Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2014 року позивачка звернулася
до суду із позовом у якому просила
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2,
зареєстрований 26 червня 2009 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Вишгородського районного
управління юстиції у Київській
області, актовий запис № 90. Після
розірвання шлюбу просила залишити їй
прізвище «ОСОБА_1».

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що з відповідачем перебувають у
шлюбі з 26 червня 2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народився син ОСОБА_3. Причиною
розпаду сім'ї стало те, що під час
сумісного проживання у них виявилася
несумісність характерів, поглядів на
сімейне життя та ведення спільного
господарства. Більше півтора року не
підтримують шлюбно-сімейні відносини,
не ведуть спільного господарства,
проживають окремо.

Позивач вважає, що подальше збереження
шлюбу не можливе та просить розірвати
шлюб між нею та ОСОБА_2

У судове засідання позивачка не
з'явилася надала суду заяву в якій
просила розгляд справи проводити за її
відсутності, позов підтримала та
просила про його задоволення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, також надав суду заяву в якій
проти позову не заперечує та просить
розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 26 червня
2009 року, про що свідчить свідоцтво про
шлюб серії НОМЕР_1 видане Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Вишгородського районного управління
юстиції у Київській області, актовий
запис № 90 (а.с. 4).

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що у сторін втрачена основа
подружніх відносин і почуття любові та
поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Порядок припинення шлюбу врегульовано
главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК
України розірвання шлюбу є однією із
законодавчо визначених підстав його
припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується
нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
постановляє рішення, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
При прийнятті рішення, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало
неможливим, тому шлюб підлягає
розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного
кодексу України, особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка просить після розірвання
шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 26 червня 2009 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Вишгородського районного
управління юстиції у Київській
області, актовий запис № 90.

Після розірвання шлюбу позивачці
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя