Справа № 642/4416/14ц
№ 2/642/1121/14ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про
повернення позовної заяви

23 травня 2014 року
м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м.
Харкова Іванісова Л. О., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Харківської міської ради,
третя особа: ОСОБА_2, про визнання
рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради від 18.04.2012
року № 211 в частині ОСОБА_2 незаконним
та його скасуванні, -

в с т а н о
в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку
цивільного судочинства з позовною
заявою до Виконавчого комітету
Харківської міської ради, третя особа:
ОСОБА_2, про визнання рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 18.04.2012 року № 211 в
частині ОСОБА_2 незаконним та його
скасуванні, посилаючись на те, що
спірним рішенням порушуються його
права як власника квартири АДРЕСА_1,
оскільки цим рішенням за його онучкою -
сиротою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
закріплено право проживання та
користування вищезазначеною житловою
площею. Рішення є незаконним, так як
Харківський міськвиконком не має права
закріплювати право користування
житлом за дітьми-сиротами, перебирає на
себе функції суду; діючим
законодавством не передбачений зв'язок
між реєстрацією та правом користування
житловим приміщенням. Крім того, ОСОБА_2
була передана під піклування ОСОБА_3 та
передана в її родину для проживання,
але остання неповнолітню ОСОБА_2 в
своєму приміщенні не зареєструвала.
Внаслідок зазначеного з нього була
знята опіка над ОСОБА_2, яка ніколи не
була членом його родини, оскільки є
дочкою його померлої дочки ОСОБА_4
Після отримання паспотру ОСОБА_2 без
відома позивача зареєструвала свої
місце проживання за адресою: АДРЕСА_3
хоча з 2010 року там не проживає. Рішенням
Харківського міськвиконкому від 18.04.2012
року встановлені обмеження його в
праві користування та розпорядження
належною йому квартирою, він
позбавлений можливості її продати,
тому він змушений звернутися до суду з
позовом про визнання незаконним та
скасування зазначеного рішення.

Згідно до ст. 109 ЦПК України позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування;
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

В силу ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1
позовні вимоги стосуються визнання
незаконним рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради від
18.04.2012 року № 211 про закріплення за
неповнолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
права проживання та користування
житловою площею за адресою: АДРЕСА_2, за
місцем реєстрації дитини, тобто
предметом позову є оскарження
правового акту індивідуальної дії.

Таким чином вимоги ст. 114 ЦПК України
щодо виключної підсудності справи на
зазначені правовідносини не
розповсюджуються.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18
КАС України місцевим загальним судам
як адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним судам.

В силу ч.2 ст. 19 КАС України
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб"єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної
фізичної чи юридичної особи (їх
об'єднань), вирішуються за вибором
позивача адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом. Якщо така
особа не має місця проживання (
перебування, знаходження) в Україні,
тоді справу вирішує адміністративний
суд за місцезнаходженням відповідача.

Правовими актами індивідуальної дії є
рішення, які є актом одноразового
застосування норм права і дію яких
поширено на конкретних осіб або які
стосуються конкретної ситуації, за
своєю природою ненормативні правові
акти, на відміну від нормативних,
встановлюють не загальні правила
поведінки, а конкретні приписи,
звернені до окремого індивіда чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово й після реалізації
вичерпують свою дію.

Порушені ОСОБА_1 в позові в порядку
цивільного судочинства питання
підлягають розгляду місцевим
загальним судом як адміністративним
судом в порядку адміністративного
судочинства, оскільки стосуються
рішень Харківської міської ради
стосовно ОСОБА_2; а тому є актами
індивідуальної дії відносно неї, та не
є актами індивідуальної дії відносно
ОСОБА_1, а тому підсудність справи не
може бути визначена за місцем
проживання позивача.

Відповідач - Харківська міська рада
знаходиться за адресою: м. Харків, пл.
Конституції, 7, що територіально
відноситься до Дзержинського району м.
Харкова.

На підставі викладеного, керуючись п. 4
ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суд -

У Х В
А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Харківської міської ради,
третя особа: ОСОБА_2, про визнання
рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради від 18.04.2012
року № 211 в частині ОСОБА_2 незаконним
та його скасуванні повернути
позивачеві, роз'яснивши йому, що для
вирішення цього спору потрібно
звернутися за місцезнаходженням
відповідача - юридичної особи в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня винесення ухвали, або у разі її
проголошення за відсутності осіб, що
беруть участь у справі, протягом 5 днів
з моменту її отримання.

Суддя -
Л.
О. Іванісова