АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5967/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Томаш В. І. Доповідач - Романюк
05 листопада 2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі
Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 15 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про припинення права власності
на частку в спільній сумісній
власності та виплату компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
вище позовом 24 лютого 2014 року. В
обґрунтування заявлених та уточнених
вимог посилався на те, що з 14 листопада
1992 року по 15 серпня 2006 року він
перебував у шлюбі з відповідачкою. В
період шлюбу, а саме 29 червня 2000 року,
вони за договором купівлі - продажу
придбали квартиру АДРЕСА_1. З
урахуванням того, що квартира є
неподільною річчю, спільне
користування нею є неможливим, просить
суд припинити право власності
відповідача на 1/2 частину спірної
квартири шляхом присудження йому
виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію в
розмірі 22 478 грн. з визнанням за ним
права власності на зазначену частину
вказаної квартири та стягнути з
відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від
15 травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем, на порушення норм
закону, не внесено на депозитний
рахунок суду відповідної суми за
частку відповідача, крім того,
відповідач та її неповнолітній син не
мають іншого житла і задоволення
позовних вимог може істотно вплинути
на законні інтереси відповідача по
справі, зокрема права на житло.

З даним висновком в повному обсязі
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає, оскільки судом
не встановлені фактичні обставини
справи, які мають значення для
правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що сторони з 14
листопада 1992 року по 15 серпня 2006 року
він перебували у шлюбі. Під час шлюбу, а
саме 29 червня 2000 року, вони за договором
купівлі - продажу придбали спірну
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст.365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

2. Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

З наведених норм вбачається, що право
власника на частку в спільному майні
може бути припинено, але за умови, що
така шкода не буде істотною.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач спочатку звернувся до суду з
позовом про припинення його права
власності на ? частину спірної квартири
із стягненням з відповідача вартості
зазначеної частини.

Відповідач звернулася до суду із
зустрічним позовом, в якому просила
припинити її право власності на
належну їй частку в спірній квартирі зі
стягненням на її користь грошової
компенсації. В обґрунтування заявлених
вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що вона
не проживає в спірній квартирі, вона їй
взагалі не потрібна, протягом деякого
часу вона постійно проживає разом з
батьками, а тому посилаючись на те, що
відповідач не має іншого житла, просила
припинити її право власності.

Після подання зустрічного позову,
позивач ОСОБА_2 погодившись з вимогами
зустрічного позову, змінив свої вимоги
та посилаючись на те, що спільне
володіння і користування спірною
квартирою є неможливим, оскільки між
сторонами склалися неприязні стосунки,
позивач має іншу сім'ю, частка
відповідача не може бути виділена в
натурі, припинення права власності
відповідача на 1/2 частину спірної
квартири не завдасть істотної шкоди її
інтересам, оскільки вона має інше житло
і сама просила про це у зустрічному
позові, просив припинити право
власності відповідача з виплатою
компенсації її вартості на користь
відповідача.

Як роз'яснено у п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 04.10.1991, № 7
"Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок" в окремих випадках суд може,
враховуючи конкретні обставини справи,
і при відсутності згоди власника, що
виділяється, зобов'язати решту
учасників спільної власності сплатити
йому грошову компенсацію за належну
частку з обов'язковим наведенням
відповідних мотивів. Зокрема, це може
мати місце, якщо частка у спільній
власності на будинок є незначною й не
може бути виділена в натурі чи за
особливими обставинами сумісне
користування ним неможливе, а власник в
будинку не проживає і забезпечений
іншою жилою площею.

Посилання в рішенні суду на те, що
позивачем не виконано вимог закону
щодо внесення відповідної суми на
депозитний рахунок суду не відповідає
дійсним обставинам, оскільки позивачем
неодноразово заявлялося клопотання
про надання необхідних реквізитів для
внесення грошей на депозитний рахунок
суду, але йому в цьому було відмовлено,
а тому позивач не мов можливості
виконати зазначені вимоги закону. При
наданні реквізитів позивач вніс на
депозитний рахунок відповідну суму.

Висновок суду про те, що задоволення
позову може завдані істотної шкоди
інтересам відповідача також не
ґрунтується на встановленому в
судовому засіданні та матеріалах
справи.

Із зустрічної позовної заяви ОСОБА_3
вбачається, що вона не потребує у
спірній квартирі, так як має інше
постійне місце проживання.

Крім того, з наданого свідоцтва про
право власності на житло вбачається, що
відповідач та її неповнолітній син має
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_2.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що припинення права
власності на ? частину спірної
квартири не завдасть істотної шкоди
інтересам відповідача.

Такий висновок судової колегії
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, яка викладена
по справі №6-68цс14 від 02 липня 2014 року.

Приймаючи до уваги, що спірна квартира
є неподільною річчю, припинення права
власності не завдасть істотної шкоди
інтересам відповідача, позивачем
внесено на депозитний рахунок
відповідну суму, судова колегія вважає,
що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, а тому
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від
15 травня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
припинення права власності на частку в
спільній сумісній власності та виплату
компенсації - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
вартість 1/2 частини спірної квартири в
розмірі 22 478 грн. 50 коп., які
знаходяться на депозитному рахунку
суду.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
М.М.Романюк

Судді
С.П.Котушенко

І.О.Петренко