РІШЕННЯ

іменем України

„10" січня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
комерційний банк «Індустріалбанк» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 30 серпня 2006 року
між АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
№КRА/0900/80/06, згідно з яким позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
кредит на придбання автомобіля у сумі
22 186,88 дол. США на строк по 22 серпня 2012
року зі сплатою за користування
кредитом 12% річних (пункт 1.1.
кредитного договору).

Видача кредиту підтверджується
кредитним договором № КRА/0900/80/06 від
30.08.2006 року, договором купівлі-продажу
автомобіля № 603 від 22.08.2006 року, ордером
розпорядженням від 30.08.2006 року,
платіжним дорученням № 1 від 30.08.2006
року.

Разом з тим, 30 серпня 2006 р. в
забезпечення виконання зобов`язань за
вищевказаним кредитним договором між
сторонами укладений договір застави
рухомого майна № KRAZ/0900/39/06, згідно якого
автомобіль марки Mitsubishi Colt, 2006 року
випуску переданий в заставу позивачу.
Утім, в порушення умов кредитного
договору відповідач -1 у визначений
кредитним договором строк (графік
платежу) заборгованість за кредитом,
відсотки за користування кредитом, а
також штрафні санкції не сплачував.

Відповідно п.4.1 вищевказаного договору
застави рухомого майна сторони за ним
погодили, що заставодержатель набуває
право звернення на предмет застави у
судовому порядку або шляхом вчинення
виконавчого напису нотаріусу якщо у
момент настання строку виконання
зобов`язань за кредитним договором
вони не будуть виконані, а саме: при
повному або частковому неповерненні у
встановлені кредитним договором до
нього строки суми кредиту; та/ або при
несплаті або частковій несплаті в
строк сум відсотків; та/або при
несплаті або часткові несплаті в строк
сум штрафних санкцій.

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду 15 серпня 2012 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 вчинений
виконавчий напис про звернення
стягнення на вищевказаний автомобіль.
В межах виконавчого провадження
автомобіль був реалізований. Кошти
отримані від реалізації автомобіля в
розмірі 37 515,07 грн. грн. перераховані
на рахунок банку для часткового
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Станом на 21.10.2013 р. заборгованість
ОСОБА_1 по кредитному договору №
КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 року складає 24 284,19
дол. США (еквівалент 194 103,54 грн.), з
яких: заборгованість по кредиту - 2630,70
дол. США (еквівалент 21 027,19 грн.);
заборгованість по відсоткам - 92,08 дол.
США (еквівалент 736,00 грн.), пеня за
порушення строку погашення
заборгованості по сплаті кредиту та
нарахованих відсотків - 21 561,41 дол. США
(еквівалент 172 340,35 грн.).

Предмет позову становить вимога
про стягнення з відповідачів, як
солідарних боржників, на користь
позивача зазначеної вище суми
заборгованості, оскільки отримані за
кредитним договором кошти відповідач -1
використав на потреби та в інтересах
сім'ї, а саме: на придбання автомобіля.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу
України при укладенні договорів одним
із подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї. Таким чином, в
результаті придбання подружжям
автомобіля в кредит боргові
зобов'язання перед кредитором несуть
як чоловік, так і дружина, а не тільки
той із подружжя, хто підписав кредитний
договір. Укладення кредитного
договору в інтересах сім'ї (придбання
автомобіля), а також факт надання згоди
ОСОБА_1., як своїй дружині, на укладення
кредитного договору та передачу в
заставу зазначеного автомобіля
підтверджується нотаріально
засвідченою заявою, яка відповідачем - 2
підписана особисто під час укладання
договору застави рухомого майна №
KRAZ/0900/39/06 від 30.08.2006 року. Оскільки за
кредитним договором Банк передав
позичальнику грошові кошти у
власність, а останні згідно з вимогами
ст. 60 СК стали об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, то, на
переконання позивача, на спірні
правовідносини поширюється правило
про солідарну відповідальність.

Підставу позову становлять
приписи ст.ст. 1, 3, 509, 526, 536, 368, 551, 543 ЦК
України, 60, 61, 65, 70 СК України.

