Справа №271/6533/13-ц
ння №2/271/844/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року.
Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки у складі головуючого
судді:
Кулик
Т.Г.

при секретарі:
Данили
к Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Макіївці цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості, вказуючи, що
відповідно до укладеного договору №б/н
від 27.12.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 6950,00 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України
зобов’язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. У порушення зазначених норм
закону та умов договору Відповідач
зобов’язання за вказаним договором
належним чином не виконав.

У зв’язку з зазначеними порушеннями
зобов’язань за кредитним договором
Відповідач станом на 03.11.2013 року має
заборгованість – 17842,64 гривень, яка
складається з наступного:
заборгованість за кредитом – 4274,57
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом – 12242,23
гривень, штраф відповідно до п.8.6 Умов
та правил надання банківських послуг –
500,00 гривень (фіксована частина), штраф
(процентна складова) – 825,84 гривень.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
послався на обставини, викладені у
позовній заяві, просив стягнути з
відповідача заборгованість за
договором №б/н від 27.12.2007 року у розмірі
17842,64 гривень, судові витрати у розмірі
229,40 гривень.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову та просив відмовити
у задоволенні позову, у зв'язку зі
спливом позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, відповідно до ст.267 ЦК України.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Із справи вбачається, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 27.12.2007
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
6950,00 гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
строк дії картки до 11/2009. Строк дії
кредитного ліміту співпадає із строком
дії кредитної карти. Своїм підписом у
заяві відповідач підтвердив, що він
ознайомився і згоден з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною картою,
тарифами банку та виразив свою згоду з
тим, що заява разом із Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною картою,
тарифами банку складає між ним та
банком договір про надання банківських
послуг.

Згідно статті 631 ЦК України строком
договору саме є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Положеннями статті 256 цього Кодексу
визначено поняття позовної давності як
строку, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статей 257-258 ЦК України
загальний строк для захисту права за
позовом особи , право якої порушено,
встановлюється в три роки, спеціальна
позовна давність до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені) - в
один рік.

Згідно частини 5 статті 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За змістом частини 4 та 5 статті 267
вказаного Кодексу сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Однак, якщо суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

Крім цього, у відповідності до пункту 31
постанови № 5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають з кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року,
враховуючи положення пункту 7 частини 13
ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини 13 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
застосовуються й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

З матеріалів справи вбачається, що
останній мінімальний платіж за
договором був здійснений відповідачем
26.02.2010 року. Банк звернувся до суду з цим
позовом поза межами встановленого
законом трирічного строку – 19.11.2013
року.

Таким чином, у розумінні зазначених
положень договору строк виконання
договірних зобов'язань обумовлений
кредитором строком дії кредитної
картки і кредитної лінії, а строк
погашення позичальником
заборгованості за договором.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні
належними і допустимими доказами,
виходячи із наданих позивачем доказів,
заявлені із пропуском трирічного
строку позовної давності, що в
сукупності свідчить про їх
недоведеність і необхідність відмови у
задоволенні позову по суті.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 257, 267, 509, 526, 610, 629, 1054
ЦК України, пунктом 31 постанови №5
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року, пунктом 7 частини 13 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості –
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя: