Справа №
Провадження № 2/521/652/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді
Коблової О.Д.

при секретарі -
Москальовій Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкування та за позовом
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
треті особи - П'ята Одеська державна
нотаріальна контор, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання недійсним свідоцтва про права
на спадкування за законом, визнання
недійсною декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, шляхом скасування попередніх
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 із позовом про визначення
частки та визнання права власності за
законом, зазначаючи, що відповідно до
договору дарування про право забудови
від 27.06.1945 року, ОСОБА_5 був власником
будинку, що розташований за адресою
АДРЕСА_1, що складається з закінченого
будівництвом на 100 %, але не зданого в
експлуатацію житлового будинку, з
надвірними будівлями, що розташований
на земельній ділянці площею 900 кв.м..
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, до числа
спадкоємців першої черги згідно
Свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого державним нотаріусом
П'ятої Одеської державної нотаріальної
контори від 17.03.1998 року, зареєстровано в
реєстрі за № 4-757, входила донька
спадкодавця та мати позивача - ОСОБА_6,
що мешкає в АДРЕСА_1, - в одній п'ятій
частині спадкового майна. Після смерті
матері ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась
спадщина в вигляді частки у вказаному
домоволодінні.

Позивач зазначає, що після смерті
матері пропустила строк звернення до
нотаріальної контори, у зв'язку з чим,
звернулась до Малиновського районного
суду м. Одеси із позовом про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини. Рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 26.05.2008 року
позивачу був визначений додатковий
строк для прийняття спадщини, після
чого позивач звернулась до
нотаріальної контори із відповідною
заявою. Однак, в оформленні спадкових
прав позивачу було відмовлено, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлювальних документів на
будинок, що підтверджують факт
прийняття зазначеного будинку до
експлуатації.

Після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
позивач прийняла у спадщину на
будівельні матеріали з яких був
побудований вищезазначений будинок, а
тому фактично прийняла на себе права та
обов'язки які належали її матері щодо
прийняття в експлуатацію спірного
будинку.

Для реалізації зазначених
правомочностей, позивач звернулась до
Малиновського районного суду м. Одеси
із позовом про визнання права на
прийняття до експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів та заочним
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 28.11.2011 року за позивачем
було визнано право на прийняття в
експлуатацію однієї п'ятої частини
житлового будинку з надвірними
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 900 кв.м. Крім того, за ОСОБА_1 було
визнано право на отримання свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті матері - ОСОБА_6 на одну п'яту
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1
розташованого на земельній ділянці
площею 900 кв.м.

Реалізуючі вказані в рішенні суду
правомочності, позивачем було
зареєстрована у Інспекції ДАБК в
Одеській області декларація про
готовність об'єкта будинку АДРЕСА_1 до
експлуатації.

Однак, державний нотаріус повторно
відмовив позивачу в оформленні
спадкових прав, у зв'язку з
невизначеністю частки що належить
позивачу.

Враховуючи викладене, позивач просила
задовольнити позов, визнати за нею
право власності на спадкове майно.

04 червня 2013 року по справі було
прийнято заочне рішення, відповідно до
якого позовні вимоги позивача були
задоволені.

27 листопада 2013 року ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
зазначене рішення було скасовано та
справу призначено на новий розгляд по
суті.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 28 січня 2014 року ОСОБА_4 була
долучена до розгляду у справі у якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 18 лютого 2014 року ОСОБА_4
була долучена до розгляду справи у
якості третьої особі, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору та
уточнені позовні вимоги об'єднані в
одне провадження з зазначеною
цивільною справою.

Позивач та представник позивача у
судове засідання з'явилися. Позовні
вимоги підтримують в повному обсязі та
просять суд їх задовольнити.

Відповідачі у судове засіданні не
з'явились, про час і місце розгляду
справи повідомлялись у встановленому
законом порядку. Про причини своєї
неявки суд не сповістили.

