АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/5394/14
Головуючий у 1 інстанції - Лозинська М.І.
Доповідач - Панченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м.Київ

Колегія судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого судді
Панченка М.М.

Суддів
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
дорученням ОСОБА_2, на заочне рішення
Солом»янського районного суду м.Києва
від 03 грудня 2012 року у справі за позовом
Комунального підприємства
«Залізничне» Солом»янської районної у
м.Києві державної адміністрації до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2012 року позивач
Комунальне підприємство «Залізничне»
Солом»янської районної у м.Києві
державної адміністрації (далі -
КП»Залізничне») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги у сумі 26.622 грн.49 коп. по
квартирі АДРЕСА_1 за період з 1.02.2010 року
по 1.10.2011 року.

Заочним рішенням Солом»янського
районного суду м.Києва від 03 грудня 2012
року позов задоволено /а.с.90-92/.

Судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на
користь КП»Залізничне» заборгованість
станом на 1.05.2012 року у розмірі 22.334 грн.20
коп. основного боргу, 3% річних у сумі 788
грн.65 коп., інфляційні втрати у сумі 1.757
грн.90 коп. та пеню із розрахунку 1% у сумі
1.741 грн.73 коп.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
який діє за дорученням ОСОБА_2, просить
скасувати заочне рішення
Солом»янського районного суду м.Києва
від 03 грудня 2012 року, як ухвалене з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у позові
/а.с.132-135/.

Скаржник послався на те, що судом
зроблений висновок без дослідження
документів, які б свідчили про дані
особової картки відповідача, та про
дані контрольної перевірки.

Крім того, надані позивачем копії
табуляграм ПАТ «Київенерго», не
містять інформації, яка б
підтверджувала надання ОСОБА_2 послуг,
за які виникла заборгованість.

Скаржник зазначив також, що він не
погоджується з розрахунком позивача
про надані послуги за опалення.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленим про день та час
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився, клопотання про перенесення
судового розгляду не подавав, тому
відповідно до положень ст. 305 ЦПК
України колегія суддів провела судовий
розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення представника позивача,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить відхилити, а рішення
залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є
власником нежитлового
напівпідвального приміщення АДРЕСА_1
загальною площею 138,6 кв.м., яке
використовується відповідачем в цілях
підпримємницької діяльності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

А, згідно до ст.32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

З метою надання послуг з
водопостачання, водовідведення,
опалення, обслуговування будинку та
прибудинкової території між сторонами
укладено відповідний договір від 1.04.2008
року, згідно п.2.1. якого відповідач
зобов»язаний сплачувати позивачу, як
виконавцю комунальних послуг вартість
фактично отриманих комунальних послуг
згідно виставлених постачальниками
табуляграм /а.с.7/.

Пунктом 2.9. вище зазначеного Договору
сторонами передбачена сплата
споживачем на користь виконавця
послуг пені у розмірі 1% від суми боргу
за кожен день затримки платежів, але не
більше 100% від суми боргу.

Із вище зазначеного, судом встановлено,
що між сторонами існують договірні
відносини, які відповідають
особливостям Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», в силу
яких, Виконавець надає Споживачу
комунальні послуги, а Споживач
зобов»язаний їх оплатити, згідно із
тарифами та строки, обумовлені
сторонами, або визначені законом.

Судом встановлено, що договір на про
надання комунальних послуг з боку
відповідача укладений від імені
фізичної особи.

Оскільки відповідач не виконував
договірні зобов»язання по оплаті
наданих комунальних послуг, позивач
КП»Залізничне» звернувся з даним
позовом до суду, представивши
розрахунок заборгованості, згідно
якого заборгованість за період з 1.02.2010
року по 1.09.2011 року склала: за опалення -
18.071 грн.46 коп.; водопостачання та
водовідведення - 540 грн.38 коп., ПДВ-3.722
грн.36 коп. та пеня у сумі 1.741 грн.73 коп.

Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України,
за прострочку виконання відповідачем
грошового зобов»язання, позивачем
нараховано інфляційні втрати у сумі 1.757
грн.90 коп. та 3% річних у сумі 788 грн.65 коп.
/а.с.6/.

При цьому заборгованість за надані
послуги з опалення та водопостачання і
водовідведення нараховані позивачем з
дотриманням тарифів визначених
відповідно до чинного законодавства.

Указаний розрахунок відповідачем не
спростований.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може грунтуватись на
припущеннях.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на неправильне нарахування
оплати за використану електроенергію є
безпідставним, оскільки позивач не
висуває вимоги про стягнення
заборгованості за електроенергію.

При цьому заборгованість за надані
послуги з опалення та водопостачання і
водовідведення нараховані позивачем з
дотриманням тарифів визначених
відповідно до чинного законодавства і
відповідачем указана заборгованість
не спростована. Відповідач не надав
суду доказів того, що ним вносилась
оплата на рахунок позивача за надані
послуги.

Відповідно до ст.ст.64-68 ЖК
України наймач зобов»язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги. Квартирна плата та
плата за комунальні послуги в будинках
державного і громадського житлового
фонду вноситься щомісяця.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку, що
відповідачем порушено порядок оплати
за користування приміщенням АДРЕСА_1.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що рішення судом
першої інстанції постановлене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
дорученням ОСОБА_2, відхилити, а заочне
рішення Солом»янського районного суду
м.Києва від 03 грудня 2012 року залишити
без змін.

Рішення може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді