У х в а л а

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Касьяна
О.П.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор плюс», публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»,
треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання недійсним
договору про відступлення права вимоги
за іпотечними договорами, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 12 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 08 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор плюс»,
публічного акціонерного товариства
«Сведбанк», треті особи: ОСОБА_3,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги за
іпотечними договорами.

Рішенням Знам`янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 12
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 08 липня 2014
року, у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій
досліджено обставини справи повно,
зібраним доказам дана оцінка.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права
при його ухваленні та в основному
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками судів по їх
оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Знам`янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 12
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 08
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.П.
Касьян

В.М. Коротун