АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/3403/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2975/14
Головуючий у 1-й інстанції Городівський
Доповідач Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 14 серпня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3
до Миргородської міської ради та
ОСОБА_1 про визнання незаконним та
скасування рішення Миргородської
міської ради від 17 липня 2009 року,
визнання недійсним та скасування
державної реєстрації державного акту
на право власності на земельну ділянку,
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та запис
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про право власності на
земельну ділянку та визначення порядку
користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з вказаним позовом.
Посилалися на те, що вони є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1 Їм належить по 13/100 частини
кожному вказаного будинку. При
вирішенні питання про можливість
розподілу земельної ділянки для її
подальшої приватизації ними
встановлено, що співвласниця ОСОБА_1
приватизувала частину спірної
земельної ділянки без погодження з
ними та попередніми власниками їх
частини будинку.

Уточнивши позовні вимоги, остаточно
просили визнати незаконним та
скасувати рішення Миргородської
міської ради від 17 липня 2009 року № 81 про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку
площею 421 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та безоплатну передачу цієї
ділянки у власність ОСОБА_1, визнати
недійсним державний акт серії ЯМ №
829554 на право власності на земельну
ділянку площею 421 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :50:072:0111, виданий
Миргородською міською радою 26 грудня
2012 року на ім'я ОСОБА_1, скасувати
державну реєстрацію в Державному
земельному кадастрі шляхом скасування
запису в Поземельній книзі щодо
вказаної земельної ділянки площею 421
кв.м., скасувати державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та запис
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про право власності
ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 421
кв.м. та визначити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
та ОСОБА_1 порядок користування
земельною ділянкою згідно варіанту № 4,
запропонованого висновком судової
земельно-технічної експертизи від 26
травня 2014 року № 137, стягнути судові
витрати.

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 14 серпня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
Миргородської міської ради та ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Миргородської міської ради від
17 липня 2009 року № 81 про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності ОСОБА_1 на
земельну ділянку площею 421 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
безоплатну передачу цієї ділянки у її
власність.

Визнано недійсним державний акт серії
ЯМ № 829554 на право власності на земельну
ділянку площею 421 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :50:072:0111, виданий
Миргородською міською радою 26 грудня
2012 року на ім'я ОСОБА_1

Скасовано державну реєстрацію в
Державному земельному кадастрі шляхом
скасування запису в Поземельній книзі
щодо земельної ділянки площею 421 кв.м.
за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
кадастровий номер :50:072:0111.

Скасовано в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно реєстрацію
права власності ОСОБА_1 на земельну
ділянку площею 421 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
кадастровий номер :50:072:0111.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
Миргородської міської ради та ОСОБА_1
стягнуто по 1194,88 грн.

Рішення оскаржила ОСОБА_1, яка в
апеляційній скарзі посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення в частині
задоволених позовних вимог, в іншій
частині залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку, про
задоволення апеляційної скарги з
таких підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що відповідно до договору
дарування від 19 червня 2009 року ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить по 13/100 житлового будинку
АДРЕСА_1, який складається з жилого
будинку А-1, сараю з прибудовою Б,
погребу Г, вбиральні Д та споруд на
земельній ділянці Миргородської
міської ради, площею 1000 кв.м.( а.с. 16-17).

Відповідно до технічного паспорту
житловий будинок АДРЕСА_1 поділений на 4
квартири і розташований на земельній
ділянці 2616 кв.м.

Виходячи з інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно на будинок АДРЕСА_1 на праві
спільної часткової власності ОСОБА_5
належить 6/25, ОСОБА_3 - 13/100, ОСОБА_2 - 13/100,
ОСОБА_1 - 6/25, ОСОБА_6 13/50 частини
житлового будинку (а.с.48-49).

Згідно Рішення Миргородської міської
ради Полтавської області від 17 липня 2009
року № 81 затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності ОСОБА_1 та передано їй
безоплатно у власність земельну
ділянку площею 421 кв.м. для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
адресою АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення 26 грудня
2012 року ОСОБА_1 видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0421 га (а.с.54).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
районний суд виходив з того, що при
прийнятті одноособового рішення
ОСОБА_1 щодо приватизації частини
земельної ділянки по АДРЕСА_1, вона не
отримала згоди співвласників будинку,
не погодила з ними межі можливого
виділення певної земельної ділянки у
її приватну власність, що призвело до
того, що позивачі, як і попередній
власник цієї частки, позбавлені
можливості вільного проходу до
належних їм господарських будівель та
можливості користуватись спільним
проїздом та проходом. Крім того,
передана спірна земельна ділянка
відповідачу була передана без
припинення права користування нею
інших користувачів, якими також
являються позивачі, що суперечить
чинному законодавству.

Однак погодитись з висновком суду
колегія суддів не може.

Так, земельна ділянка, на якій
розташоване домоволодіння та яке
знаходиться у спільній частковій
власності, крім сторін спору ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, належить також
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не залучені до
участі в справі в якості
співвідповідачів, що суттєво обмежує
їх права, як співвласників та
позбавляє можливості реалізувати їх
права в такому процесуальному
статусі.

Не дивлячись на те, що в судовому
засіданні 28 січня 2014 року представник
відповідача ОСОБА_7 заявляв клопотання
про залучення в якості відповідачів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак, районним судом
без будь-яких обґрунтувань було
відмовлено в задоволенні цього
клопотання.

Колегія суддів позбавлена можливості
усунути зазначену процесуальну
помилку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі
посилаються на те, що позбавлені
можливості проходу до господарських
будівель і споруд, що належать їм на
праві спільної часткової власності.

Між тим, із схеми розташування
спільної земельної ділянки по
АДРЕСА_1, виготовленої в ході
судово-земельної експертизи № 137 від 26
травня 2014 року, вбачається, що частина
сараю з прибудовою Б, який належить
позивачам, знаходиться на території
межі держаного акту ОСОБА_6, що зачіпає
її права (а.с.182-183).

Прохід до цих господарських споруд
можливо здійснити по частині
земельної ділянки, яка згідно
Державного акту від 06.11.2008р. належить
ОСОБА_6, однак суд внаслідок помилково
постановленої ухвали про відмову в
задоволенні клопотання про залучення
до участі у справі вказаної особи, не
міг відповідно до положень ст.ст.10,60
ЦПК України дати оцінку цим вимогам.

Залишилось не з"ясованим також питання
щодо визначення меж спільного
проїзду та проходу, на підставі якої
домовленості між сторонами та коли
вони встановлювались.

Належні та допустимі докази з цього
приводу позивачами не надані.

Крім того, твердження суду про те, що
відповідач ОСОБА_1 не отримала згоди
співвласників будинку, не погодила з
ними межі можливого виділення певної
земельної ділянки у її приватну
власність суперечить вимогам
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України
із земельних ресурсів від 4 травня 1999р. ,
технічна документація зі складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку не містить вимог
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками землі і
землекористувачами.

Вирішуючи спір, місцевий суд не
врахував зазначені вимоги
процесуального та матеріального права,
внаслідок чого не з"ясував які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин, а суд
апеляційної інстанції внаслідок
незалучення всіх співвласників
позбавлений можливості усунути всі
розбіжності.

За таких обставин рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ч.1 п.п.3,4
316України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 14 серпня
2014 року скасувати, ухваливши нове
рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом 20 днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: