У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
руху

"19" вересня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей. 19 вересня 2014 року вказану справу
було передано в провадження судді
Катющенко В.П.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільний справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного
процесуального кодексу України, позови
до фізичної особи пред'являються в
суд за зареєстрованим у
встановленому законом порядку
місцем її проживання або за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 Цивільного
процесуального кодексу України, позови
про розірвання шлюбу можуть
пред'являтися за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача також у разі, якщо на його
утриманні є малолітні або неповнолітні
діти або якщо він не може за станом
здоров'я чи з інших поважних причин
виїхати до місця проживання
відповідача. За домовленістю подружжя
справа може розглядатися за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування будь-кого з них.

Разом з тим, матеріали позовної заяви
не містять відомостей про перебування
на утриманні позивача неповнолітньої
дитини.

Як вбачається із заявлених позовних
вимог, позивач просить суд: стягувати
щомісячно з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання повнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
неповнолітньої доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від
усіх видів його заробітку, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину,
починаючи стягнення з 01 січня 2014 року і
до закінчення станом навчання та до
досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного
кодексу України, за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_1,
остання просить суд стягнути аліменти
і на утримання неповнолітньої доньки і
на утримання повнолітнього сина, що
навчається.

В той же час, статтею 200 Сімейного
кодексу України визначено, що суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Таким чином, визначення загального
розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та повнолітньої
дитини у розмірі 1/3 частини від усіх
видів заробітку відповідача є
недоцільним.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення аліментів з 01 січня 2014
року, в той час як ст. 191 Сімейного
кодексу України передбачено, що
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 109, 110, 121, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, залишити без руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали, про що у вказаний термін надати
суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: