Справа № 365/34/14-ц
Номер провадження: 2/365/43/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі НОСОВІЙ О.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Згурівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєного злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою, в якій вказує, що згідно вироку Згурівського районного суду від 08 жовтня 2013 року відповідача ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_6 засуджений за те, що в приміщені магазину «Мальва» по вулиці Леніна, 133 в селі Жовтневе Згурівського району Київської області 5 січня 2013 року приблизно о 19 годині 30 хвилин під час сварки з ОСОБА_1, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останнім, під час того як ОСОБА_1 в ході сутички впав на підлогу та намагався піднятися, наніс останньому не менше одного удару ногою в лобну частину голови, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми (гематома лобних долей, лінійний перелом лобної кістки зліва), відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 04.04.2013 року № 47/д черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки в момент спричинення. Позивач ОСОБА_1 був визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. До вказаної події позивач мав задовільний стан здоровя, працював на посаді бетоняра 2-го розряду та отримував пристойну заробітну плату. Після отримання тілесних ушкоджень позивача було госпіталізовано до Яготинської ЦРЛ, де він лікувався з 05.01.2013 року по 06.01.2013 року. Після цього був направлений для подальшого стаціонарного лікування до центру нейрохірургії Київської обласної клінічної лікарні, де перебував з 06.01.2013 року до 22.01.2013 року. З 23.01.2013 року по 20.05.2014 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні в Згурівській ЦРЛ. Після цього позивачу було встановлено другу групу інвалідності. Внаслідок цього позивач втратив роботу та з 25.07.2013 року був вимушений стати на облік в центр зайнятості. Внаслідок отриманих травм позивач змушений періодично проходити лікування, так з 27.06.2013 року по 12.07.2013 року та з 12.12.2013 року по 25.12.2013 року позивач проходив стаціонарне лікування в Згурівській ЦРЛ. Позивачем було витрачено кошти на лікування в сумі 14071,01 грн. В період з 05.01.2013 року по 20.05.2013 року отримував заробітну плату не в повному обсязі та втратив дохід в сумі 17015,38 грн. Втратив заробіток, розмір якого складає 41340 грн. Крім того, позивачем було витрачено на правову допомогу 5000 грн. Відповідачем було завдано позивачу також моральну шкоду, яка виразилась, що внаслідок спричинених тілесних ушкоджень позивач перебував на межі життя і смерті, змушений тривалий час лікуватись і лікування ще не завершене, він переносив і переносить фізичний і психологічний біль. Позивач втратив роботу та був змушений витрачати значні кошти на ліки. На протязі тривалого часу позивач позбавлений можливості вести нормальний образ життя. Тривалий час позивач був позбавлений можливості самостійно пересуватись та проводити гігієнічні заходи самостійно. Позивач знаходиться в стані постійного психологічного дискомфорту. В рахунок часткового відшкодування завданих збитків відповідачем було поштовим відправленням надіслано позивачу 1000 грн.

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та остаточно просив :

1. Стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 69886,39 грн.

2. Стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь завдану злочином моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

3. Стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь 5000 грн. витрати на юридичну допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 остаточні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задоволити. Додатково представник позивача пояснив, що отримав винагороду за надання правової допомоги в сумі 5000 грн., підтвердженням чого є книга обліку грошових коштів, книга обліку доходів та прибутковий касовий ордер, в квитанції до прибуткового касового ордеру помилково зазначено 5 без вказівки на тисячі.

Представники відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги взнали частково, а саме матеріальну шкоду визнали на суму 8853,35 грн. В решті позовних вимог заперечували проти їх задоволення Свої заперечення представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_5 обгрунтовував наступним. Щодо витрат на лікарські засоби, то вважає, що вони не підтверджені документально, оскільки з накладних та квитанцій є незрозумілим чи придбані ці ліки саме за призначенням лікарів та в необхідному дозуванні. Частина квитанцій та накладних подані позивачем в копіях, поганої якості, з чорними плямами. З призначень лікарів видно, що позивачем на лікування було витрачено значно меншу кількість ліків, ніж ті, що зазначені в касових чеках. Представником позивача було невірно обраховано розмір втраченої заробітної плати, так розмір мінімальної заробітної плати у 2013 році станови 1147 грн. Вважає, що відповідачем було повністю відшкодовано моральну шкоду, оскільки ним було здійснено оплату моральної шкоди позивачу платіжним переказом на суму 1000 грн. Оскільки моральна шкода є одноразовим платежем, то вважає, що моральна шкода повністю відшкодована позивачу. Щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, то вважає, що позивачем було витрачено лише 5 коп., оскільки в квитанції до прибуткового касового ордеру вказано лише прописом «пять».

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що внаслідок скоєння відповідачем ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, позивачу ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, внаслідок чого позивачу встановлено 2 групу інвалідності (копія вироку Згурівського районного суду а.с.5-10, копія ухвали Апеляційного суду Київської області а.с.93-95, копія посвідчення а.с.57, копія довідки до акта МСЕК а.с.56). Внаслідок отриманих травм позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ, з 05.01.2013 року по 06.01.2013 року, в центрі нейрохірургії Київської обласної клінічної лікарні з 06.01.2013 року до 22.01.2013 року, на амбулаторному лікуванні в Згурівській ЦРЛ з 23.01.2013 року по 20.05.2014 року, на стаціонарному лікуванні в Згурівській ЦРЛ з 27.06.2013 року по 12.07.2013 року та з 12.12.2013 року по 25.12.2013 року (копія виписки а.с.16, копія листків непрацездатності а.с.16-22, виписки з медичної карти а.с.4247,48, довідки 44,45, медична карта стаціонарного хворого № 100109/60). Під час лікування позивачем було отримано відповідне медикаментозне забезпечення (довідка а.с.41,55, накладна а.с.46). На лікування позивачем здійснено придбання лікарських препаратів (квитанції а.с.24,27,29-32,35-39, товарні чеки 25,26,34) З 06.01.2013 року 20.05.2013 року позивач знаходився на лікарняному та отримував допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 12359,62 грн. (довідка - а.с.12). У 2012 році позивач ОСОБА_1 працював в СП ТОВ «Нива Переяславщини» на посаді бетоняра другого розряду та отримував відповідну заробітну плату (довідки а.с.13а,161). З 25.07.2013 позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в центр зайнятості як безробітний та отримує відповідну допомогу (довідка а.с.11). Позивач знаходиться на обліку в УПФ України у Згуріському районі та отримує пенсію по інвалідності (довідка а.с.13). Позивачем здійснено проплату витрат на отримання правової допомоги в сумі 5000 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера а.с.58, прибутковий касовий ордер а.с.97, копія книги обліку грошових коштів а.с.98-99, копія книги обліку доходів а.с.100-102).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно положення ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В силу положення ч.ч. 1, 3 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відповідно ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до положення п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до суду позовної заяви позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно положення п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати становить 1 відсоток ціни позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, надані в судовому засіданні, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем ОСОБА_6 щодо позивача ОСОБА_1 кримінального правопорушення, останньому було завдано шкоду здоровю, внаслідок чого позивачем було здійснено витрати на лікування, які мають бути відшкодовані відповідачем. Визначаючи розмір витрат на лікування, суд враховує квитанції та платіжні документи надані позивачем (а.с.24-27,29-32,34-38,46). Суд не вважає за можливе врахувати копію платіжного чеку (а.с.28), оскільки даний платіжний документ поданий в копії та не містить підписів та/або печаток, а також фіскальні чеки (а.с.33) у звязку із неможливістю ідентифікації інформації, що розміщена на них. Розмір витрат позивача на лікування визначається судом шляхом додавання сум квитанцій та платіжних документів (а.с.24-27,29-32,34-38,46) та визначений судом в розмірі 12138,74 грн. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача втрачений заробіток в сумі 56815,38 грн. Визначаючи розмір втраченої позивачем заробітної плати, судом враховано, що середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а тому розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати у 2013 році до 01 грудня 2013 року становив 1147 грн., а починаючи з 01 грудня 2013 року 1218 грн. Також при визначенні розміру втраченого заробітку (доходу) судом враховується отримання позивачем виплат по лікарняному в сумі 12359,62 грн. та не враховуються пенсія позивача по інвалідності. Розрахунок втраченого заробітку (доходу) визначається як: 1147 х 5 х 11 + 1218 х 5 12359,62, де 1147 мінімальна заробітна плата з січня по листопад (включно) 2013 року, 1218 - мінімальна заробітна плата в грудні 2013 року, 5 кількість мінімальних заробітних плат, 11 місяці з січня по листопад (включно) 2013 року, за які втрачено заробіток, 12359,62 - лікарняні виплати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25000 грн., оскільки внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення щодо позивача, останній отримав ушкодження здоровя, йому було встановлено другу групу інвалідності, що вплинуло на нормальний перебіг його життя та завдано йому моральних і душевних страждання та переживання. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_5 на те, що оскільки моральна шкода є одноразовим платежем та відповідачем було перераховано позивачу 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, то моральна шкода повністю відшкодована позивачу. На думку суду, оскільки сторонами не було обумовлено, що грошовий переказ здійснений в рахунок погашення моральної шкоди та розмір морального відшкодування, то не можливо погодитись з тим, що моральна шкода була повністю відшкодована позивачу. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_5 на те, що оскільки в квитанції до прибуткового касового ордеру про оплату послуг адвоката вказано лише прописом «пять», то дана сума є незрозумілою та може становити, в тому числі 5 копійок. Суд вважає, що витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. були доведені в судовому засіданні стороною позивача, шляхом надання книги обліку грошових коштів, книги обліку доходів та прибуткового касового ордеру. При визначені остаточного розміру матеріальної та моральної шкоди, які підлягає відшкодуванню відповідачем, судом враховано здійснення відповідачем грошового переказу на суму 1000 грн. на користь позивача. Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави відповідно до п. 1.1, п.1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" пропорційно до задоволеної частини вимог позивача. В задоволенні решти заявлених вимог, суд вважає за необхідне, відмовити.

Керуючись ст.ст. 22,23,1166,1167,1177,1195,1197 ЦК України, ст.ст.79,88,212, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 4,5 Закону України "Про судовий збір", суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєного злочину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги, 20, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 :

- матеріальну та моральну шкоду в сумі 92954 (девяносто дві тисячі девятсот пятдесят чотири) гривні 12 коп.,

- витрати на юридичну допомогу в розмірі 5000,00 (пять тисяч) гривень, -

а всього стягнути суму в розмірі 97954 (девяносто сім тисяч девятсот пятдесят чотири) гривні 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 979 (девятсот сімдесят девять) гривень 55 копійок.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