У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Київської області
від 23 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року Публічне акціонерне
товариство «Родовід банк» (далі - ПАТ
«Родовід банк») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 26 червня 2008 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Родовід банк» (нині - ПАТ «Родовід
банк») та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір № 77.1/АК-01159.08.2. Відповідно до
умов цього договору ОСОБА_4 отримала
відновлювальну кредитну лінію на
загальну суму 40 тис. доларів США
строком до 26 червня 2015 року з
процентною ставкою у розмірі 7,7 %
річних. Кредитні кошти надавалися на
купівлю автомобіля та сплату страхових
платежів. На забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_4 26 червня 2008 року
укладено договір застави
транспортного засобу, предметом якого
визначено автомобіль марки VW, модель
РАSSАТ, 2008 року випуску, державний
номерний НОМЕР_1. Крім того 26 червня 2008
року між банком та ОСОБА_5 укладено
договір поруки, відповідно до якого
ОСОБА_5 зобов'язалася солідарно
відповідати перед банком у повному
обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором. У
зв'язку з невиконанням боржником
належним чином взятих за кредитним
договором зобов'язань утворилася
заборгованість, яка станом на 15
листопада 2013 року становить
44 679, 57 доларів США та 3 912 860 грн 49 коп.
пені, яку позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року позов
задоволено у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 23 квітня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано у частині визначення розміру
пені. Стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивача пеню
за несвоєчасне виконання умов
зазначеного кредитного договору у
розмірі 107 080 грн 71 коп. У іншій частині
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_5
просить скасувати рішення судів першої
й апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи позов ПАТ «Родовід банк»
про стягнення солідарно з відповідачів
кредитної заборгованості, суд першої
інстанції, з яким у цій частині
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності указаних позовних вимог
та наявності для цього правових
підстав. При цьому суд правильно
виходив з того, що така заборгованість
утворилася у зв'язку з невиконанням
боржником належним чином взятих за
кредитним договором зобов'язань.
Оскільки за належне виконання
боржником взятих за кредитним
договором зобов'язань поручився
поручитель, тому правильними є
висновки судів про стягнення указаної
суми заборгованості солідарно з обох
відповідачів.

Водночас апеляційний суд правомірно
зменшив розмір пені на підставі ст. 258,
ч. 3 ст. 267 ЦК України, за наявності
відповідної заяви відповідача ОСОБА_4
про застосування позовної давності до
цих вимог.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року у нескасованій
частині та рішення апеляційного суду
Київської області від 23 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик