Справа №2/714/102/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р. Герцаївський районний
суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді: Костишин
Н.Я.

при секретарі: Чевка А.Г.

за участі: представника позивачки
ОСОБА_1, представника відповідача
Ботлунг В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Герца Чернівецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Годинівської сільської ради
Герцаївського району Чернівецької
області про визнання права власності
на ? частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до
відповідача з вимогою визнати за нею
право власності на ? частину житлового
будинку з господарськими спорудами і
будівлями, який розташований по
АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивувала тим, що
вказаний житловий будинок було
побудовано в 1960 році нею та її
чоловіком ОСОБА_4, з яким вона
перебувала в шлюбі з 24.04.1958 року по день
його смерті, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Після смерті останнього відкрилася
спадщина на все його майно, в тому числі
й на частину вищевказаного нерухомого
майна. Згідно рішення Герцаївського
районного суду від 05.03.2013 року за нею
визнано право власності на ? частину
вказаного житлового будинку в порядку
спадкування. В свою чергу позивачка, як
другий з подружжя, набула право
власності на іншу ? частину житлового
будинку з господарськими спорудами.
Разом з тим, враховуючи що нотаріусом
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на частку у спільному майні
подружжя на ? частину вказаного
житлового будинку з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами через
відсутність правовстановлюючих
документів, просила у судовому порядку
визнати за нею право власності на
вищевказане майно.

В судовому засіданні представник
позивачки, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача - сільський
голова Годинівської сільської ради
Герцаївського району Ботлунг В.В. проти
задоволення позову не заперечував.

Дослідивши письмові докази по справі,
судом встановлено наступне.

Так, відповідно до вимог ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків звільнення сторони від
обов'язку доказування. Підстави
звільнення від доказування
передбачені ст.61 ЦПК України. Зокрема,
за диспозицією ч.3 вказаної норми,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Герцаївського районного
суду Чернівецької області від 05
березня 2013 року встановлено, що в 1960
році подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на
земельній ділянці, виділеній для
будівництва, було побудовано житловий
будинок. Вказане господарство
розташоване по АДРЕСА_1 та складається
з житлового будинку літер «А»,
загальною площею 35,10 кв.м., у тому числі
житловою 31,00 кв.м., та господарських
будівель і споруд: сараїв літер «Б, В, Г,
Д, Е»; навісу літер «Ж»; криниці № 1 та
огорожі № 2-6, загальною вартістю 69386,00
грн.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України (чинний на час виникнення
правовідносин), майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Подружжя
користується рівними правами на майно
і в тому разі, якщо один з них був
зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. За
загальним правилом частки подружжя в
спільній сумісній власності є рівними.

З наведеного можна зробити висновок
про те, що спірний житловий будинок з
належними до нього господарськими
будівлями й спорудами є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та належить воно їм в рівних частках.

Як вбачається з рішення суду, яке
набрало законної сили, за позивачкою
ОСОБА_3 визнано право власності на ?
частину спірного будинку в порядку
спадкування після смерті чоловіка
ОСОБА_4

Разом з тим, отримати свідоцтво на іншу
? частину, тобто на свою частку у
спільному майні подружжя на спірний
житловий будинок не є можливим. Ця
обставина підтверджується відмовою
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії
через відсутність правовстановлюючих
документів на нерухоме майно.

Відповідно ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю.

У статті 319 ЦК України вказано, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Крім того, згідно із положеннями ст.392
ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З урахуванням наведеного, вимоги
позивачки є обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню, так як
позивачці належить ? частина
вищезазначеного житлового будинку,
однак з тих підстав, що
правовстановлюючі документи на
житловий будинок відсутні, остання не
може оформити на себе право власності
на належне їй майно.

На підставі наведеного та керуючись
ст.41 Конституції України, ст.22 Кодексу
про шлюб та сім'ю України, ст.ст.319, 328, 392
Цивільного кодексу України, ст.ст.3, 10, 11,
60-61, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
який розташований у АДРЕСА_1 та
складається з житлового будинку
літер.«А» загальною площею 35,10 кв.м, у
т.ч. житловою 31,00 кв.м та господарських
будівель і споруд - сараїв літер.«Б, В, Г,
Д, Е», навісу літер.«Ж», криниці №1 та
огорожі №2-6.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Герцаївський районний суд
Чернівецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10-ти днів з
дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя