Провадження № 2/755/5377/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява
Публічного акціонерного товариства
„Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява, серед іншого,
повинна містити: зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; перелік документів, що
подаються до заяви.

Як убачається із змісту позовної заяви,
предметом спору є солідарне стягнення
з відповідачів на користь позивача
заборгованості за кредитним договором
від 15.12.2006 року в сумі 10 561,37 доларів США,
що за офіційним курсом НБУ становить 124
150,95 грн. Разом з тим, до позовної заяви
не долучено доказів фактичного надання
відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів у
зазначеній позивачем сумі, тобто у
розмірі 5 000,00 доларів США відповідно до
умов Кредитного договору (копія
платіжного доручення, меморіального
ордеру тощо), та позивачем не надано
доказів наявності у первісного
кредитора ПАТ „УкрСиббанк"
відповідної ліцензії на здійснення
операцій з іноземною валютою станом на
день укладення спірного кредитного
договору.

Разом з тим, позивачем не долучено до
матеріалів позовної заяви доказів
отримання у встановленому порядку
відповідачами вимоги позивача або
докази неможливості вручення
відповідачам вимоги про погашення
кредитної заборгованості, із
зазначенням причини, що свідчить про
відсутність факту належного
повідомлення відповідачам про вимогу
позивача за кредитним зобов'язанням, та
має відповідні правові наслідки
недотримання законодавства, що регулює
кредитні правовідносини.

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу
України, порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5,
при вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Разом з тим, як убачається з матеріалів
позовної заяви, та додатків до неї,
договір поруки від 15.12.2006 року
укладений між первісним кредитором та
відповідачем ОСОБА_2 є припиненим
відповідно до вимог статті 559
Цивільного кодексу України, ураховуючи
строк дії договору кредиту до 15.06.2008
року, та позивачем не надано доказів
звернення до поручителя з вимогами
погашення заборгованості у
встановлений шестимісячний термін
(копію поштового повідомлення про
вручення чи неможливість вручення
вимоги про погашення заборгованості),
що не відповідає роз'ясненням
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5.

За нормами ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.119 - 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в
а л и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства „Дельта Банк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором залишити без руху,
про що повідомити позивачу та надати
йому строк для усунення вказаних
недоліків до « 08» серпня 2014 року, однак
який не може перевищувати двох днів з
моменту отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я