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_4 у судове
засідання з'явилася. З позовними
вимогами позивача не згодна, так як
вважає позов безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Також ОСОБА_4 були подані уточнені
позовні вимоги, відповідно до яких вона
просить суд визнати свідоцтво про
право на спадщину по закону на ім'я
ОСОБА_6 за № 4-757 недійсним та скасувати;
визнати зареєстровану декларацію на
ім'я ОСОБА_1 № ОД 1 від 21.10.2012 року
недійсною та скасувати; визнати право
власності у порядку успадкування за
законом, шляхом відміни наступних
рішень, на 4/5 частини спадкового майна,
після смерті ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається з 2/5 частин
житлового будинку літ. «А»: 2-1 - коридор,
площею 6,8 кв.м., 2-2-кухня, площею 9 кв.м., 2-3-
ванна, площею 6,6 кв.м., 2-4 - коридор,
площею 10,9 кв.м., 2-5 - жила, площею 16,7 кв.м.,
2-6 - жила, площею 13,4 кв.м., 2-8 - жила площею
14,2 кв.м. Житловою площею 44,3 кв.м.,
загальною площею 77,6 кв.м., погріб з
шийкою літ. «Г», вбиральня-душ літ «И»,
сарай літ. «З», фортка № 1, огорожа № 2, ?
огорожи літ. № 7, мощення - 1.

Також ОСОБА_4 просить суд зареєструвати
в єдиному державному реєстрі
нерухомого майна право власності на 4/5
частини спадкового майна за адресою:
АДРЕСА_1.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовна заява підлягає не підлягає
задоволенню. Також суд вважає за
необхідне відмовити у задоволені
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті
особи - П'ята Одеська державна
нотаріальна контор, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання недійсним свідоцтва про права
на спадкування за законом, визнання
недійсною декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, шляхом скасування попередніх
рішень, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування про право забудови,
посвідченого Одеською обласною
нотаріальною контрою від 27.06.1945 року, за
реєстром № 20544, ОСОБА_5 був власником
будинку, що розташований за адресою
АДРЕСА_1, що складається з закінченого
будівництвом на 100 %, але не зданого в
експлуатацію житлового будинку, з
надвірними будівлями, що розташований
на земельній ділянці площею 900 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, до числа
спадкоємців першої черги згідно
Свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого державним нотаріусом
П'ятої Одеської державної нотаріальної
контори від 17.03.1998 року, зареєстровано в
реєстрі за № 4-757, входила донька
спадкодавця та мати позивача - ОСОБА_6
- в одній п'ятій частині спадкового
майна.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Першим відділом РАЦС
Приморського РУЮ м. Одеси, актовий
запис № 4229, після смерті якої
відкрилась спадщина в вигляді частки у
домоволодінні.

Вказані обставини встановлені заочним
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 28.11.2011 року, ухваленого по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права на прийняття
житлового будинку в експлуатацію.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

У зв'язку з пропуском встановленого
строку звернення до суду, позивач
звернулась до Малиновського районного
суду м. Одеси із позовом про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 26.05.2008 року позивачу був
визначений додатковий строк для
прийняття спадщини, однак, в оформленні
спадкових прав позивачу було
відмовлено, у зв'язку з відсутністю
правовстановлювальних документів на
будинок, що підтверджує факт прийняття
зазначеного будинку до експлуатації.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач фактично прийняла
у спадщину будівельні матеріали з яких
був побудований вищезазначений
будинок, а тому фактично прийняла на
себе права та обов'язки які належали її
матері щодо прийняття в експлуатацію
спірного будинку.

Для реалізації зазначених
правомочностей, позивач звернулась до
Малиновського районного суду м. Одеси
із позовом про визнання права на
прийняття до експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 28.11.2011 року
за позивачем було визнано право на
прийняття в експлуатацію однієї п'ятої
частини житлового будинку з надвірними
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 900 кв.м. Крім того, за ОСОБА_1 було
визнано право на отримання свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті моєї матері - ОСОБА_6 на одну
п'яту частину житлового будинку з
надвірними будівлями, який знаходиться
у АДРЕСА_1 розташованого на земельній
ділянці площею 900 кв.м.

Реалізуючі вказані в рішенні суду
правомочності, позивачем була
зареєстрована у Інспекції ДАБК в
Одеській області декларація про
готовність об'єкта - 15 частини будинку
АДРЕСА_1 до експлуатації.

Суд не може погодитися з доводами
позивача про те, що вона вважає спірне
домоволодіння спадковим майном та
просить визнати себе спадкоємцем, так
як відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. умовою для
переходу в порядку спадкування права
власності на об'єкт нерухомості, в тому
числі житловий будинок, є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на житловий будинок,
земельну ділянку, то спадкодавець
також не набуває права власності у
порядку успадкування. До спадкоємця
переходять лише визначені майнові
права, які належали спадкодавцеві на
час відкриття спадщини. Для набуття
права власності у встановленому
законодавством порядку, спадкоємець
повинен здійснити дії, які необхідні
для набуття права власності на
визначене нерухоме майно, зокрема на
житловий будинок, іншу споруду.

Згідно п. 4 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСРС реєстрації
підлягають всі будинки і домоволодіння
в межах міст і селищ міського типу УРСР,
що належать місцевим Радам депутатів
трудящих, державним, кооперативним і
громадським установам, підприємствам і
організаціям, а також ті будинки і
домоволодіння, які належать громадянам
на праві особистої власності.

Будинки, що підлягають реєстрації,
повинні бути закінчені будівництвом і
прийняті в експлуатацію за актом,
затвердженим виконкомом місцевої Ради
депутатів трудящих

Реєстрація провадиться на підставі
документів, що встановлюють право
власності.

У разі відмови в реєстрації будинку або
домоволодіння за бажанням власника,
така відмова повинна бути викладена у
письмовій формі.

При відсутності правовстановлюючих
документів, зацікавлена особа подає до
виконкому місцевої Ради депутатів
трудящих заяву про оформлення права
власності на будинок або домоволодіння
і видачу свідоцтва про це.

Судом встановлено, що в матеріалах
справи відсутні правовстановлюючі
документи, копія заяви про звернення до
виконкому місцевої Ради депутатів
трудящих, заяви про оформлення права
власності на будинок або домоволодіння
і видачу свідоцтва про це або копія
постанови про відмову в реєстрації
права власності.

Тобто у спадкодавця була можливість
оформити право власності на спірний
будинок, але він цим правом не
скористався.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що відсутні
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно, а саме на житловий
будинок АДРЕСА_1 ще за життя ОСОБА_5 не
були оформлені належним чином,
відсутнє і спірне спадкове майно.

Суд відмовляє у задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування також і на підставах ст. 119
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої, якщо надбудова, прибудова або
перебудова здійснені без згоди інших
співвласників або без відповідного
дозволу та належно оформленого
проекту, або з істотним відступом від
проекту, або грубим порушенням
будівельних норм або правил, учасник
спільної часткової власності, який
справив ці дії, не має права на зміну
розміру часток та порядку користування
приміщеннями.

До суду з уточненими позовними
вимогами звернулася ОСОБА_4 та просить
суд визнати свідоцтво про право на
спадщину по закону на ім'я ОСОБА_6 за №
4-757 недійсним та скасувати; визнати
зареєстровану декларацію на ім'я
ОСОБА_1 № ОД 1 від 21.10.2012 року
недійсною та скасувати; визнати право
власності у порядку успадкування за
законом, шляхом відміни наступних
рішень, на 4/5 частини спадкового майна,
після смерті ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається з 2/5 частин
житлового будинку літ. «А»: 2-1 - коридор,
площею 6,8 кв.м., 2-2-кухня, площею 9 кв.м., 2-3-
ванна, площею 6,6 кв.м., 2-4 - коридор,
площею 10,9 кв.м., 2-5 - жила, площею 16,7 кв.м.,
2-6 - жила, площею 13,4 кв.м., 2-8 - жила площею
14,2 кв.м. Житловою площею 44,3 кв.м.,
загальною площею 77,6 кв.м., погріб з
шийкою літ. «Г», вбиральня-душ літ «И»,
сарай літ. «З», фортка № 1, огорожа № 2, ?
огорожи літ. № 7, мощення - 1.

Також ОСОБА_4 просить суд зареєструвати
в єдиному державному реєстрі
нерухомого майна право власності на 4/5
частини спадкового майна за адресою:
АДРЕСА_1.

Суд, розглянувши заявлені позовні
вимоги, вважає за необхідне відмовити у
задоволені у повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 являється
дочкою померлого ОСОБА_5 та його
спадкоємницею 2/5 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину по
закону від 02.09.1981 р., посвідченого П'ятою
Одеською державною нотаріальною
конторою.

У судовому засіданні ОСОБА_4 звернулася
до суду із позовною вимогою щодо
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_6 за
№ 4-757 та скасувати його.

Суд вважає за необхідне відмовити їй у
задоволені зазначених вимог, так як
ОСОБА_4 на розгляд суду не було надано
жодного доказу того, що вищевикладене
будь-як порушує її права та зазначене
свідоцтво являється недійсним.

Суд не може прийняти до уваги доводи
ОСОБА_4 щодо визнання недійсною
декларацію, зареєстровану на ім'я
ОСОБА_1 за № ОД 1 від 21.10.2012 р., так
як, чинне законодавство імперативно
встановлює, що датою прийняття в
експлуатацію об'єкта є дата реєстрації
декларації в Інспекції ДАБК, тобто сама
по собі декларація про готовність
об'єкта до експлуатації є лише
документом, який не спричиняє ніяких
правових наслідків та не є правочином в
розумінні ст. 202 ЦК України, а тому і
визнати її недійсною та застосувати до
спірних правовідносин положення
ст.ст.203, 215 ЦК України суд не може.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання правочину
недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходить з того, що ОСОБА_4 обрано
невірний спосіб захисту її порушеного
права.

Одночасно суд роз'яснює ОСОБА_4, що вона
не позбавлена можливості звернутися до
суду із адміністративним позовом про
визнання протиправними дій Інспекції
ДАБК щодо реєстрації декларації ім'я
ОСОБА_1 № ОД 1 від 21.10.2012 року.

Суд вважає за можливе відмовити ОСОБА_4
у задоволені позовних вимог щодо
визнання права власності у порядку
успадкування за законом, шляхом
відміни наступних рішень, на 4/5 частини
спадкового майна, після смерті ОСОБА_5
за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з
2/5 частин житлового будинку літ. «А»: 2-1 -
коридор, площею 6,8 кв.м., 2-2-кухня, площею
9 кв.м., 2-3- ванна, площею 6,6 кв.м., 2-4 -
коридор, площею 10,9 кв.м., 2-5 - жила, площею
16,7 кв.м., 2-6 - жила, площею 13,4 кв.м., 2-8 -
жила площею 14,2 кв.м. Житловою площею 44,3
кв.м., загальною площею 77,6 кв.м., погріб з
шийкою літ. «Г», вбиральня-душ літ «И»,
сарай літ. «З», фортка № 1, огорожа № 2, ?
огорожи літ. № 7, мощення - 1 та
реєстрації в єдиному державному
реєстрі нерухомого майна право
власності на 4/5 частини спадкового
майна за адресою: АДРЕСА_1, з тих
підстав, що відповідно до ст. 292 ЦПК
України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі , а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції.

Виходячи з наступного суд роз'яснює
ОСОБА_4, що вона не позбавлена
можливості звернутися до суду із
апеляційною скаргою щодо скасування
рішень суду першої інстанції, які
стосуються 4/5 частини спадкового майна,
після смерті ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1
та які, на її думку, порушують її
майнові права, як власника.

Відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне відмовити ОСОБА_1 у
задоволені позовних вимог до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкув ання та у задоволені
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті
особи - П'ята Одеська державна
нотаріальна контор, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання недійсним свідоцтва про права
на спадкування за законом, визнання
недійсною декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, шляхом скасування попередніх
рішень, так як вони являються
безпідставними та не підтверджені
будь-якими доказами та матеріалами
цивільної справи, які б підтвердили
зазначені факти та висловлене не було
доведено у судовому засіданні

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 16, 392, 1216-1218, 1120, 1258, 1261, 1268
Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування -
відмовити в повному обсязі.

У задоволені позовних вимог третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи - П'ята
Одеська державна нотаріальна контор,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про визнання
недійсним свідоцтва про права на
спадкування за законом, визнання
недійсною декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, шляхом скасування попередніх
рішень - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Коблова О.Д.