачу в
користуванні квартирою (а.с.74-75).

Тому доводи апеляційної скарги щодо
втрати позивачем свого комплекту
ключів не підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.

Не можуть бути прийняті до уваги і
доводи апеляційної скарги щодо
неможливості надати позивачу свого
комплекту ключів належного
відповідачу, оскільки це питання може
бути вирішено за заявою відповідача в
порядку роз'яснення рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів щодо спростування
позовних вимог, заявлених позивачем,
суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними, оскільки
зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: