Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при
секретарі Чорненькій К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за позовом Львівського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
ОСОБА_1 в свою користь 4143,84 грн. витрат,
пов'язаних з його утриманням у
навчальному закладі та 229,40 грн.
судового збору.

В обґрунтування заявленого
позову покликається на те, що 07.09.2002
року між Львівським інститутом
внутрішніх справ при Національній
академії внутрішніх справ МВС України
(правонаступником якого є Львівський
державний університет внутрішніх
справ) та ОСОБА_1 було укладено угоду
про підготовку фахівців у вищому
навчальному закладі МВС України.
Відповідно до умов укладеного
договору, ОСОБА_1, після закінчення
навчання зобов'язався відпрацювати в
органах внутрішніх справ не менше
трьох років, в інакшому випадку -
відшкодувати витрати понесені на його
утримання у навчальному закладі.
Наказом ГУМВС України у Львівській
області № 170 о/с від 07.05.2008 року ОСОБА_1
звільнено з ОВС на підставі п. 64 «є»
«Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ», за
порушення дисципліни. Проведеним
розрахунком встановлено, що сума
фактичних витрат понесених на
утримання ОСОБА_1 за період з серпня 2002
року по липень 2006 року складає 4143,84 грн.,
яку просить стягнути в свою користь.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, давши
пояснення, аналогічні доводам,
викладеним у позові. Просить позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов заперечив та пояснив, що дійсно
07.09.2002 року був зарахований курсантом,
рядовим міліції у Львівський інститут
внутрішніх справ при Національній
академії внутрішніх справ України, про
що в цей же день було укладено угоду.
(а.с. 3). Вірним є й те, що, відповідно до
п.п. 2.5., 3.2., умов укладеної угоди
зобов'язався відпрацювати в органах
внутрішніх справ не менше трьох років,
в інакшому випадку - відшкодувати
витрати понесені на його утримання у
навчальному закладі. Проте,
безкоштовного харчування за нормами
курсантського пайка не отримував.
Ствердив, що був звільнений з органів
внутрішніх справ 07.05.2008 року, а позивач
звернувся до суду з позовом лише 02.10.2013
року, відтак строк позовної давності
минув. Просить відмовити у задоволенні
позову.

Суд, заслухавши доводи сторін,
дослідивши інші матеріали справи,
оцінивши докази у їх сукупності,
приходить до переконання, що у
задоволенні позову належить відмовити,
з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 07.09.2002 року між Львівським
інститутом внутрішніх справ при
Національній академії внутрішніх
справ МВС України (правонаступником
якого є Львівський державний
університет внутрішніх справ) та
ОСОБА_1 було укладено угоду про
підготовку фахівців у вищому
навчальному закладі МВС України. (а.с. 3).

Відповідно до п.2.5. умов укладеного
договору, ОСОБА_1, у випадку звільнення
з органів внутрішніх справ після
закінчення навчання до встановленого
3-річного терміну за підставами,
передбаченими п.3 цієї угоди, -
відшкодувати МВС України витрати за
період навчання.

Так, п.3 п.п. 3.2. укладеної угоди
визначено, що підставою для
відшкодування МВС України вартості
навчання у випадку дострокового
розірвання угоди, серед інших, є
звільнення з органів внутрішніх справ
за порушення службової дисципліни,
вчинення проступку, несумісного з
перебуванням на службі в органах
внутрішніх справ.

Встановлено, що наказом начальника ГУ
МВС України у Львівській області №170
о/с від 07.05.2008 року, на підставі п. 64 «є»
«Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ України»,
лейтенанта міліції, ОСОБА_1,
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Личаківського районного
відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській
області звільнено з органів внутрішніх
справ, з 08.05.2008 року, за порушення
дисципліни. (а.с. 4).

З наданої позивачем у підтвердження
своїх доводів довідки-розрахунку №52,
виданої 28.09.2011 року, судом встановлено,
що розмір витрат до утримання,
пов'язаних з навчанням у Львівському
державному університеті внутрішніх
справ ОСОБА_1 за період з серпня 2002 року
по липень 2006 року на загальну суму
складає 4143,84 грн. (а.с. 5).

Суд погоджується і приймає до уваги
доводи відповідача про те, що строк
позовної давності минув, оскільки
угода між сторонами була укладена
07.09.2002 року, та з врахуванням
необхідності 3-річного строку служби в
органах внутрішніх справ діяла до
01.07.2009 року.

Встановлено, що позивач звернувся до
суду з позовом 02.10.2013 року, тобто по
спливу встановленої ст. 257 ЦК України
загальної позовної давності
тривалістю у три роки.

Частиною 4 статті 267 ЦК України
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звільнений зі
служби з 08.05.2008 року, у судовому
засіданні заявив про застосування
строку позовної давності, про що подав
письмову заяву (а.с. 19), а позивачем не
наведено суду поважних причин щодо
пропуску строку позовної давності,
відтак на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України,
у задоволенні позову належить
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, ст.ст. 257, 267 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову Львівського
державного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовити за пропуском
строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
О.Р.Юрків