У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько О.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про розподіл майна; за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про розподіл майна за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Петровського
районного суду м. Донецька від 25 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 3 березня 2014 року,
-

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
провести розподіл майна, що є спільною
сумісною власністю його та
відповідача, а саме надати йому у
власність холодильник «Вірпул»
вартістю 7 600 грн та телевізор «Філіпс»
вартістю 6 тис. грн, а решту
перерахованого в позові майна надати у
власність відповідачу, стягнувши з неї
на його користь різницю вартості майна
та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
він знаходився з відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі. В даний час шлюб
між ними розірвано, а тому він просить
провести розподіл майна, що є їх
спільною сумісною власністю, а саме:
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1; пральної машинки «Аско»
вартістю 4 900 грн, холодильника «Вірпул»
вартістю 7 600 грн, телевізора «Філіпс»
вартістю 6 тис. грн, домашнього
кінотеатра вартістю 2 200 грн,
кондиціонера «Самсунг» вартістю 2 200
грн, декоративних полиць вартістю 5 тис.
грн, автономної опалювальної системи
вартістю 5 200 грн, та золотих прикрас:
інкрустованого браслета вартістю 8 400
грн, золотої каблучки вартістю 2 500 грн,
золотих сережок вартістю 1 500 грн, двох
золотих ланцюжків вартістю 12 тис. грн.

У травні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з зустрічним позовом, в якому
просила визнати за нею право власності
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1; холодильник «Вірпул» вартістю
7 600 грн, пральну машинку «Аско»
вартістю 4 900 грн, кондиціонер «Самсунг»
вартістю 2 200 грн, автономну опалювальну
систему вартістю 5 200 грн та декоративні
полиці вартістю 5000 грн.

Зазначала, що крім майна, переліченого
в позові ОСОБА_4, під час шлюбу вони
придбали автомобіль Renault Laguna, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2006 року випуску,
який також підлягає розподілу, просила
залишити його ОСОБА_4, стягнувши з нього
на її користь грошову компенсацію у
розмірі 50 тис. грн. Вказувала, що золоті
прикраси дарувалися їй, є її особистим
майном, а тому підлягають виключенню з
розподілу, більш того, ними
розпорядився її колишній чоловік.
Також просила виключити з розподілу
домашній кінотеатр та телевізор
«Філіпс», оскільки ними розпорядився
ОСОБА_4

Рішенням Петровського районного суду
м. Донецька від 25 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 3 березня 2014 року, первісний та
зустрічний позови задоволено частково.

Проведено розподіл майна сторін.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, вартістю 90 544 грн, та наступне
майно: пральну машинку «Аско» вартістю
4 900 грн, домашній кінотеатр вартістю 2 200
грн, кондиціонер «Самсунг» вартістю 2 200
грн, автономну опалювальну систему
вартістю 5 200 грн, декоративні полиці
вартістю 5 тис. грн, а всього на загальну
суму 110 044 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
автомобіль Renault Laguna, державний номерний
знак НОМЕР_1, 2006 року випуску, вартістю
100 292 грн 40 коп., та наступне майно:
телевізор «Філіпс» вартістю 6 тис. грн,
холодильник «Вірпул» вартістю 7 600 грн,
а всього на загальну суму 113 892 грн 40 коп.

У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу передати на
новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позов, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, правильно
встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Петровського районного суду м.
Донецька від 25 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 3 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.О. Лесько

М.Є. Червинська