У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
«Євраз Суха Балка» про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної смертю
працівника, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 31
березня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 07
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із зазаначеним позовом
посилаючись на те, що її син ОСОБА_3,
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з липня
1989 року по лютий 2004 року працював на
різних посадах на шахті ім. Фрунзе ПАТ
«Євраз Суха Балка». Тривала праця в
умовах впливу шкідливих факторів
викликала у ОСОБА_3 захворювання на
іоніотуберкульоз, сідеросілікоз
першого ступеню, очагового
туберкульозу верхньої долі правого
легеню, емфізему легенів першого
ступеню, яке за результатами
розслідування було визнано
професійним захворюванням. Відповідно
до п. 15 Акту розслідування професійного
захворювання № 21 від 02 червня 2013 року
причиною виникнення професійного
захворювання ОСОБА_3 було визнано його
праця в шкідливих умовах. Вину
підприємства у виникненні у ОСОБА_3
професійного захворювання встановлено
п. 17 Акту розслідування, відповідно до
якого визнано порушення вимог ст. 153
КЗпП України в частині створення на
робочих місцях належних, безпечних і
здорових умов праці відповідно до
вимог нормативних актів з охорони
праці.

Згідно висновку експертної комісії КЗ
«Обласний центр медичної соціальної
експертизи» департаменту охорони
здоров'я Дніпропетровської обласної
державної адміністрації № 52 від 20
листопада 2003 року встановлено
причинний зв'язок смерті сина позивача
із встановленим йому за життя
професійним захворюванням.

Внаслідок смерті сина ОСОБА_1 завдано
моральної шкоди, суттєвих незворотних
негативних змін, які відбулися у її
особистому житті, з огляду на що
остання просила суд стягнути з
відповідача на її користь 220 000,00 грн в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
завданої їй смертю сина внаслідок
професійного захворювання.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2014 року, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій із
ухваленням нового рішення, яким позов
задовольнити, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що спірні правовідносини, зокрема,
професійне захворювання ОСОБА_3, що
було спричинене незабезпеченням
відповідачем безпечних і нешкідливих
умов праці до 2004 року та яке, в свою
чергу, потягло смерть ОСОБА_3, виникли
до набрання чинності ЦК України 2003
року, яким було визначене право члена
сім'ї потерпілого на відшкодування
моральної шкоди, завданої його смертю.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 березня 2014 року та
ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова