Справа № 714/688/14-ц
Провадження № 2/714/257/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р.
Герцаївський районний суд
Чернівецької області

в складі:

головуючого-судді:
Козловської Л.Д.

секретар:
Онофрей Ш.К.

з участю: позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Герца цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до Годинівської сільської ради
про встановлення факту родинних
відносин, факту належності
правовстановлюючих документів та
визнання права власності за заповітом
на житловий будинок з господарськими
будівлями, суд,-

В С Т А Н О В И В :

27.07.2014 року позивачі звернулися до суду
з вищезазначеним позовом, посилаючись
на наступне.

В 1963 році ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побудували
житловий будинок на земельній ділянці
розміром 0,25 га виділеній з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку, в
якому проживали до дня смерті.

13.02.2013 року останні, на випадок своєї
смерті, заповіли позивачам усе своє
майно, у рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_7 помер. З заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори після
його смерті ніхто зі спадкоємців не
звертався. Його дружина ОСОБА_8
прийняла своєчасно спадщину шляхом
вступу в управління і володіння
спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла. Спадкове
майно останньої складається з
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1.
Спадкоємцями, згідно заповіту, є
позивачі по справі, які своєчасно
прийняли спадщину. Інших спадкоємців
за законом або заповітом, які б мали
право на обов'язкову частку у спадщині
немає, що вбачається з довідки
виконкому Годинівської сільської ради
№1014 від 23.07.2014 року.

При зверненні до нотаріальної контори
з заявами про надання їм свідоцтва про
право власності на спадщину за
заповітом на вищезазначений житловий
будинок, позивачам було відмовлено,
мотивуючи відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок та у зв'язку з розбіжностями у
прізвищі імені та по батькові
спадкодавців, у зв'язку з чим, для
захисту порушених прав, змушені були
звернутися до суду.

Позивачі в судовому засіданні дали
показання аналогічні позовній заяві
та просили суд задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач - Годинівська сільська рада
в судове засідання свого представника
не направила, хоча належним чином
повідомлялась про час та місце
розгляду справи, однак до суду надійшла
заяву про розгляд справи у відсутності
їх представника. Також зазначили що
підтримують позовні вимоги та проти їх
задоволення не заперечують.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали суду,
що позивачі по справі являються
рідними сестрами та доньками покійних
ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Останні проживали як
подружжя у зареєстрованому шлюбі, та за
життя разом побудували житловий
будинок. Свідки постійно жили і на
даний час проживають по сусідству з
домогосподарством останніх. Також
показали суду, що ОСОБА_7 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_7
являється однією і тією ж особою, а
також, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8,
ОСОБА_8 та ОСОБА_8 також являється
однією і тією ж особою оскільки інших
людей з такими прізвищами, іменами і по
батькові як у них в їхньому селі не було
і на даний час немає.

Суд, дослідивши матеріали документи по
справі, дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що згідно даних
погосподарської книги №4, номер об'єкта
0182-1 на 2011-2015 року, за ОСОБА_7 значиться
зареєстрованим житловий будинок
АДРЕСА_1. Будівництво будинку було
закінчено в 1963 році та побудований на
земельній ділянці розміром 0,25 га з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку, в
якому проживав до дня смерті. Згідно
свідоцтва про смерть серії МИ №103116
виконкому Годинівської сільської ради
Герцаївського району, останній помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_7 з 29.12.1945 року по час смерті
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1
виданого відділом державної
реєстрації актів громадського стану
Герцаївського району Чернівецької
області.

Статтею 101 ЦК УРСР 1963 року який діяв в
період проживання останніх у шлюбі
встановлено, що у подружжя, яке
проживає спільно може бути тільки один
житловий будинок (або його частка), що
належить на праві власності одному з
них, або є в їх спільній власності.
Право власності одного або кількох
громадян на частину будинку з числа
зазначених не позбавляє права інших з
цих громадян мати у власності другу
частину (частини) цього ж будинку.

Відповідно до ст.22 Кодексу по шлюб та
сім'ю від 20.06.1969 року, який діяв в період
проживання останніх у шлюбі, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Оскільки вищезазначений житловий
будинок був побудований в період
проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у
зареєстрованому шлюбі, він належав
обом на праві спільної сумісної
власності подружжя.

На період побудови домоволодіння,
відповідні цивільно-правові відносини
регулювалися Указом Президії
Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948
року «Про право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків». Згідно зі статтею 1 Указу від
26 серпня 1948 року кожен громадян і кожна
громадянка мали право купити або
збудувати для себе на праві особистої
власності жилий будинок на один або два
поверхи з числом кімнат від однієї до
п'яти, як у місті так і поза містом.

Таким чином, з моменту побудови даного
будинку, а саме з 1963 року подружжя
набули статусу власників житлового
будинку на праві спільної сумісної
власності подружжя в межах,
установлених законом, володіння,
користування й розпорядженням цим
майном.

Ці правові акти не пов'язували
виникнення права власності на житловий
будинок із проведенням його
реєстрації.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та
Постановою від 26 серпня 1948 року
підставою виникнення у громадянина
права власності на жилий будинок був
сам факт закінчення будівництва
будинку з додержанням вимог цих актів
законодавства.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийняття
спадщини визначається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Згідно ст.525 ЦК УРСР часом
відкриття спадщини вважається день
смерті спадкодавця. Ст.549 ЦК УРСР
визначає 2 способи прийняття спадщини:
1)шляхом подачі заяву про прийняття
спадщини до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини,
та 2) шляхом вступу в управління або
володіння спадковим майном. Зазначені
дії повинні були вчинятись протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційної довідки
№3809207 від 11.08.2014 року приватного
нотаріуса ОСОБА_14, а також повідомлення
№292/01-16 від 28.08.2014 року державного
нотаріуса Єнакаке Ю.А., спадкова справа
на ОСОБА_7 не заводилася. Згідно довідки
Годинівської сільської ради №1014 від
23.07.2014 року, ОСОБА_7, на момент смерті,
проживав разом зі своєю дружиною
ОСОБА_8, яка прийняла спадщину шляхом
вступу в управління і володіння
спадковим майном свого чоловіка.
Остання, на випадок своєї смерті,
уклала заповіт на користь позивачів,
чим заповіла їм усе своє майно де б
воно не було і з чого воно б не
складалося, і взагалі все те що їй буде
належати на день смерті і на що з
законом буде мати право, що
підтверджується прикладною
ксерокопією заповіту від 13.02.2003
зареєстрованого виконкомом
Годинівської сільської ради в реєстрі
за №8.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
виконкому Годинівської сільської ради
серії НОМЕР_2.

З матеріалів спадкової справи №37/2014 до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8
встановлено наступне. Остання постійно
проживала та була зареєстрована у
спірному житловому будинку АДРЕСА_1.
Відповідне домоволодіння і являється
спірним спадковим майном, та згідно
технічного паспорту на будинок
складається з: житлового будинку літер
„А" загальною площею 59,70 кв.м., у т.ч.
житловою 33,00 кв.м., та господарських
будівель та споруд: літня кухня літер
„Б" площею 12,90 кв.м., літня кухня літер
„В" площею 27,40 кв.м., сарай літер „Г"
площею 24,20 кв.м., убиральня літер „Д",
сарай літер „Е" площею 9,40 кв.м., сарай
літер „Ж" площею 43,00 кв.м., огорожі № 1-3
вартістю 111374 грн.

Половину домоволодіння, яке належало
її чоловікові - ОСОБА_7, вона
успадкувала шляхом проживання з
останнім на момент його смерті у даному
домоволодінні. ОСОБА_8 проживала та
була зареєстрована у даному
домоволодінні, на момент смерті
проживала одна. Спадкоємцями, згідно
заповіту, є позивачі по справі, які
своєчасно прийняли спадщину шляхом
подачі у встановлений законом строк
заяви до нотаріальної контори. Інших
спадкоємців за законом або заповітом,
які б мали право на обов'язкову частку у
спадщині, немає, що вбачається з
довідки виконкому Годинівської
сільської ради №1014 від 23.07.2014 року.

Рішенням Герцаївського районного суду
від 19 серпня 2014 року встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка
с.Годинівка Герцаївського району
Чернівецької області є донькою ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Годинівка
Герцаївського району Чернівецької
області та ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Годинівка
Герцаївського району Чернівецької
області.

При зверненні до нотаріальної контори
з заявами про надання їм свідоцтва про
право власності на спадщину за
заповітом на вищезазначений житловий
будинок, позивачам було відмовлено,
мотивуючи відсутністю оригіналів
правовстановлюючих документів на
будинок, а також у зв'язку з тим, що
існують розбіжності між прізвищами їх
батьків, а саме у свідоцтві про смерть
серії НОМЕР_2 прізвище, ї'мя та по
батькові спадкодавця зазначено
«ОСОБА_8»; у свідоцтві про смерті серії
НОМЕР_3 прізвище та ї'мя спадкодавця -
«ОСОБА_7»; у свідоцтві про народження
НОМЕР_4 прізвище ї'мя та по батькові
спадкодавців - «ОСОБА_8» та «ОСОБА_7», а
прізвище ї'мя та по батькові спадкоємця
- «ОСОБА_1», згідно паспорту серії
НОМЕР_5 їмя та по батькові спадкоємця -
«ОСОБА_1»; у свідоцтві про народження
НОМЕР_6 прізвище ї'мя та по батькові
спадкодавців - «ОСОБА_8» та «ОСОБА_7», а
прізвище ї'мя та по батькові самого
спадкоємця - «ОСОБА_3», спадкоємець
згідно паспорту серії НОМЕР_7 зазначена
«ОСОБА_3»; у повторному свідоцтві про
одруження батьків спадкоємців серії
НОМЕР_1 прізвище, ї'мя та по батькові
спадкодавців зазначено «ОСОБА_7» та
«ОСОБА_8»; у сертифікаті на право на
земельну частку (пай) серії ЧВ №193597
прізвище, ї'мя та по батькові
спадкодавця зазначено «ОСОБА_7»; у
сертифікаті на право на земельну
частку (пай) серії ЧВ №193389 прізвище,
ї'мя та по батькові спадкодавця
зазначено «ОСОБА_8», у зв'язку з чим, для
захисту порушених прав та допущених
помилок у правовстановлюючих
документах, спадкоємці не можуть
оформити право власності на спадкове
майно, чому й змушені були звернутися
до суду із зазначеними позовними
вимогами.

Згідно п.2 п.п.5 ст.234 ЦПК України, суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно показів свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 встановлено, що позивачі по
справі являються рідними сестрами та
доньками покійних ОСОБА_7 та ОСОБА_8.
Останні проживали як подружжя у
зареєстрованому шлюбі, та за життя
разом побудували житловий будинок
АДРЕСА_1. Свідки постійно жили і на
даний час проживають по сусідству з
домогосподарством останніх. Також
показали суду, що ОСОБА_7 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ОСОБА_16, та ОСОБА_17
являється однією і тією ж особою, а
також, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 та
ОСОБА_8 та ОСОБА_8 також являється
однією і тією ж особою оскільки інших
людей з такими прізвищами, іменами і по
батькові як у них в їхньому селі не
було.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8
прізвище спадкоємця ОСОБА_1 було
замінено на «ОСОБА_1». Відповідно до
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_9 прізвище спадкоємця ОСОБА_3 було
замінено на «ОСОБА_3».

У в'язку з виниклими розбіжностями у
прізвищах, імені та по батькові
спадкодавців та спадкоємців, які були
допущенні при неправильному перекладі
їхніх прізвищ, імен та по батькові з
російської мови на українську при
видачі правовстановлюючих документів,
спадкоємці не можуть оформити право
власності на спадкове майно, а тому
вимоги позивачів в частині
встановлення фактів, а саме, що ОСОБА_8
являється дружиною ОСОБА_7, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 являються доньками померлих
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, щодо належності
Сертифікату серії ЧВ за № 0193389 від
10.09.1998 року на право на земельну частку
пай, як члену ВАТ „Дружба" на 1,23 в
умовних кадастрових гектарах виданого
на підставі рішення Герцаївської
районної державної адміністрації від 12
серпня 1998 року № 293-р померлій ОСОБА_8, а
також щодо належності Сертифікату
серії ЧВ за № 0193597 від 10.09.1998 року на
право на земельну частку пай, як члену
ВАТ „Дружба" на 1,23 в умовних
кадастрових гектарах виданого на
підставі рішення Герцаївської
районної державної адміністрації від 12
серпня 1998 року № 293-р померлому ОСОБА_7,
підлягають задоволенню, оскільки
відповідні факти мають юридичне
значення та тягнуть за собою
цивільно-правові наслідки.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України,
у разі спадкування, права та обов'язки
спадкодавця переходять до спадкоємців.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Згідно вказаних норм, до позивачів по
справі перейшло право заповідачки на
звернення до відповідних органів
державної влади для оформлення права
приватної власності та державної
реєстрації вищевказаного спадкового
майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що за позивачами слід визнати
право власності на вищезазначений
житловий будинок з належними до нього
господарськими будівлями і спорудами.
Водночас, суд приймає визнання позову
відповідачем, оскільки це не
суперечить законові, а також правам та
інтересам сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

На підставі наведеного, та керуючись
ст.ст. 17, 100-101, 126, 525, 526, 541, 544, 548 ЦК УРСР 1963
року, ст.22 Кодексу по шлюб та сім'ю від
20.06.1969 року, ст.ст. 5, 392, 1216-1223, 1233-1236, 1268-1270,
1273, 1296-1298 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 174, 208-209,
212-215, 294, 124, 258 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
- задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_8 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 являється дружиною ОСОБА_7
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 являються
доньками померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7
та померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8.

Встановити факт належності
Сертифікату серії ЧВ за № 0193389 від
10.09.1998 року на право на земельну частку
пай, як члену ВАТ „Дружба" на 1,23 в
умовних кадастрових гектарах виданого
на підставі рішення Герцаївської
районної державної адміністрації від 12
серпня 1998 року № 293-р померлій ОСОБА_8.

Встановити факт належності
Сертифікату серії ЧВ за № 0193597 від
10.09.1998 року на право на земельну частку
пай, як члену ВАТ „Дружба" на 1,23 в
умовних кадастрових гектарах виданого
на підставі рішення Герцаївської
районної державної адміністрації від 12
серпня 1998 року № 293-р померлому ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
приватної власності на спадщину за
заповітом на 1/3 частин житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами який розташований у АДРЕСА_1,
що складається з: житлового будинку
літер „А" загальною площею 59,70 кв.м., у
т.ч. житловою 33,00 кв.м., та господарських
будівель та споруд: літня кухня літер
„Б" площею 12,90 кв.м., літня кухня літер
„В" площею 27,40 кв.м., сарай літер „Г"
площею 24,20 кв.м., убиральня літер „Д",
сарай літер „Е" площею 9,40 кв.м., сарай
літер „Ж" площею 43,00 кв.м., огорожі № 1-3
вартістю 111374 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
приватної власності на спадщину за
заповітом на 1/3 частин житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами який розташований у АДРЕСА_1,
що складається з: житлового будинку
літер „А" загальною площею 59,70 кв.м., у
т.ч. житловою 33,00 кв.м., та господарських
будівель та споруд: літня кухня літер
„Б" площею 12,90 кв.м., літня кухня літер
„В" площею 27,40 кв.м., сарай літер „Г"
площею 24,20 кв.м., убиральня літер „Д",
сарай літер „Е" площею 9,40 кв.м., сарай
літер „Ж" площею 43,00 кв.м., огорожі № 1-3
вартістю 111374 грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
приватної власності на спадщину за
заповітом на 1/3 частин житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами який розташований у АДРЕСА_1,
що складається з: житлового будинку
літер „А" загальною площею 59,70 кв.м., у
т.ч. житловою 33,00 кв.м., та господарських
будівель та споруд: літня кухня літер
„Б" площею 12,90 кв.м., літня кухня літер
„В" площею 27,40 кв.м., сарай літер „Г"
площею 24,20 кв.м., убиральня літер „Д",
сарай літер „Е" площею 9,40 кв.м., сарай
літер „Ж" площею 43,00 кв.м., огорожі № 1-3
вартістю 111374 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Герцаївський районний суд
Чернівецької області шляхом подачі в 10
- денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які не були присутніми при
проголошенні рішення - в той же строк з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: (підпис).

Копія вірна. Оригінал знаходиться в
справі ЄУН:714/688/14-ц.

Рішення суду набрало законної сили 30
вересня 2014 року.

Суддя:

Секретар: