АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3480/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2600/14
Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В.В.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.,

при секретарі: Коваль А.А.

за участі адвоката ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засідання у м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 09
липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3,
посилаючись на те, що 08 вересня 2013 року
відповідач, керуючи автомобілем марки
«БМВ-535», реєстраційний номер НОМЕР_1 на
автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ-
Запоріжжя, рухаючись у напрямку міста
Кременчука Полтавської області на 320 км
+800м не впорався із керуванням та
з»їхав у кювет здійснивши зіткнення з
деревом. Внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
відповідачу та йому, як пасажиру
транспортного засобу заподіяні
тілесні ушкодження, а належний йому на
праві власності вищевказаний
автомобіль отримав значні технічні
ушкодження. Згідно зі звітом №03/05/14
автотовароз-навчого дослідження
колісного транспортного засобу
автомобіля БМВ 535 державний номер
НОМЕР_1, величина матеріальних збитків,
завданих автомобілю становить 42576 грн.
44 коп. Окрім того, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди йому
було заподіяно і моральну шкоду. В
зв»язку з наведеним просив стягнути з
відповідача на його користь 42576 грн. 44
коп. у відшкодування завданої
матеріальної шкоди; 3000 грн. - у
відшко-дування моральної шкоди, а
також понесені ним судові витрати.

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, мотивуючи свої вимоги тим,
що 08 вересня 2013 року під час
перебування у м. Дніпродзер-жинську,
куди вони прибули напередодні на
належному ОСОБА_2 автомобілі, останній,
після вжиття алкогольних напоїв,
поставив його перед фактом, що він
мусить сідати за кермо та управляти
транспортним засобом, здійснюючи
поїздки в напрямках, що він йому
вказував. Потім, за наполяганням
ОСОБА_2, вони змушені були терміново
повертатися до м. Кременчука
Полтавської області. По дорозі, не
будучи впевненим у належному
технічному стані автомобіля, він
намагався рухатися з невеликою
швидкістю, що обурювало ОСОБА_2, який
постійно втручався в процес керування
та змушував його підвищити швидкість,
перемикаючи при цьому швидкість на
коробці передач та скеровуючи кермо
автомобіля. Зважаючи на агресивну
поведінку останнього, він почав
гальмувати з метою зупинитися і вийти з
автомобіля, цей момент втручання
відповідача і призвів до наслідків
з»їзду автомобіля в кювет та отримання
ушкоджень від ДТП.

За таких обставин, потерпілою особою
вважає себе, вказуючи, що діями
відповідача за зустрічним позовом
йому було завдано матеріальних
збитків та значних моральних
страждань. Просив стягнути з ОСОБА_2 на
його користь у рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди 10000 грн.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 04 червня 2014 року вказану
зустрічну позовну заяву ОСОБА_3
об»єднано в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_2

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 09 липня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено
повністю.

З рішенням суду не погодився
позивач ОСОБА_2, подав на нього
апеляційну скаргу, у якій просив
оскаржуване ним рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити у повному обсязі його
позовні вимоги та відшкодувати
понесені ним судові витрати.

Апелянт вважає рішення суду таким, що
ухвалено з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Так, судом першої інстанції
встановлено, підтверджується наявними
у справі доказами та не заперечується
сторонами, що 08 вересня 2013 року на
автошляху
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя
на 320 км+800м сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Згідно постанови про закриття
кримінальної справи від 29 вересня 2013
року судом також встановлено, що 09
вересня 2013 року до чергової частини
Верхньодніпровського РВ ГУ МВС України
в Полтавській області надійшло
повідомлення від медичної сестри
приймального відділення КЗ
«Верхньодніпровської ЦРЛ» ДОР» про те,
що 08 вересня 2013 року каретою
швидкої допомоги до
Верхньодніпровської ЦРЛ були
доставлені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
мешкає: АДРЕСА_1 з діагнозом закрита
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає: АДРЕСА_2 з
діагнозом закрита черепно-мозкова
травма, струс головного мозку, гематома
височної області голови із правої
сторони, закритий перелом верхньої
третини правого передпліччя.

В ході проведення досудового
розслідування встановлено, що під час
виїзду слідчо-оперативної групи
Верхньодніпровського РВ ГУ МВС України
на місце події було виявлено наступне:
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали тілесні
ушкодження внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 08 вересня 2013 року, коли обидва
постраждалих на автомобілі БМВ - 535, д/н
НОМЕР_1, по автошляху
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя
рухались в напрямку м. Кременчука
Полтавської області. На
320 км + 800 м водій автомобіля ОСОБА_3, 1989
року народження, не впорався із
керуванням та з'їхав у кювет і скоїв
зіткнення із деревом, що росло біля
дороги, внаслідок чого він та пасажир
ОСОБА_2 отримали вказані тілесні
ушкодження.

08 вересня 2013 року за даним фактом
відомості були внесені до Єдиного
реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів кримінального
провадження № 0001723 за ознаками
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України встановлено, що тілесні
ушкодження були отримані внаслідок
власної необережності, необачності, та
порушуючи правила дорожнього руху, у
зв'язку з чим в діях водія автомобіля
БМВ-535, д/н НОМЕР_1, відсутній склад
злочину, передбачений ознаками ст. 286 ч.
1 КК України.

Постановою від 29 вересня 2013 року
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань № 0001723 від 08 вересня
2013 року закрито у зв'язку з тим, що
встановлена відсутність в діях складу
кримінального правопорушення.

Також судом згідно протоколу
допиту свідка ОСОБА_4 від 08 вересня 2013
року встановлено, що після того як він
почув хлопок автомобіль став
некерованим, та його почало заносити,
після чого сталася ДТП.

Згідно протоколу допиту свідка
ОСОБА_5 від 08 вересня 2013 року останній
також засвідчив, що після того як він
почув удар, автомобіль став
некерованим, та його почало заносити,
після чого сталася ДТП.

Згідно протоколу допиту свідка
ОСОБА_2 від 08 вересня 2013 року він
засвідчив, що після того як він почув
розрив заднього лівого колеса,
автомобіль став некерованим, та його
почало заносити, після чого сталася
ДТП.

Згідно протоколу допиту свідка
ОСОБА_3 від 08 вересня 2013 року останній
засвідчив, що після того як він відчув,
що задню сторону автомобіля кинуло зі
сторони в сторону, автомобіль став
некерованим, та його почало заносити,
після чого сталася ДТП.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується та встановлено судом
першої інстанції, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди була
завдана шкода і власнику автомобіля,
вартість якої звітом № 03/05/14
автотоварознавчого дослідження
колісного транспортного засобу
визначена у розмірі 45576 грн. 44 коп.

Згідно ст.. 1166 ЦК України визначено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкода завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок непереборної
сили, відшкодовується у випадках,
встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями,
відшкодовується у випадках,
встановлених цим Кодексом та іншим
законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ст.1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана звикористанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогне-небезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, завдала шкоди
діяльністю щодо його використання,
зберігання або утримання, зобов'язана
відшкодувати її на загальних
підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою
особою транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом сприяла
недбалість її власника (володільця),
шкода, завдана діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно роз"яснень, наведених в пункті 4
Постанови №4 від 01 березня 2013 року
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про деяуі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки", розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до статей
1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи
майну фізичної або юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок
відшкодувати завдану шкоду виникає у
її завдавача за умови, що дії
останнього були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки -
незалежно від наявності вини.

З урахуванням встановленого та
виходячи з того, що як з матеріалів
цивільної справи, так і з дослідженого
в ході судового розгляду даного спору,
кримінального провадження №0001723
від 08.09.2013 року за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України не
вбачається, а позивачем належними
доказами не доведено, які порушення
правил дорожнього руху допущено водієм
ОСОБА_3, як і того, що дії останнього
були неправомірними та чи є між ними і
виникненням дорожньо-транспортної
пригоди причинний зв"язок, зважаючи на
дії непоборної сили, - місцевий суд
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2

При цьому, з урахуванням норм ч. 1 ст. 303
ЦПК України, беручи до уваги
відсутність заперечень апелянта щодо
правомірності рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволення позовних вимог ОСОБА_3,
висновки місцевого суду з цього
приводу не є предметом перегляду в суді
апеляційної інстанції.

В свою чергу, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків
місцевого суду та не підтверджують
належним доказами їх неправомірність,
оскільки суд вірно взяв до уваги
положення норм ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,
згідно яких необхідною умовою є
наявність загальних умов деліктної
відповідальності, а саме: протиправної
поведінки ( дії або бездіяльності ),
шкідливого результату такої поведінки
(збитки), причинного зв'язку між
протиправною поведінкою й спричиненою
шкодою та вини.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їм належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
оскаржуваного судового рішення не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 09 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: