У Х В А Л А

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 р. Справа №607/4656/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

за участі секретаря Костиник О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопілького міського управління
юстиції і скасування акту опису та
арешту майна від 29 серпня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд з
скаргою на дії старшого державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції і
скасування акту опису та арешту майна
від 29 серпня 2013 року. В обґрунтування
вказаних вимог зазначає, що державним
виконавцем незаконно здійснено опис та
накладено арешт на належну йому
квартиру АДРЕСА_1, оскільки: дана
квартира передана в іпотеку ПАТ КБ
«Надра», згідно договору іпотеки від 24
жовтня 2006 року і за банком зберігається
першочергове право на звернення
стягнення на цей предмет іпотеки якого
ним не реалізовано; рішення
Тернопільського міськрайонного суду,
на виконання якого видано виконавчий
лист № 2-7043/11 щодо стягнення з нього в
користь ОСОБА_2 112'984,92 грн., виконується,
шляхом вирахування коштів з його
заробітної плати; по виконанню
виконавчого листа № 2-5054/09, виданого 07
жовтня 2009 року Тернопільським
міськрайонним судом про стягнення
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь
ПАТ КБ «Надра» 292'609,56 грн. державною
виконавчою службою не здійснюється
жодних дій щодо безпосереднього
стягнення заборгованості саме з
боржника - ОСОБА_5, а увесь тягар
вказаних боргових обов’язків несе він,
тобто скаржник, та його родина; описана
державним виконавцем квартира
належить скаржнику та його дружині
ОСОБА_6 на праві спільної сумісної
власності, оскільки придбана ними у
шлюбі, а тому здійснивши її опис та
арешт державний виконавець порушив
права його дружини; звернення
стягнення на квартиру порушують права
його двох неповнолітніх дітей, а саме:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на їх достатній життєвий
рівень та на житло. Також ОСОБА_1
просить винести окрему ухвалу якою
довести до відома Головного управління
юстиції в Тернопільській області про
допущені державним виконавцем Мамчур
Ю.В. та начальником Першого відділу ДВС
ОСОБА_9 порушення закону та
конституційних прав і свобод громадян
України в тому числі неповнолітніх
дітей.

У судове засідання скаржник не
з’явився, забезпечивши явку свого
представника, який вказану скаргу
підтримав, з мотивів, викладених у ній
та просив її задовольнити.

Представник ДВС у судовому засіданні
проти задоволення скарги заперечив,
пославшись на безпідставність доводів,
що у ній викладені.

До участі у справі також було залучено
публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» і його
представник у судовому засіданні
зазначив, що проти звернення стягнення
на квартири АДРЕСА_2 він не заперечує,
оскільки існує рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 25 липня 2013 року, яким позов банку
задоволено та звернено стягнення на
дану нерухомість.

Суд, заслухавши думки учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, прийшов до
переконання, що у задоволенні скарги
слід відмовити з огляду на таке.

07 грудня 2011 року головним державним
виконавцем Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа № 2-5054/09 від 07 жовтня
2009 року про солідарне стягнення з
ОСОБА_10, ОСОБА_1 в користь ВАТ КБ «Надра»
292'609,56 грн. (постанова серії ВП № 30217546
від 07 грудня 2011 року). 15 грудня 2011 року
державним виконавцем була винесена
постанова про приєднання даного
виконавчого документа до зведеного
виконавчого провадження № 31232759.
(постанова серії ВП № 30217546 від 15 грудня
2011 року).

22 листопада 2011 року головним державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа № 2-7043/11 від 15 листопада 2011 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_11 104'425,71 грн. боргу за договором
позики, 7'321,74 грн. трьох процентів
річних від простроченої суми та 1'237,47
грн. понесених судових витрат.
(постанова серії ВП № 29947808 від 22
листопада 2011 року). 15 лютого 2012 року
головним державним виконавцем була
винесена постанова про приєднання
даного виконавчого документа до
зведеного виконавчого провадження №
31232759. (постанова серії ВП № 29947808 від 15
лютого 2012 року).

07 грудня 2011 року в процесі виконання
виконавчого листа № 2-5054/09 головним
державним виконавцем винесено
постанову серії ВП № 30217546 якою
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

29 серпня 2013 року державним виконавцем
було здійснено опис і арешт квартири
АДРЕСА_1 та всього майна, котре у ній
знаходилось про що були складені
відповідні акти.

У заяві № 14/5/19-3247 від 23 жовтня 2013 року
представник Тернопільського РУ ПАТ КБ
«Надра» пояснив, що відповідно до п. 3.1
кредитного договору № 730/2006-Ф від 24
жовтня 2006 року та з метою забезпечення
його умов ОСОБА_12, передав в іпотеку ПАТ
КБ «Надра» нерухоме майно: квартиру №
136, за адресою м. Тернопіль, вул.
С.Будного. 34, загальною площею 70,6 м2, яка
складається з трьох кімнат житловою
площею 36,9 м2. У зв'язку із не належним
виконанням ОСОБА_4 умов вказаного
кредитного договору ПАТ КБ «Надра» в
особі Відділення ПАТ КБ «Надра»
Тернопільського РУ 17 травня 2013 року
звернулось до Тернопільського
міськрайонного суду із позовною заявою
про стягнення на передане в іпотеку
майно і 25 липня 2013 року цей позов було
задоволено (справа № 607/8726/13-ц). 17 жовтня
2013 року банк звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
із заявами про видачу копії судового
рішення та виконавчого листа, для
пред'явлення в ДВС з метою примусового
виконання рішення суду. Саме тому ПАТ
КБ «Надра» не заперечує проти
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_3. Цим листом спростовуються
твердження скаржника про те, що
відсутні будь-які судові рішення про
звернення стягнення на вказаний
об’єкт нерухомості, а це робить
неможливим опис та арешт зазначеного
майна.

Статтею 383 ЦПК України, передбачене
право учасників виконавчого
провадження та осіб, які залучаються до
проведення виконавчих дій, звернення
до суду із скаргою в разі, якщо вони
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права або свободи.

Твердження скаржника про те, що рішення
суду про стягнення з нього в користь
ОСОБА_11 заборгованості виконується
шляхом відрахувань від його заробітної
плати є неспроможними, оскільки
останнє не виключає можливості
застосування процедури звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що зазначена
квартира є об’єктом спільної сумісної
власності подружжя не підтверджується
доказово, тому також до уваги судом
братись не можуть.

Щож до пояснень скаржника, про те що
опис та арешт його квартири є
незаконним, оскільки основним
боржником є ОСОБА_10 то і вони
сприймаються судом критично, оскільки
як вбачається з копії виконавчого
листа № 2 – 5054/09 від 07 жовтня 2009 року
вони несуть солідарну
відповідальність перед кредитором.

Не ґрунтуються на нормах права і доводи
ОСОБА_1 про те, що опис та арешт
зазначеної квартири не може бути
здійснений з підстав наявності у нього
двох малолітніх дітей.

За даних обставин суд вважає, що
державний виконавець діяв в межах
наданих йому законом повноважень, а
тому підстав для задоволення скарги
ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи, що порушень вимог закону
державним виконавцем не встановлено,
то відсутні і підстави для винесення
щодо його дій окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 383 - 386 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопілького міського управління
юстиції і скасування акту опису та
арешту майна від 29 серпня 2013 року -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подано до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

СуддяОСОБА_13