АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц7968441
Головуючий у 1 інстанції - Смирнова Є.П .
Доповідач - Шахова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про стягнення коштів

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 28 березня 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року Моторне (транспортне )
страхове бюро України (надалі МТСБУ)
звернулося до суду з зазначеним
позовом ,в якому вказувало, що 3 березня
2011 року між транспортним засобам
відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сталася
дорожньо-транспортна пригода і
останнього визнано винним в скоєнні
цієї ДТП. Матеріальна шкода завдана
пошкодженням автомобіля ОСОБА_1
складала 11 638,27 грн. Оскільки, на час
скоєння ДТП цивільна відповідальність
ОСОБА_3 не була застрахована, 6 липня 2011
року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з заявою
про виплату йому страхового
відшкодування. В цей час 27 липня 2011 року
ОСОБА_3 самостійно було виплачено
ОСОБА_1 4 300 грн.,а 8 серпня 2011 року МТСБУ
здійснило останньому виплату
страхового відшкодування в сумі 9 698,56
грн. За рішеннями судів (Дніпровського
районного суду м. Києва від 3 грудня 2013
року та Апеляційного суду міста Києва
від 30 січня 2014 року) з ОСОБА_3 на користь
МТСБУ стягнуто в порядку регресу 5 398,56
грн.та встановлено, що ОСОБА_1 отримав
від МТСБУ відшкодування на 4 300 грн.
більше,оскільки така сума була
виплачена йому ОСОБА_3 добровільно.

З посиланням на вказані
обставини,позивач виходячи з того, що
матеріальна шкода завдана ОСОБА_1
згідно звіту від 23.03.2011 року становить 11
638,27 грн.,з яких МТСБУ відшкодувало йому
9 698,56 грн., вважав,що отримані ОСОБА_1 4300
грн. є безпідставно набутими,тому
просив стягнути зазначену суму на
користь МТСБУ.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 28 березня 2014 року позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу та посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову МТСБУ в позові.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема, що
помилковість висновків суду про
стягнення з ОСОБА_1 безпідставно
отриманих коштів полягає в тому, що
пославшись на Звіт про визначення
вартості матеріального збитку
завданого ОСОБА_1 від 21 березня 2011 року
,суд не врахував, що цей Звіт проведено
за дорученням МТСБУ та не містить
інформації щодо втрати товарної
вартості автомобіля, в той час як в
матеріалах справи є дослідження
проведене за заявою ОСОБА_1 з
визначенням такого виду збитків,яке
відповідно до ЗУ « Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності» ні страховиком,а ні
МТСБУ не відшкодовується. Таким чином,
оцінювачем додатково визначено, що
розмір втрати товарної вартості
становить 1 954 грн.,а тому загальна сума
збитку складає,як правильно встановив
суд 13 592,67 грн. З огляду на
зазначене,вважає апелянт, збиток в сумі
1 954 грн. має відшкодовувати не МТСБУ а
винна особа і ці збитки
відшкодовуються окремо винною особою.
Що стосується отримання ОСОБА_1 від
ОСОБА_3 грошей в сумі 4 282,06 коп. то
відповідно до закону ОСОБА_1 мав право
на отримання відшкодування інших видів
збитків ( втрата товарної
вартості,вартість послуг експерта та
адвоката,моральна шкода та судові
витрати в разі звернення до суду), які
не були враховані та не входили до
складу страхового відшкодування в
розмірі 9 698,56 грн. На підтвердження
отримання ним від ОСОБА_3 грошей в сумі 4
300 грн. свідчить письмова розписка, якій
суд не надав належної оцінки. Ці та інші
порушення, вважає представник
відповідача, потягнули ухвалення
незаконного та необґрунтованого
рішення.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник
ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечував,просив
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Заслухавши доповідь судді
Шахової О.В., пояснення осіб, які брали
участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши апеляційну
скаргу, в межах її доводів, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, заподіяну іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
03.03.2011 року о 13.20 год. на вул. Овруцькій, 6
в м. Києві сталася ДТП за участю
автомобіля «Мерседес», д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, та автомобіля
«Опель», д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1

Згідно постанови Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.06.2011 року
винним в ДТП визнано ОСОБА_3 (а.с.22-23).

Оскільки на час ДТП водій ОСОБА_3 не мав
чинного договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, власник
пошкодженого автомобіля «Опель», д.н.
НОМЕР_2, ОСОБА_1 06.07.2011 року звернувся до
МТСБУ із відповідною заявою про
відшкодування матеріального збитку в
розмірі 11.638 грн. 27 коп. (а.с.14).

Згідно Звіту про визначення вартості
матеріального збитку колісного
транспортного засобу «Опель» д.н.
НОМЕР_2, від 23.03.2011 року, складеного ФОП
ОСОБА_4 за дорученням МТСБУ, розмір
збитків, завданих власникові
зазначеного автомобіля складає 11.638
грн. 27 коп. (а. 26-41,42-51).

Згідно наказу МТСБУ № 2010 від 05.08.2011 року
МТСБУ прийнято рішення про виплату
ОСОБА_1 відшкодування, без врахування
ПДВ, в розмірі 9.698 грн. 56 коп.

Платіжним дорученням № 3439 від 05.08.2011
року вказана сума перерахована на
рахунок ОСОБА_1 (а.с.52,53).

Задовольняючи позовні вимоги МТСБУ суд
першої інстанції, встановивши
зазначені обставини виходив з того, що
за результатами ДТП і оцінки
матеріальної шкоди відповідно до Звіту
від 23.03.2011 року, замовленого МТСБУ,
ОСОБА_1 мав право на отримання 9 698,56 грн.,
проте, 27.07.2011 року ОСОБА_1 отримав від
ОСОБА_3 у відшкодування шкоди 4.300 грн.,
про що не повідомив МТСБУ а тому ці
гроші він набув відповідно до ст.1212 ЦК
безпідставно. На підтвердження факту
безпідставно отриманих відповідачем
коштів, суд послався на рішення
Апеляційного суду м.Києва від 30.01.2014
року,та вважав що цей факт відповідно
до ст. 60 ЦПК не потребував доказування.

Проте колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду,які зроблено
судом першої інстанції без достатнього
з'ясування обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи та
належної оцінки доказів, що призвело
до порушення матеріального права, з
огляду на що рішення суду не можна
визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу,яка завдала шкоди
майну,відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду або такої ж
якості,полагодити пошкоджену річ
тощо)або відшкодувати завдані збитки в
повному обсязі

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню
потерпілому,визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п.4, 14
Постанови №4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди завданої джерелом підвищеної
небезпеки», розглядаючи позови про
відшкодування шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до статей
1166,1167 ЦК шкода, завдана особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі
відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, особою, яка
її завдала.

Згідно положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, пов'язану із втратою
товарної вартості страховими
компаніями та МТСБУ не
відшкодовується.

Як вбачається, на спростування доводів
позивача про безпідставне отримання
страхового відшкодування в сумі 4 300
грн. відповідач ОСОБА_1 також надав
Звіт від 21 березня 2011 року,згідно якого
вартість матеріального збитку
заподіяного йому,як власнику КТЗ
«Опель Астра» д.н.НОМЕР_3 станом на
21.03.2011 року складає 13.592,67 грн.

Проте, на відміну від Звіту
проведеного МТСБУ суб'єктом
оцінювання тієї ж експертної установи -
ТОВ «Експертна компанія
«Укравтоекспертиза-Стандарт», в Звіті
виконаному на замовлення ОСОБА_1
додатково, до загального розміру
матеріальної шкоди 11 638,27 грн.,
визначено розмір втрати товарної
вартості, який становить 1 954 грн.
(а.с.26-41,42-51,65-82).

В зазначеному Звіті, вартість
відновлювального ремонту також
становить 11 638,27 грн., що в повному
обсязі відповідає розміру вартості
відновлювального ремонту зазначеного
і в Звіті наданому суду позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції надав невірну
оцінку Звіту про визначення вартості
матеріального збитку, складеного на
замовлення відповідача, оскільки цей
Звіт проведено особою - оцінювачем
відповідно до сертифікату якості
оцінки та у повній відповідності щодо
встановленої законом методики
проведення оцінки майна і майнових
прав, зроблені в Звіті висновки не
суперечать та не виключають (лише
доповнюють) висновки зроблені в Звіті
на замовлення МТСБУ від 23.-3.2011 року.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції не враховані зазначені
обставини та зроблено помилковий
висновок про безпідставне набуття
відповідачем коштів та про задоволення
позовних вимог МТСБУ.

Колегія суддів не погоджується також з
висновками суду про факт отримання
ОСОБА_1 страхового відшкодування на 4 300
грн. більше, встановлений в рішенні
Апеляційного суду від 30 січня 2014 року
та не вважає, що ця обставина має
преюдиційне значення для вирішення
даного спору, оскільки коло осіб до
яких може бути звернута зворотна вимог
щодо відшкодування саме цієї суми
,зазначеним рішенням суду не
встановлено. Окрім цього, ОСОБА_5,як
вбачається, не приймав участі в справі
за позовом МТСБУдо ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
та, відповідно, був позбавлений права
оскарження цього рішення.

Поряд з цим, з матеріалів справи
вбачається, що 8 серпня 2011 року ОСОБА_5
направив ОСОБА_3 лист, в якому
повідомляв, що з нарахованих 13 592,67 грн.,
він від МТСБУ отримує страхове
відшкодування в розмірі 9 310 грн.,а тому
запропонував ОСОБА_3 додатково
виплатити йому ще 4 282,06 грн., що мало б
компенсувати, як визначену експертом
ВТВ, так і частково перелічені ним
вартість послуг експерта, моральний
збиток, послуги адвоката, судові
витрати, в разі звернення до суду (а.с.83).

На підтвердження прийняття пропозиції
ОСОБА_5 ОСОБА_3 27.07.2013 року передав
останньому 4.300 грн., про що ОСОБА_5
складено письмову розписку та
зазначено відсутність претензій з
його боку до останнього відносно
вартості втрати товарного виду,
моральної шкоди, а також інших затрат,
які він на законних підставах отримав
08.08.2011 року.

Таким чином, встановивши повно та
правильно обставини справи, суд першої
інстанції,внаслідок неправильної
юридичної кваліфікації правовідносин
або неправильного витлумачення закону,
застосував закон, який не поширюється
на дані правовідносини (ст.1212 ЦК) та не
застосував закон який підлягає
застосуванню (ст.1192 ЦК,ст.29,41 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»), з огляду на що дійшов
невірного висновку про стягнення
коштів не з винної особи, а з
відповідача ОСОБА_1

При розгляді, 24 вересня 2014 року
цивільної справи № 6-122 цс 14, Верховним
Судом України зроблено правовий
висновок, відповідно до якого ст. 1212 ЦК
України застосовується лише у тих
випадках, коли безпідставне збагачення
однієї особи за рахунок іншої не може
бути усунуте з допомогою інших,
спеціальних способів захисту. Зокрема,
у разі виникнення спору стосовно
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер правовідносин виключає
можливість застосування до них судом
положень частини першої статті 1212 ЦК
України, у тому числі й щодо
зобов'язання повернути майно
потерпілому.

З огляду на викладене, МТСБУ не
позбавлене права регресної вимоги до
винної в заподіяні матеріальної шкоди
особи.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1, 3, 4 ст. 309 ЩІК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення,зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,313- 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 28 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову Моторному (транспортному)
страховому бюро України в задоволені
позову до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів, з
моменту її проголошення.

Головуючий

Судді