Провадження № 2/522/7574/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21.10.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до комунального підприємства
«Міське агентство з приватизації
житла» про визнання права користування
квартирою, зобов'язання виконати дії по
приватизації квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з вказаним вище
позовом, в якому просили суд про
визнання права користування квартирою
АДРЕСА_1 та зобов'язати Комунальне
підприємства «Міське агентство з
приватизації житла» виконати дії по
приватизації вищевказаної квартири.

Свої вимоги позивачі обґрунтували
наступним.

На підставі рішення виконавчого
комітету Жовтневої районної ради м.
Одеси від 21.11.1986 року ОСОБА_1 було видано
ордер № 1165 серія ЖР на право зайняття
однієї кімнати загальною площею 16,55
кв.м в квартирі АДРЕСА_1 на склад сім'ї
дві особи: ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_5, які
вселилися до неї.

Після одруження 29.06.1993 року ОСОБА_5 з
ОСОБА_2 та народженням у них сина
ОСОБА_3, останні стали мешкати в
квартирі АДРЕСА_1 та були зареєстровані
в ній.

27.05.1990 року ОСОБА_1 звернулася в житлове
об'єднання Жовтневої районної Ради
народних депутатів м. Одеси про
приєднання звільненої житлової площі
квартири АДРЕСА_5, яка знаходилася під
їх квартирою в цокольному поверсі
(заглиблення 1 м).

23.07.1990 року рішенням виконавчого
комітету Жовтневої районної Ради
народних депутатів №320 позивачам було
надано в користування квартиру АДРЕСА_5
розміром житлової площі 22,07 кв.м. Отже,
ОСОБА_1 та члени її родини стали
користуватися цими квартирами під
спільним номером АДРЕСА_1.

В 1994 році позивачі здійснили
приватизацію квартири АДРЕСА_1 та
отримали Свідоцтво про право власності
на житло.

Тобто, було приватизовано частину
квартири (цоколь) АДРЕСА_1 розмірами та
приєднану по рішенню від 23.07.1990 р.
квартиру АДРЕСА_5.

24.05.1995 року частина квартири АДРЕСА_1, а
саме цокольна (заглиблення 1 м) колишня
квартира АДРЕСА_5 була продана ОСОБА_8

В травні 2011 року позивачі виявили
бажання здійснити відчуження квартири
АДРЕСА_1, однак виявили, що Свідоцтво
про право власності на житло видане
09.12.1994 року ними втрачене.

Оскільки в цей час УЖКГ виконкому
Одеської міської ради видачу свідоцтв
не здійснює, ОСОБА_1 звернулася до КП
«Міське агентство по приватизації
житла» для отримання дубліката
Свідоцтва про право власності на житло,
в чому їй було відмовлено, у зв'язку з
тим, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована
за ТОВ «Карнавал-Юг» на підставі
договору купівлі-продажу від 11.06.2008 р.

Однак, на даний час ніхто не пред'являє
ніяких вимог щодо вищевказаної
квартири.

В січні 2013 року позивачам стало відомо,
що вони мешкають в квартирі, якій
привласнений номер АДРЕСА_1, а тому, на
їх думку, вони мають право на повну її
приватизацію, адже тривалий час
повністю утримували її, за свої кошти
проводили ремонтні роботи, брали
участь у загальних витратах, пов'язаних
з утриманням будинку і прибудинкової
території та таке інше.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про
причини неявки суд не повідомив, заяви
про розгляд справи в його відсутність
до суду не надходило.

Представник позивачів, до суду, до
судового засідання надав заяву, в якій
просив розглядати справу в його
відсутність заочно, викладене в
позовній заяві підтримує в повному
обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду
представника позивачів на заочний
розгляд справи, суд ухвалив заочно
розглядати справу у відсутності
належно повідомленого відповідача без
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
наявні у справі докази, дійшов висновку
про можливість задоволення позову,
виходячи із нижче викладених підстав.

Як випливає з матеріалів справи, на
підставі рішення виконкому Жовтневої
районної ради народних депутатів м.
Одеси від 21.11.1986 року, останнім 18.02.1987
року ОСОБА_1 було видано ордер №1165
серія ЖР на право зайняття однієї
кімнати загальною площею 16,55 кв.м в
квартирі АДРЕСА_1. Ордер було видано на
склад сім'ї дві особи: ОСОБА_1 (після
укладення шлюбу 10.07.1987 р. - ОСОБА_1 та її
син, ОСОБА_5.

За ордером ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вселилися
до квартири АДРЕСА_1 та мешкали в ній.

Після одруження 29.06.1993 року ОСОБА_5 з
ОСОБА_2 та народженням у них сина ОСОБА_3
в квартирі стали мешкати та були
зареєстровані його дружина (з 04.08.1993 р.)
та син (з 29.12.2005 року).

27.05.1990 року ОСОБА_1 звернулася в житлове
об'єднання Жовтневої районної Ради
народних депутатів м. Одеси, про
приєднання звільненої житлової площі
квартири АДРЕСА_5, яка знаходилася під
їх квартирою в цокольному поверсі
(заглиблення 1 м).

23.07.1990 року, рішенням виконкому
Жовтневої районної Ради народних
депутатів №320 було надано в
користування квартиру АДРЕСА_5
розмірами житлової площі 22,07 кв.м.

Таким чином, ОСОБА_1 та члени її родини
стали користуватися цими квартирами
під спільним номером АДРЕСА_1.

01.11.1994 року рішенням Жовтневого
районного суду ОСОБА_10 (чоловік ОСОБА_1.)
втратив право на житлову площу в
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 (син ОСОБА_1.)
помер, про що свідчить свідоцтво про
смерть видане 23.05.2007 р. серія НОМЕР_4.

В квартирі АДРЕСА_1 залишилися мешкати
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У відповідності до Закону України «Про
приватизацію житла», в 1994 році ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили
приватизацію квартири АДРЕСА_1 (син в
приватизації участі не приймав),
отримали Свідоцтво про право власності
на житло, згідно якого загальна площа
кв. АДРЕСА_1 становила 38,9 кв.м (цоколь).

Тобто, було приватизовано частину
квартири (цоколь) АДРЕСА_1 розмірами 38,9
кв.м та житлову площу квартири АДРЕСА_5,
яка була приєднана до кв. АДРЕСА_1 по
рішенню від 23.07.1990 р.

Згідно відміток в паспорті на період
приватизації позивачами використано
право на безоплатну приватизацію житла
в обсязі 12,9 кв.м при нормі 24,33 кв.м
загальної площі.

24.05.1995 року частина квартири АДРЕСА_1, а
саме цокольна (заглиблення 1 м) колишня
квартира АДРЕСА_5 була продана ОСОБА_8,
про що свідчить договір
купівлі-продажу зареєстрований в
Другій одеській державній
нотаріальній конторі.

В травні 2011 року позивачі виявили
бажання розпорядитися квартирою
АДРЕСА_1.

Однак, в процесі підготовки документів
було виявлено, що Свідоцтво про право
власності на житло, видане УЖКГ
виконкому Одеської міської ради 09.12.1994
року втрачене.

Оскільки в цей час УЖКГ виконкому
Одеської міської ради видачу свідоцтв
не здійснює, ОСОБА_1 звернулася до КП
«Міське агентство по приватизації
житла» для отримання дубліката
Свідоцтва про право власності на житло,
де їй було відмовлено.

КП «Міське агентство по приватизації
житла» надало інформацію про те, що
станом на 06.05.2011 року квартира АДРЕСА_1
зареєстрована за ТОВ «Карнавал-Юг» на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 11.06.2008 р., реєстровий №1352.

Однак, такого договору позивачі не
укладали, у зв'язку з чим вимушені були
звернутися за захистом своїх прав в суд
з позовом про визнання договору
купівлі-продажу недійсним та
витребування майна, проте, при розгляд
справи було встановлено, що вказане
приміщення є квартирою АДРЕСА_5, яку
позивачів продали ОСОБА_8

Поточною інвентаризацією від 20.12.2012 р.
встановлено, що квартира, де мешкають
позивачі розташована на цокольному
поверху літ. «A3», має номер АДРЕСА_1, та
технічні характеристики: 1-коридор
площею 7,7 кв.м., 2-туалет площею 1,5 кв.м,
3-житлова кімната площею 17,2 кв.м.,
4-житлова кімната площею 8,5 кв.м.,
(переобладнана з кухні), 5-тамбур площею
2,8 кв.м, загальна площа - 37,7 кв.м. житлова
площа - 25,7 кв.м.

Згідно цієї відповіді визначити, на яке
з приміщень було видане свідоцтво про
право власності на житло неможливо.

Згідно ст. 3 Закону України від 19 червня
1992 року «Про приватизацію державного
житлового фонду», приватизація
здійснюється шляхом безоплатної
передачі громадянам квартир (будинків)
з розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Таким чином, позивачами повністю не
реалізовано право на безплатну
приватизацію житла в розмірах
встановлених законодавством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України
«Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу».

На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 58, 60, 109, 209,
212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1), ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) та
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3)
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Міське агентство з приватизації
житла» виконати дію по приватизації
житла, а саме: квартири АДРЕСА_1
відносно ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1), ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) та
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3)
(в рівних частках житлового приміщення
загальною площею - 37,4 кв.м, житловою
площею - 25,8 кв.м) та видати
правовстановлюючі документи:
розпорядження органу приватизації та
свідоцтво про право власності на житло.

Заява про перегляд заочного рішення,
може бути подана відповідачем до
Приморського районного суду м. Одеси
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

21 жовтня 2014 року