У х в а л а

20 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Іваненко Ю.Г., Писаної Т.О.,Колодійчука
В.М., Попович О.В.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя, визнання права власності,
поділ, спільного майна подружжя, виділ
його в натурі та зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ автомобіля,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя, визнання права власності,
поділ, спільного майна подружжя, виділ
його в натурі.

Заперечуючи проти вказаних вимог,
ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_7 про поділ автомобіля.

Рішенням Ладижинського міського суду
Вінницької області від 20 лютого 2014 року
позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано
житловий будинок по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку за цією ж адресою,
площею 0,0941 га, спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_6
Здійснено поділ вказаного спільного
сумісного майна подружжя в натурі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
грошову компенсацію за відступ від
ідеальної частки будинку у розмірі 4
308,36 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено.
Визнано за ОСОБА_7 право власності на
автомобіль марки KIA Sportage, р.н. НОМЕР_1,
вартістю 95 тис. грн і виділено їй цей
автомобіль у приватну власність.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
грошову компенсацію за його частку у
праві власності на автомобіль у
розмірі 47 500 грн.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 22 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя та його розподілу
скасовано і ухвалено у цій частині нове
рішення, яким позов ОСОБА_7 задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_7
право власності на 24/100 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1,
вартістю 112 181,61 грн. Визнано за
ОСОБА_6 право власності на 76/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1, вартістю 347
014,39 грн.

Поділено в натурі домоволодіння по
АДРЕСА_1, за четвертим варіантом
судової будівельно-технічної
експертизи ВВ КНДІСЕ № 626/627/628/629/13-21 від
29 листопада 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_7
на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію
за відступ від ідеальної частки
будинку в розмірі 4 270,56 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_7 відмовлено.

У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
рішення апеляційного суду скасовано,
рішення суду першої інстанції залишено
в силі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме
положень ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу
України, що призвело до ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_6
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року та постанову
Верховного Суду України від 12
грудня 2012 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику
застосування статей 353-360 ЦПК України»
№ 11 від 30 вересня 2011 року роз'яснено, що
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року, на яку
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що
судом касаційної інстанції на підставі
ст. 338 ЦПК України скасовано рішення
судів попередніх інстанції і передано
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Посилання на ухвалу суду касаційної
інстанції, якою справу передано на
новий судовий розгляд, не є підставою
для допуску справи для перегляду
Верховним Судом України, оскільки у ній
не висловлено правової позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Щодо посилання ОСОБА_6 на постанову
Верховного Суду України від 12 грудня 2012
року, то це судове рішення, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, не є рішенням
касаційного суду, а тому посилання на
нього не свідчить про неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя,
визнання права власності, поділ,
спільного майна подружжя, виділ його в
натурі та зустрічним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про поділ автомобіля до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. КузнєцовСудді:
Ю.Г. Іваненко В.М. Колодійчук Т.О.
Писана О.В. Попович