Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик
С.П.суддів:Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,
Парінової І.К.Ступак О.В.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
Страхова компанія "Країна" до ОСОБА_6
про відшкодування матеріальної шкоди,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Країна" на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 29 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
Страхова компанія "Країна" звернулось
до суду з вказаним позовом, в якому
просило в порядку регресу стягнути з
відповідача ОСОБА_6 суму страхового
відшкодування в розмірі 42422,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало на те, що вказану вище суму
страхового відшкодування страховою
компанією було виплачено на
відшкодування збитків, заподіяних
власнику пошкодженого транспортного
засобу в результаті
дорожньо-транспортної пригоди (далі -
ДТП), яка сталася 14 серпня 2012 року з вини
відповідача.

Відповідач всупереч підпункту 33.1.4
пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не повідомив страховика про
настання страхового випадку, що
відповідно до статті 38 вказаного
закону надає право останньому на
регресний позов.

З огляду на зазначене позивач просив
позов задовольнити.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 29 липня 2014 року, в
задоволенні позовних вимог ПАТ СК
"Країна" відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати та ухвалити в справі нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ПАТ СК "Країна".

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
рішення суду першої інстанції без змін,
виходив з того, що права страхової
компанії діями відповідача не
порушені, оскільки страхувальник
своєчасно дізнався про подію, що
сталася, та мав можливість брати участь
в розслідуванні причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, зокрема
ознайомитися з усіма обставинами події
та оглянути наявні документи щодо
дорожньо-транспортної пригоди.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитись не
можливо з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 14 серпня 2012 року
о 03 год. 00 хв. на 5-му кілометрі
автомобільного шосе "Бориспіль -
Дніпропетровськ" з вини водія ОСОБА_6,
який керував автомобілем ГАЗ-3302,
державний номерний знак НОМЕР_1,
сталася ДТП, в результаті ДТП було
пошкоджено напівпричіп SCHMITZ SKO,
державний номерний знак НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_7

Згідно висновку № 106 експертного
автотоварознавчого дослідження,
складеного 29 серпня 2012 року, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику напівпричіпа SCHMITZ SKO,
державний номерний знак НОМЕР_2, в
результаті його пошкодження при ДТП
без урахування втрати товарної
вартості на дату оцінки становила 422922,00
грн.

Власником автомобіля ГАЗ-3302, державний
номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_8, який
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність за заподіяння
належним йому транспортним засобом
шкоди третім особам, про що отримав
поліс № АВ/1403496 від 20 січня 2012 року.

Про настання страхового випадку ПАТ СК
"Країна" 16 серпня 2014 року отримано
письмове повідомлення від потерпілої
особи - ОСОБА_7

На підставі заяви ОСОБА_7 від 23 жовтня
2012 року страховиком їй було виплачено
суму страхового відшкодування в
розмірі 42422,00 грн.

Звертаючись до суду із вищезазначеним
позовом, позивач посилався на те, що
ОСОБА_6 всупереч підпункту 33.1.4 пункту
33.1 статті 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не повідомив його про настання
страхового випадку.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1
статті 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
учасники дорожньо-транспортної
пригоди зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із підпункту "г" пункту 38.1.1
частини 38.1 статті 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 нього Закону.

Неузгодженість нумерації підпунктів
пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту
38.1 статті 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не може обмежувати
встановлене статтею 38 Закону право
страховика подати регресний позов до
страхувальника у разі недотримання
строків і умов повідомлення страховика
про дорожньо-транспортну пригоду, а
тому й не може бути підставою для
відмови в задоволенні такого позову.

Вказана правова позиція зазначена в
постанові Верховного Суду України від
12 лютого 2014 року № 6-1цс14 та відповідно
до статті 360 ЦПК України є обов'язковою
для всіх судів України.

Суд апеляційної інстанції на вказане
уваги не звернув та всупереч вимогам
статті 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" дійшов помилкового висновку
про відсутність підстав для
пред'явлення регресного позову,
вважаючи, що звернення одного з
учасників дорожньо-транспортної
пригоди є належним повідомленням
страховика, оскільки відповідно до
вимог статей 33, 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" обов'язок повідомлення
страховика лежить на страхувальнику,
або на особі, відповідальність якої
застрахована.

За таких обставин ухвала апеляційного
суду не може вважатись законною та
обґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 338
ЦПК України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та керуючись
статтями 336, 338 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Країна" задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 29 липня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
апеляційного суду Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:М.В.
Дем'яносов В.М. Коротун І.К. Парінова О.В.
Ступак