Справа № 303/5468/14-ц
Номер стат. звіту - 43
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
25 вересня 2014 року
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Мукачево цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про виселення, -
Позивач звернувся в суд з цим
позовом, який мотивує тим, що
відповідно до укладеного 21.06.2006 року
кредитного договору № MKA0GК00000027 між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 Юрієвичем,
останній отримав кредит у вигляді
строком до 21.06.2021 року.
В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_2
21.06.2006 року уклали договір іпотеки
MKA0GК00000027, згідно якого ОСОБА_2 надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру, загальною площею 78,50 кв.м.,
житловою площею 44,10 кв.м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить останньому на праві власності
на підставі договору купівлі-продажу.
Свої зобов'язання за кредитним
договором банк виконав в повному
обсязі, однак відповідач не надав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
таким чином, не виконавши зобов'язань
за кредитним договором.
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та 21.04.2009 року суд виніс рішення
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру, загальною площею 78,50
кв.м., житловою площею 44,10 кв.м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, проте подав заяву, в якій просить
розглянути справу у його відсутності,
проти заочного розгляду справи не
Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився, про час і місце
слухання справи повідомлявся належним
чином за місцем реєстрації, про причини
неявки в судове засідання суд не
повідомив, а згідно ч.4 ст. 169 ЦПК
України, якщо суд не має відомостей про
причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, або
причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів. Враховуючи положення статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року та те, що
в справі є достатні матеріали про права
і правовідносини сторін, відповідно до
ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди
представника позивача, розглянув
справу на підставі наявних у ній
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого висновку.
Відповідно до положень частини
третьої ст. 10 та частини першої ст. 60
Цивільного процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків встановлених
статтею 61 цього кодексу.
Згідно з приписами ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 21.04.2009 року
вирішено звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: квартиру, загальною
площею 78,50 кв.м., житловою площею 44,10
кв.м, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Частинами другою та четвертою ст. 40
Закону України «Про іпотеку»
передбачено, всі мешканці зобов'язані
на письмову вимогу іпотекодержателя
або нового власника добровільно
звільнити житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або нежитлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено і частиною
третьою ст. 109 Житлового кодексу
України.

Відповідачу надіслало вимогу про
добровільне виселення з Будинку (а.с. 11).

Відповідно до п. 43 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати наступне, відповідно до ч.4
ст.9, ст.109 ЖК України, ст.40 Закону
України «Про іпотеку» ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як за підстав і в порядку, передбачених
законом. Житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Отже, примусове виселення здійснюється
на підставі рішення суду тільки за
певних умов: якщо мешканці добровільно
не звільнили житловий будинок чи
житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки, та
лише після спливу одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Враховуючи те, що відповідач у
встановлений законом строк
добровільно не звільнив житловий
будинок, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог в цій
частині та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підстав доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положень Закону України «Про
іпотеку» виселення відповідача
необхідне для вжиття заходів по
реалізації предмета іпотеки, усунення
перешкод для здійснення реалізації
предмета іпотеки, а також забезпечення
прав майбутніх покупців.

Виходячи з цієї норми закону, суд
вважає, що у задоволенні позовної
вимоги позивача стосовно виселення
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), слід відмовити,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують факт
проживання у житловому будинку за
вищевказаною адресою, інших осіб.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, а саме 243,60 гривень
судового збору, які слід стягнути з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, ст. 40 Закону України «про
іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу
України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрований та проживає у квартирі
(предмет іпотеки), яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» судовий збір в
розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три
гривні шістдесят копійок).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В.Гутій