Справа №339/271/14-ц
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

26 травня 2014 року
м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду
Івано-Франківської області Поляниця
М.М. розглянув-ши заявлену у позовній
заяві вимогу ОСОБА_1 про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 "Про визнання заповіту
недійсним" ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом в обґрунтування якого вказує
наступне. Приватним нотаріусом ОСОБА_3
24 липня 2013 року було посвідчено заповіт
ОСОБА_4, яка заповіла належне їй майно
ОСОБА_2 ОСОБА_4 померла 6 грудня 2013 р.
Вважає вказаний заповіт таким, що не
відповідає вимогам діючого
законодавства, щодо його форми і
змісту, бо в ньому виявлена письмова
документальна обставина, коли він має
бути визнаний судом недійсним, а саме
на початку заповіту вказано, що його
складено і підписано сторонами у
приміщенні приватного нотаріуса, в
кінці вказано, що він оформлений і
підписаний сторонами по вул.. Б.
Хмельницького,33. Просить визнати
заповіт складений ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 та посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 недійсним.

У поданому позові ОСОБА_1 просить у
відповідності до ст.ст.151-153 ЦПК України
вжити заходи забезпечення позову, а
саме накласти арешт на
будинковолодіння та заборону на видачу
свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2
на будинковолодіння, яке розташоване
за адресою м. Болехів, вул..
Б.Хмельницького,33 на час розгляду
справи в суді.

Розглянувши заявлену у позовній заяві
вимогу ОСОБА_1 про забезпечення позову
приходжу до наступного висновку.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

З системного аналізу ст.151 ЦПК України
можна зробити висновок, що єдиною
підставою для забезпечення позову є
відповідне клопотання у формі
мотивованої заяви будь-якої з осіб,
котрі беруть участь у справі.
Забезпечення позову здійснюється за
письмовою заявою особи, яка бере участь
у справі. З власної ініціативи суд
забезпечувати позов не може. В заяві
про забезпечення доказів обов'язково
зазначається: а) причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов,
тобто обґрунтування, чому невжиття
заходів забезпечення може утруднити
або зробити неможливим виконання
рішення суду і як саме. При цьому
заявник виходить з припущення про
ймовірність таких дій і не зобов'язаний
подавати суду докази; б) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, тобто вказівка на спосіб
забезпечення позову, який, на думку
заявника, є найбільш адекватним; в) інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову (наприклад, якщо заявник просить
суд застосувати такий вид забезпечення
позову, як заборона вчиняти певні дії,
то в заяві необхідно зазначити, про які
саме дії йде мова; місцезнаходження
майна; найменування осіб, в яких
знаходиться майно відповідача, тощо).

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У відповідності до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України за №9
від 22 грудня 2006 року при розгляді заяви
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної Постанови
визначено, що особам, які беруть участь
у справі, має бути гарантована реальна
можливість захистити свої права при
вирішенні заяви про забезпечення
позову, оскільки існує ризик
спричинення їм збитків у разі, якщо сам
позов або пов’язані з
матеріально-правовими обмеженнями
заходи з його забезпечення виявляться
необґрунтованими.

З поданої позовної заяви та долучених
до неї матеріалів вбачається, що
позивач оспорює заповіт складений
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_3 24 липня 2013 року. Спір між
сторонами виник з приводу
правовідносин, які регулюють право на
спадщину після смерті ОСОБА_5, яка
померла 06 грудня 2013 року, між позивачем
ОСОБА_1, який претендує на спадкове
майно за законом та ОСОБА_2, яка
претендує на спадкове майно за
заповітом.

В порушення вимог ч.1 ст.151 ЦПК України
ОСОБА_1 не подав до суду мотивованої
заяви про забезпечення позову, а
клопотання про забезпечення позову
виніс окремою вимогою в позовній
заяві.

У поданій позовній заяві позивачем
також не наведено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов,
тобто обґрунтування, чому невжиття
заходів забезпечення може утруднити
або зробити неможливим виконання
рішення суду і як саме.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що заявлена у позовній заяві
вимога ОСОБА_1 в про забезпечення
позову не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151-153,209,210 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні заявленої у позовній
заяві вимоги ОСОБА_1 про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 "Про визнання заповіту
недійсним" відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Болехівський міський суд протягом
п’яти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п’яти днів
з дня отримання копії ухвали

Суддя
Поляниця М.М.