Справа №:2/122/104/2012Головуючий суду
першої інстанції:Благодатна О.Ю.№
провадження:22-ц/190/6/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Любобратцева Н.
________________________________________________________________________
______________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Любобратцевої Н.І.,
суддів:Філатової Є.В., Харченко І.О., при
секретарі:Почотовій Я.О.,

за участю представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
треті особи - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, звернення
стягнення на предмет іпотеки,

за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк Надра», третя особа -
ОСОБА_8 про визнання недійсними
кредитного договору, договору поруки
та договору іпотеки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_13 -
представника ОСОБА_8 - на рішення
Центрального районного суду м.
Сімферополя АРК від 13 квітня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «КБ Надра» звернулося з позовом до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що
26 червня 2008 року між позивачем та
ОСОБА_7 був укладений кредитний договір
№ 805/2008/840-ЖР/ЦО/200, відповідно до якого
ПАТ «КБ Надра» надав ОСОБА_7 кредит у
сумі 162508 доларів США на придбання
нерухомого майна строком до 12 червня 2018
року із сплатою 13,99 % річних. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_8 був укладений договір поруки,
відповідно до якого остання поручилася
перед банком за належне виконання
позичальником зобов'язань за договором
кредиту. 26 червня 2008 року між банком та
ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки №
3388, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.
Однак ОСОБА_7 були порушені
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим станом на 14 вересня 2009
року утворилася заборгованість у сумі
189563,75 доларів США, що еквівалентно 1516510
грн., з яких заборгованість по кредиту
складає 157818,34 доларів США, відсотки по
кредиту -13948,46 доларів США, пеня - 1 546,09
доларів США, штраф - 16 250,86 доларів США.

ОСОБА_7 звернувся із зустрічним
позовом до ПАТ «КБ Надра» про визнання
недійсними кредитного договору,
договору поруки та договору іпотеки,
мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня
2008 року між банком та ним було укладено
кредитний договір № 805/2008/840-ЖК/ЦО/200, на
підставі якого він отримав кредитні
кошти у сумі 162508,61 доларів США зі
строком користування до 12 червня 2018
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом та оплати
комісії, для проведення розрахунків за
договором купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Для забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором 26
червня 2008 року було укладено договір
іпотеки та договір поруки. Проте, він
вважає, що зазначені договори мають
бути визнані недійсними, оскільки
зобов'язання та виконання зобов'язання
виражені не в тій валюті.

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя АРК від 13 квітня 2012 року
первісний позов публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
треті особи - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, звернення
стягнення на предмет іпотеки,
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 суму
заборгованості у розмірі 1856063,60 грн. на
користь ПАТ «Комерційний банк Надра».
Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
користь ПАТ «Комерційний банк Надра»,
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 1700 грн., витрати на
інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн. Інші
позовні вимоги залишено без
задоволення. Зустрічну позовну заяву
ОСОБА_7 до публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк Надра»,
третя особа - ОСОБА_8 про визнання
недійсними кредитного договору,
договору поруки та договору іпотеки,
залишено без задоволення (т.2 а.с.94-101).

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_13 - представник ОСОБА_8 - подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив його скасувати в частині
задоволення позову про стягнення 1856063,60
грн. та понесених судових витрат і в
цій частині прийняти інше рішення про
відмову в задоволенні позову. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що вимога про стягнення пені в розмірі
6828,07 доларів США, що еквівалентно 54442,25
грн., не підтверджена відповідним
розрахунком банку, зокрема, щодо
розміру облікової ставки НБУ на кожен
період виникнення заборгованості.
Вимоги позивача щодо стягнення штрафу
в розмірі 16250,86 доларів США, що
еквівалентно 129572,98 грн., не
узгоджуються з положеннями п.5.3
кредитного договору від 26.06.2008 р.,
оскільки за умовами договору штраф не
застосовується у випадку порушення
позичальником пункту 4.3.3. кредитного
договору щодо зобов'язання сплати
мінімально необхідних платежів у
розмірі та порядку, визначених у п.п.
3.3.1, 3.3.2. та 3.3.3 цього договору. За таких
обставин штраф в сумі 129572,98 грн.
стягнуто судом безпідставно. Сума
штрафних санкцій у вигляді штрафу та
пені була нарахована позивачем за
період 2008-2011 років, тобто за 3
календарні роки, що суперечить вимогам
п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Оскільки
визначення ціни позову потребує
спеціальних знань в галузі фінансів,
економіки та бухгалтерії, 16 лютого 2012 р.
ОСОБА_8 заявила клопотання про
призначення відповідної судової
експертизи, у задоволенні якого
безпідставно було відмовлено, чим суд
допустив неповноту судового розгляду
справи (т.2 а.с.104-107).

04 липня 2012 р. від ОСОБА_8 в особі її
представника ОСОБА_13 надійшло
клопотання про призначення судової
економічної експертизи (т.2 а.с.132), яке
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 04.07.2012 року було
відхилено у зв'язку з відсутністю
підстав для її призначення (т.2 а.с.142).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного
суду АР Крим від 04 липня 2012 року
апеляційну скаргу ОСОБА_13 -
представника ОСОБА_8 - відхилено,
рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 04 липня 2012 року
залишено без змін (т.2 а.с.144-145).

Але ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2012
року касаційну скаргу ОСОБА_13 -
представника ОСОБА_8, задоволено
частково. Ухвалу Апеляційного суду АР
Крим від 04 липня 2012 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.173-176).

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в межах вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Оскільки
рішення місцевого суду в частині
відмови в позові про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
відмови у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_7 про визнання недійсними
кредитного договору, договору поруки
та договору іпотеки ніким не оскаржено,
то в цих частинах законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції колегією суддів не
перевіряється і не аналізується.

Задовольняючи частково позовні вимоги
банку, суд першої інстанції виходив з
того, що свої зобов'язання за кредитним
договором № 805/2008/840-ЖР/ЦО/200 від 26 червня
2008 року ОСОБА_7 припинив виконувати з
грудня 2008 року, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість за тілом
кредиту - 157818,34 доларів США, що
еквівалентно 1258332,97 грн.; по процентам -
51887,60 доларів США, що еквівалентно 413715,40
грн.; пеня - 6828,07 доларів США, що
еквівалентно 54442,25 грн.; штраф - 16250,86
доларів США, що еквівалентно129572,98 грн.,
а всього 1856063,60 грн. Оскільки ОСОБА_8 є
поручителем за відповідним договором
поруки від 26.06.2008 р., а тому є солідарним
боржником, то сума заборгованості за
кредитним договором підлягає
стягненню в солідарному порядку з
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Відмовляючи у
задоволенні позову в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд
виходив з передчасності заявлених
вимог. В цій частині рішення суду ніким
не оскаржено, а тому, виходячи з
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, його законність та
обґрунтованість в цій частині колегією
суддів не перевіряється і не
аналізується.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_7 про визнання недійсними
кредитного договору, договору поруки
та договору іпотеки суд першої
інстанції виходив з того, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні його умов.
При підписанні оспорюваних договорів
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були ознайомлені з
його умовами, погодилися з ними, а при
укладанні цих договорів вимог чинного
законодавства порушено не було,
оскільки маючи відповідну ліцензію на
здійснення фінансових операцій в
іноземній валюті, банк мав право
надавати кредит в такій валюті. Крім
того, за законом боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливістю виконання ним грошового
зобов'язання за договором. В цій
частині судове рішення також ніким не
оскаржено.

З висновками суду першої інстанції
повністю не може погодитися колегія
суддів, оскільки вони не ґрунтуються на
матеріалах справи та вимогах чинного
законодавства.

Так, рішенням суду заборгованість за
кредитним договором стягнуто
солідарно з боржника ОСОБА_7 та його
поручителів ОСОБА_9 та ОСОБА_8.
Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Але суд не звернув уваги на те, що
по-перше, поручителі ОСОБА_8 і ОСОБА_9
спільно не поручалися за виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_7; по-друге
в матеріалах справи взагалі відсутній
договір поруки, укладений між банком і
ОСОБА_9. На вимогу суду апеляційної
інстанції позивачем надано копію
договору поруки від 26 червня 2008 рокуё
укладеному між ВАТ комерційний банк
«Надра» та ОСОБА_9, відповідно до умов
якого остання поручалася перед банком
за належне виконання ОСОБА_7 взятих ним
зобов'язань, що витікають з кредитного
договору № 805/2008/840-ЖР/ЦО/192 від 20 червня
2008 р. (т.2 а.с.245-247). Проте боржником
ОСОБА_7 кредитний договір за таким
номером і датою не укладався. За
позовом банку кредиторська
заборгованість стягується за
кредитним договором № 805/2008/840-ЖР/ЦО/200
від 26 червня 2008 року (т.1 а.с.18-19).

Дані обставини виключають можливість
стягнення кредитної заборгованості
одночасно солідарно з двох
поручителів, оскільки за договором
поруки вони не брали на себе обов'язок
за невиконання умов кредитного
договору відповідати перед банком
спільно, а також з матеріалів справи не
вбачається, що відповідачка ОСОБА_9
поручалася відповідати за виконання
відповідачем ОСОБА_7 зобов'язань по
спірному кредитному договору.

Скасовуючи ухвалу суду апеляційної
інстанції, касаційний суд зазначив в
своїй ухвалі, що при розгляді справи
суди належний розрахунок пені не
дослідили та не з'ясували, за якими
ставками НБУ було розраховано пеню за
кожен період нарахувань, не звернули
уваги на положення п.5,3 кредитного
договору, відповідно до якого у разі
порушення позичальником вимог п.4.3 (за
виключенням п. 4.3.3 та п. 4.3.4) сплачується
штраф в розмірі 10% від суми кредиту, та
умови договору у сукупності усіх його
пунктів не встановили і не з'ясували на
якій підставі та за яке порушення
договору був нарахований позивачем
штраф 10% від суми кредиту (т.2 а.с.172-176).

Оскільки для перевірки розрахунків
всіх складових заборгованості
відповідачів за кредитним договором
необхідні спеціальні знання в галузі
фінансів та банківської діяльності,
колегія суддів, задовольняючи
клопотання ОСОБА_8, своєю ухвалою від 05
березня 2013 року призначила по справі
судову бухгалтерсько-економічну
експертизу.

Відповідно до висновків судової
економічної експертизи № 63/397-2013 від 12
грудня 2013 року станом на 22 червня 2011
року заборгованість ОСОБА_7 за
кредитним договором № 805/2008/840-ЖР/ЦО/200
від 26 червня 2008 року складає 217261,78
доларів США, що еквівалентно 1731576,39
грн.(по курсу НБУ станом на 22.06.2011 р. за 1
дол. США - 7,97 грн.), із яких:

- 157818,34 доларів США, що
еквівалентно 1257812,17 грн. - сума стокової
заборгованості за основним боргом, в
тому числі прострочена заборгованість
за основним боргом в сумі 20605,73 доларів
США, що еквівалентно 164227,67 грн.;

- 50599,67 доларів США, що еквівалентно
403279,37 грн. - сума строкової
заборгованості за відсотками за
користування кредитом, в тому числі
прострочена заборгованість за
відсотками в сумі 50599,67 доларів США;

- 2625,98 доларів США, що еквівалентно
20929,06 грн. - пеня по прострочену кредиту;

- 6217,79 доларів США, що еквівалентно
49555,79 грн. - пеня по простроченим
відсоткам.

Згідно з п.5.3 кредитного договору №
805/2008/840-ЖК/ЦО/200 від 26 червня 2008 року
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф 10% від суми кредиту,
визначеної в п.1.1 цього договору за
кожен випадок у разі порушення
позичальником вимог п.4.3, за
виключенням п.п. 4.3.3, 4.3.4 цього договору,
відповідно до яких позичальник
зобов'язаний сплачувати мінімально
необхідні платежі у розмірі та порядку,
визначених у п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 цього
договору (п.п.4.3.3) та у випадку порушення
виконання зобов'язань, передбачених
цим договором, сплатити банку штрафні
санкції, визначені п.п.5.1 - 5.3 цього
договору (п.п.4.3.4). В результаті
проведеного дослідження експертом
встановлено порушення позичальником
п.п.4.3.3, 4.3.4 кредитного договору №
805/2008/840-ЖК/ЦО/200 від 26.06.2008 р., які при
розрахунку штрафу відповідно до п.5.3
цього договору виключені. Таким чином,
сума штрафу з урахуванням умов п.5.3
кредитного договору експертом не
розраховувалася (т.2 а.с.209-225).

Правильність зазначених розрахунків
заборгованості за спірним кредитним
договором станом на 22 червня 2011 року і
висновки економічної експертизи
позивачем під сумнівне ставляться і не
оспорюють ся, у зв'язку з чим
приймаються колегією суддів як
належний і допустимій доказ.

Статтями 526, 1050,1054 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. За
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплатити проценти.

Оскільки відповідач ОСОБА_7 у порушення
вимог ст.1054 ЦК України своїх
зобов'язань за кредитним договором не
виконував, у зв'язку з чим у нього
утворилася певна заборгованість, у
банка виникло право вимагати
дострокового повернення наданого
кредиту зі сплатою процентів і
штрафних санкцій. Крім того, оскільки
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, то вся сума заборгованості за
кредитним договором станом на 22 червня
2011 року - 217261,78 доларів США, що
еквівалентно 1731576,39 грн.(по курсу НБУ
станом на 22.06.2011 р. за 1 дол. США - 7,97 грн.)
підлягає стягненню солідарно з
боржника ОСОБА_7 та поручителя ОСОБА_8.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що при
подачі позову про стягнення 1516510 грн. у
жовтні 2009 року банком було сплачено
судового збору у загальному розмірі 1820
грн. (1700 грн. + 120 грн.), що
підтверджується відповідними
платіжними документами (т.1 а.с.1-2). В
подальшому при збільшенні ціни позову
судовий збір додатково не сплачувався,
у зв'язку з чим, не дивлячись на те, що
позов банку підлягає частковому
задоволенню, з відповідачів ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 підлягає стягненню у
відшкодування судових витрат позивача
сплачений ним судовий збір саме в сумі
1820 грн., тобто по 910 грн. з кожного.
Оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 2
ЦПК України провадження у цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішенню справи, то у зв'язку з тим, що
з 01 січня 2014 року відповідно до
підпункту 1) частини 2 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» ставка
судового збору з позовів майнового
характеру складає 1% ціни позову, але не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, тобто 3654 грн. У
зв'язку з цим в дохід держави з
відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає
стягненню 1834 грн. судового збору, тобто
по 917 грн. з кожного (3654 грн. - 1820 грн. = 1834
грн. : 2 = 917 грн.)

За клопотанням відповідача ОСОБА_8 у
справі було призначено та проведено
судову економічну експертизу, за
проведення якої відповідачкою було
сплачено 12014 грн.80 коп., що також
документально підтверджено (т.2
а.с.205,207). За результатами проведеної
судової економічної експертизи сума
заборгованості за кредитним договором
визначена в розмірі 1731576 грн.39 коп., що
на 9,3 % менше в порівнянні з сумою
заборгованості, яка була стягнута
оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції в розмірі 1856063 грн.60 коп. (1731576
грн.39 коп. х 100% : 1856063 грн.60 коп. = 9,3%).
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України
на користь відповідача ОСОБА_8 з
позивача ПАТ КБ «Надра» у
відшкодування витрат на проведення
судової експертизи підлягає стягненню
1117 грн.37 коп. - частина витрат
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено (12014 грн.80 коп. х 9,3% : 100 %=1117
грн.37 коп.).

За таких обставин оскаржуване рішення
суду першої інстанції не можна визнати
цілком законним та обґрунтованим, а
тому воно підлягає скасуванню в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором та розподіленням
судових витрат з ухваленням в цій
частині нового рішення про часткове
задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 303, 307, 309, 313, 314 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати по
цивільних справах,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_13 -
представника ОСОБА_8 - задовольнити
частково. Рішення Центрального
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 13
квітня 2012 року в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
скасувати і цій частині ухвалити нове
рішення, яким позов публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7, паспорт
серії НОМЕР_3, виданий Армянським
міським відділом ГУ МВС України в Криму
28.12.2000 р., який мешкає у АДРЕСА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та
ОСОБА_8, паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Армянським міським відділом ГУ МВС
України в Криму 25.09.2007 р., адреса
реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, на користь публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» (Кор./р 2 в Головному
управлінні НБУ по м. Києву і Київської
області, МФО 321024, код за ЄДР 20025456)
заборгованість за кредитним договором
№ 805/2008/840-ЖК/ЦО/200 від 26 червня 2008 року
станом на 22 червня 2011 року в сумі 217261,78
доларів США, що еквівалентно 1731576,39
грн.(по курсу НБУ станом на 22.06.2011 р. за 1
дол. США - 7,97 грн.), із яких: 157818,34 доларів
США, що еквівалентно 1257812,17 грн. - сума
строкової заборгованості за основним
боргом, в тому числі прострочена
заборгованість за основним боргом в
сумі 20605,73 доларів США, що еквівалентно
164227,67 грн.; 50599,67 доларів США, що
еквівалентно 403279,37 грн. - сума строкової
заборгованості за відсотками за
користування кредитом, в тому числі
прострочена заборгованість за
відсотками в сумі 50599,67 доларів США; 2625,98
доларів США, що еквівалентно 20929,06 грн. -
пеня по прострочену кредиту; 6217,79
доларів США, що еквівалентно 49555,79 грн. -
пеня по простроченим відсоткам.

В решті позову про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» судові
витрати по 910 грн.. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
держави судові витрати по 917 грн. з
кожного.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк Надра» на
користь ОСОБА_8 у відшкодування витрат
на проведення судової експертизи в
розмірі 1117 грн.37 коп.

Це ж рішення Центрального районного
суду м. Сімферополя в частині відмови в
позові про звернення стягнення на
предмет іпотеки та зустрічного позову
ОСОБА_7 залишається без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді

Любобратцева Н.І.

Філатова Є.В.

Харченко І.О.