Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гончара В.П.,

Колодійчука В.М., Умнової
О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Камбіо»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Домашній Птах»,
ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу майнового комплексу,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Банк Камбіо»
на рішення Кагарлицького районного
суду Київської області від 07 лютого
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 21 травня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Банк Камбіо» (далі - ПАТ
«Банк Камбіо») звернулося до суду з
вищевказаним позовом, в обґрунтування
посилаючись на те, що 05 липня 2008 року
між ним та товариством з обмеженою
відповідальністю «Домашній птах» (далі
- ТОВ «Домашній птах») було укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований у Державному реєстрі
іпотек. Відповідно до договору іпотеки
ТОВ «Домашній птах» виступило майновим
поручителем приватного підприємства
«Валмар» (далі - ПП «Валмар») і передало
в іпотеку банку майновий комплекс -
будівлі майнового комплексу загальною
площею 21 449,3 кв. м по АДРЕСА_1. Рішенням
Господарського суду м. Києва від 22
грудня 2009 року з ТОВ «Домашній птах»
та ПП «Валмар» на користь банку
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у розмірі 9 957 467 грн 57 коп. за
кредитним договором № 11-2008 шляхом
звернення стягнення на предмет застави
та на предмет іпотеки. 02 лютого 2010 року
на виконання зазначеного рішення суду
Господарський суд м. Києва видав наказ
№ 4/662. 16 жовтня 2012 року між ТОВ
«Домашній птах» та ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу, на
підставі якого ОСОБА_3 придбала будівлі
майнового комплексу загальною площею 21
449,3 кв. м, розташовані по АДРЕСА_1.
Посилаючись на те, що банк не надавав
ТОВ «Домашній Птах» згоди на укладення
договору купівлі-продажу будівель
майнового комплексу, які є предметом
іпотеки, просив визнати недійсним
договір купівлі-продажу від 16 жовтня
2012 року, укладений між ТОВ «Домашній
птах» та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 07 лютого
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 21 травня 2013 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Камбіо»
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
рішенням Господарського суду м. Києва
від 12 квітня 2012 року, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19 вересня 2012
року, визнано недійсним договір
іпотеки, укладений 05 липня 2008 року між
ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Домашній
птах». Крім того, банк не був стороною
оскаржуваного договору
купівлі-продажу, тому дійшов висновку
про те, що права банку вищевказаним
договором купівлі-продажу не порушені.

Судами встановлено, що 24 березня 2008
року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Універсальний
комерційний Банк «Камбіо» (далі - ТОВ
«УКБ «Камбіо»), правонаступником якого
є ПАТ «Банк Камбіо», та ПП «Валмар» було
укладено кредитний договір № 11-2008 за
умовами якого банк надав ПП «Валмар»
кредит у розмірі 7 600 000 грн на
поповнення обігових коштів.

27 березня 2008 року на забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ТОВ «УКБ «Камбіо» та ПП
«Валмар» було укладено договір застави
№ 11-2008/1 рухомого майна - ліній для
виробництва сандвіч-панелів «Мапу».

15 липня 2008 року на забезпечення
виконання зобов'язань ПП
«Валмар» за кредитним договором між
ТОВ «УКБ «Камбіо» та ТОВ «Домашній
птах» було укладено договір іпотеки, на
підставі якого товариство передало в
іпотеку банку нерухоме майно - будівлі
майнового комплексу загальною площею 21
449,3 кв. м., розташованого по АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 22 грудня 2009 року на користь банку з
ТОВ «Домашній птах» та ПП «Валмар»
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у розмірі 9 957 467 грн 57 коп. за
кредитним договором шляхом звернення
стягнення на предмет застави та на
предмет іпотеки.

02 лютого 2010 року на виконання
зазначеного рішення суду
Господарським судом м. Києва видано
наказ № 4/662.

16 жовтня 2012 року між ТОВ «Домашній
птах» та ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу, на підставі якого
ОСОБА_3 придбала будівлі майнового
комплексу загальною площею 21 449,3 кв. м
по АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Також судами встановлено, що рішенням
Господарського суду м. Києва від 12
квітня 2012 року, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19 вересня 2012
року, визнано недійсним договір
іпотеки, укладений 05 липня 2008 року між
ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Домашній
птах».

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, посилався на
вищевказані судові рішення та дійшов
висновку про те, що у зв'язку з
визнанням договору іпотеки майнового
комплексу недійсним відсутні підстави
для визнання недійсним оспорюваного
договору купівлі-продажу майнового
комплексу, укладеного в подальшому.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Камбіо»
зазначала про те, що Вищим
господарським судом України відкрито
касаційне провадження за касаційною
скаргою ПАТ «Банк Камбіо» на рішення
Господарського суду м. Києва від 12
квітня 2012 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 19
вересня 2012 року, в зв'язку з чим просило
зупинити провадження в справі на
підставі ч. 4 ст. 201 ЦПК України.

Апеляційний суд на вказані доводи
апеляційної скарги уваги не звернув та
залишив клопотання про зупинення
провадження в справу без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18 червня 2013 року рішення
Господарського суду м. Києва від 12
квітня 2012 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 19
вересня 2012 року скасовано та справу
направлено на новий судовий розгляд до
Господарського суду м. Києва.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч. 2 ст. 59м ЦПК України).

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення в
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 3, 4
ст. 60 ЦПК України).

Оскільки рішення Господарського суду
м. Києва від 12 квітня 2012 року та
постанова Київського апеляційного
господарського суду від 19 вересня 2012
року, на які суди посилаються в своїх
рішеннях при розгляді вказаної справи
як на підставу відмови в позові,
скасовані Вищим господарським судом
України, втрачають силу ті наслідки,
які з них випливають.

Згідно ч. 2 ст. 338 ЦПК України, підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що судами допущені
порушення норм процесуального права,
що унеможливлюють встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
рішення суду першої інстанції та
ухвала апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Камбіо»
задовольнити частково.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 07 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 21 травня 2013 року
скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.О.
Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.П. Гончар

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова