АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6663/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/306/14
Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.
Доповідач Дряниця Ю. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дряниці Ю.В. Суддів:
Карнауха П.М.; Пилипчук Л.І. при
секретарі: Ткаченко Т.І. з участю:
адвоката ОСОБА_1 відповідача: ОСОБА_2
представників позивача - ОСОБА_3; ОСОБА_4
розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 12 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
квартири

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача Дряниці Ю.В., -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої залиттям квартири,
посилаючись на те, що він є власником
квартири АДРЕСА_1. 4.01.2013р. виявив
залиття своєї квартири водою, а саме
мокрі плями та пошкодження на стінах та
стелі квартири. Того ж дня працівниками
КП «ЖЕО № 2» було проведено обстеження
квартири та складено акт, згідно з яким
залиття відбулося через розрив
гнучкого з'єднання на зливний бачок в
квартирі НОМЕР_1, яка розташована над
його квартирою і належить
відповідачці.

Внаслідок недбалості відповідачки
йому була спричинена матеріальна та
моральна шкода, яку він оцінює в 46571 грн.
та 10000 грн., відповідно і просить суд
ухвалити рішення, яким зобов'язати
відповідачку відшкодувати спричинену
йому шкоду.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 12 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача - ОСОБА_4 просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в повному обсязі
задовільнити позовні вимоги ОСОБА_5

При цьому апелянт посилався на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В суді апеляційної інстанції сторони
підтримали свої доводи.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає.
задоволенню з підстав, визначених п.п.
3;4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач є власником
квартири АДРЕСА_2. Право власності
набув внаслідок - нотаріального
оформленого договору купівлі - продажу.
Відповідачка є власником квартири
НОМЕР_1 за вищезазначеною адресою.

4.01.2013р. комісією КП «ЖЕО № 2» було
проведено огляд квартири позивача, в
результаті якого було встановлено факт
підтоплення зазначеної квартири,
причиною якого є розрив гнучкого
з'єднання на зливний бачок в туалеті
квартири НОМЕР_1 цього будинку (А.С.9)

Актом виконаних робіт від 10.01.2013р.,
виконаного ТОВ «Полтавастройкомплект»
підтверджено факт розриву в двох
місцях гнучкої підводки на зливний
бачок. Також в цьому акті дослідження
зазначено, що характер розриву
свідчить про одноразове руйнування. По
характеру руйнування розрив виник в
результаті прикладеної внутрішньої
сили.

Аварії систем водопостачання можуть
виникати з наступних підстав:

- в результаті зовнішньої
механічної дії;

- послаблення міцних властивостей
фізичного зносу;

- при наявності заводського
дефекту;

- при гідравлічному ударі.

В ході дослідження зовнішніх
механічних дій, ознак фізичного зносу
та заводської дефектів не виявлено,
тому, в подальшому, суд погодився з
висновком, викладеному в акті, що
причиною аварії системи
водопостачання квартири є: значне
підвищення тиску в системі
водопостачання квартири (гідравлічний
удар) і застосувавши вимоги ст. 1166 ЦК
України, відмовив в задоволенні позову
ОСОБА_5

Однак, з таким висновком суду колегія
суддів погодитись не може, виходячи з
наступного.

Згідно вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоду завдано не з її вини.

ч.1 статті 1167 ЦК України визначено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Судом апеляційної інстанції було
встановлено, що на підтвердження своїх
позовних вимого ОСОБА_5 було надано
суду Акт житлово - експлуатаційного
об'єднання № 2, по факту залиття його
квартири, складений у відповідності до
вимог п.2.3.6. Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених Наказом Державного
Комітету з питань житлово -
комунального господарства від 17.05.2005р.
№ 76 та висновок експертного будівельно
- технічного дослідження № 2 від 15.01.2013р.
та рахунок - фактуру № 2 від 10.01.2013р.,
якими підтверджено розмір завданої
позивачеві матеріальної шкоди.

Враховуючи ці обставини та вимоги
вищезазначених норм права, колегія
суддів вражає, що позовні вимоги
ОСОБА_5, в частині відшкодування
матеріальної шкоди, підлягають
задоволенню в повному обсязі, а в
частині відшкодування моральної шкоди
- частково.

Так, колегія суддів вважає, що висновок
суду про те, що залиття квартири
позивача відбулось внаслідок
гідравлічного удару є невірним,
оскільки зроблений на припущеннях, які
містяться в Діагностичному
дослідженні та Акті виконаних робіт
ТОВ «Полтавастройкомплект» від
10.01.2013р., які лише припускають, що аварія
сталася через гідравлічний удар в
системі холодного водо постачання
будівлі по стояку квартири. На
підтвердження цього припущення
відповідачкою будь - яких доказів та
додаткових досліджень проведених не
було.

Таким чином суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що доводи
відповідачки стосовно відсутності її
вини у залитті квартири на увагу не
заслуговують, оскільки вони базуються
лише на припущеннях, а у відповідності
до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях, а також вимог ст. 322 ЦК
України, яка зобов'язує власника
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено законом або
договором.

Вирішуючи питання про розмір
відшкодування спричиненої моральної
шкоди, колегія суддів, виходячи з засад
розумності та співмірності, вважає, що
вона підлягає стягненню на користь
позивача в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 303; 309 ч.1 п.п.3;4; 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 задовільнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 12 грудня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 46571 грн. в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 990
грн. 56 коп. в рахунок відшкодування
судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя: (підпис)
Дряниця Ю.В.

Судді: (підпис)
Карнаух П.М.

(підпис)
Пилипчук Л.І.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.