У судове засідання позивач не
з'явився, утім, в особі представника за
довіреністю надав суду заяву про
розгляд справи у відсутності
представника позивача, та в якій не
заперечував проти заочного розгляду
справи та в якій просив суд повністю
задовольнити поданий позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення); за ст. 224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідачі не
з'явилися, причини неявки суду не
повідомили, не скористався правом
надання заперечень проти позову, не
надали заяви про розгляд у їх
відсутності, та у зв'язку з чим суд у
порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою
позивача вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Врахувавши заяву представника
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом за розгляду
справи, 30 серпня 2006 р. між АКБ
«ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
№КRА/0900/80/06, згідно з яким позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
кредит на придбання автомобіля у сумі
22 186,88 дол. США на строк по 22 серпня 2012
року зі сплатою за користування
кредитом 12% річних (пункт 1.1.
кредитного договору).

30 серпня 2006 р. в забезпечення
виконання зобов`язань за вищевказаним
кредитним договором між банком та
відповідачем - 1 був укладений договір
застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06,
згідно якого автомобіль марки Mitsubishi
Colt, 2006 року випуску, переданий в
заставу позивачу.

Банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми (ст. 2 закону
України «Про банки та банківську
діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно п.4.1 договору застави
рухомого майна заставодержатель
набуває право звернення на предмет
застави у судовому порядку або шляхом
вчинення виконавчого напису нотаріусу
якщо у момент настання строку
виконання зобов`язань за кредитним
договором вони не будуть виконані, а
саме: при повному або частковому
неповерненні у встановлені кредитним
договором до нього строки суми кредиту;
та/ або при несплаті або частковій
несплаті в строк сум відсотків; та/або
при несплаті або часткові несплаті в
строк сум штрафних санкцій.

15 серпня 2012 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 вчинений
виконавчий напис про звернення
стягнення на вищевказаний автомобіль.
В межах виконавчого провадження
автомобіль був реалізований. Кошти
отримані від реалізації автомобіля в
розмірі 37 515,07 грн. перераховані на
рахунок банку для часткового
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Утім, в порушення умов кредитного
договору відповідач -1 у визначений
кредитним договором строк (графік
платежу) заборгованість за кредитом,
відсотки за користування кредитом, а
також штрафні санкції не сплачував;
станом на 21.10.2013 р. заборгованість
ОСОБА_1 по кредитному договору
№КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 р. складає 24 284,19
дол. США (еквівалент 194 103,54 грн.), з
яких: заборгованість по кредиту - 2630,70
дол. США (еквівалент 21 027,19 грн.);
заборгованість по відсоткам - 92,08 дол.
США (еквівалент 736,00 грн.), пеня за
порушення строку погашення
заборгованості по сплаті кредиту та
нарахованих відсотків - 21 561,41 дол. США
(еквівалент 172 340,35 грн.).

Статтею 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами; боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов'язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 65 Сімейного
кодексу України при укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Договір, укладений
одним із подружжя в інтересах сім'ї,
створює обов'язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за
договором, використане в інтересах
сім'ї.

Таким чином, суд погоджується із
слушністю доводів позивача щодо того,
що в результаті придбання подружжям
автомобіля в кредит боргові
зобов'язання перед кредитором несуть
як чоловік, так і дружина, а не тільки
той із подружжя, хто підписав кредитний
договір. Укладення кредитного
договору в інтересах сім'ї (придбання
автомобіля), а також факт надання згоди
ОСОБА_1., як своїй дружині, на укладення
кредитного договору та передачу в
заставу зазначеного автомобіля
підтверджується нотаріально
засвідченою заявою, яка відповідачем - 2
підписана особисто під час укладання
договору застави рухомого майна №
KRAZ/0900/39/06 від 30.08.2006 р.

Оскільки за кредитним договором
банк передав позичальнику грошові
кошти у власність, а останні згідно з
вимогами ст. 60 СК стали об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
то відповідачі відповідають перед
банком, як солідарні боржники.

Разом з тим, приймаючи рішення щодо
заявлених позивачем вимог, суд
враховує, що кредитний договір є
дійсним і неоспореним, є актом
волевиявлення сторін, що підтверджує
їх згоду виконувати умови, які вони для
себе передбачили, суд дійшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову в
повному обсязі.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства Акціонерний комерційний
банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити
повністю.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
комерційний банк «Індустріалбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 30 серпня 2006 р. №КRА/0900/80/06, яка
склалася станом на 21.10.2013 р. а розмірі
194 103,54 грн., з яких: заборгованість по
кредиту - 21 027,19 грн.; заборгованість
по відсоткам - 736,00 грн., пеня за
порушення строку погашення
заборгованості по сплаті кредиту та
нарахованих відсотків - 172 340,35 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства Акціонерний комерційний
банк «Індустріалбанк» судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, в розмірі 970,50 грн. з кожного з
відповідачів окремо.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя