АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8379/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Петрюк Т.М. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Прозорової М.Л.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20 серпня 2014 року

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Мишурин
Ріг» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки без відшкодування
понесених витрат, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ТОВ «Агрофірма
«Мишурин Ріг» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки без
відшкодування понесених витрат
посилаючись на те, що відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серії Ш-ДП № 083416 від
06.06.2003 року відповідачка є власником
земельної ділянки площею 2,00 га.,
кадастровий номер 012010055 на
території Мишуринрізької сільської
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області. В 2008 році
сторони уклали договір оренди
земельної ділянки, який був
перевірений на відповідність чинному
законодавству і зареєстрований в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі у
Верхньодніпровському відділі
Дніпропетровської регіональної філії
Центру державного земельного кадастру
за № 94 від 28.07.2009 року. Саме з цього
моменту договір набув чинності для
сторін, що його підписали. Договір
укладений терміном на 10 років. До 2013
року земельна ділянка орендувалась без
будь-яких порушень з боку сторін. Проте
16.04.2013 році орендодавець повідомив
орендаря про свій намір одноосібно
обробляти земельну ділянку, що
фактично є розірванням договору
оренди, на що згоди орендарем надано не
було і дії з приводу розірвання
договору оренди сторонами не
вчинялись. Згідно п. 4 договору у разі
відсутності взаємної згоди сторін з
питання зміни умов цього договору, або
його дострокового розірвання на вимогу
орендодавця, питання розірвання
договору вирішується лише в судовому
порядку. До суду відповідачка з
питанням про розірвання договору
оренди земельної ділянки не
зверталась. 05.10.2013 року під час огляду з
метою проведення
сільськогосподарських робіт поля
«Соцсфера» 8.5 га, на якому розташована
земельна ділянка відповідача, що
орендується позивачем, комісією було
встановлено та зафіксовано в акті про
те, що на даному полі вже проведено
передпосівні підготовчі роботи і
здійснено посів озимої пшениці.
Враховуючи лист власника земельної
ділянки від 16.04.2013 року, з'ясовано, що ці
роботи на земельній ділянці здійснені
саме ним. Позивач звертався з листами
про вирішення даного питання до
комісії з розгляду земельних питань
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації та до
Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області, на що отримав відповідь, що
питання повернення самовільно занятих
земельних ділянок розглядаються в
судовому порядку. При проведенні
переговорів з відповідачем
встановлено, що саме ним було засіяно
земельну ділянку озимою пшеницею.
Незважаючи на дійсний договір оренди
земельної ділянки, а ні на усні
попередження про неправомірність дій,
відповідач самовільно займає
вищезгадану земельну ділянку,
самостійно здійснює обробіток. З боку
позивача зобов'язання за договором
виконувались належним чином. На даний
момент, відповідач всупереч права
позивача, що випливає з договору оренди
землі, своїми діями перешкоджає у
здійсненні господарської діяльності
на орендованій земельній. Позивач
просив суд зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою площею 2,00 га,
кадастровий номер 012010055,
розташованою на території
Мишуринрізької сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, наданою за
договором оренди, зареєстрованим в
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі у
Верхньодніпровському районному
відділі Дніпропетровської
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру № 94 від 28.07.2009
року; звільнити земельну ділянку з
незаконного використання
відповідачем, повернувши її у
володіння та користування позивача
(а.с. 2-5).

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20 серпня 2014 року позовні
вимоги задоволено (а.с.64-68).

В апеляційній скарзі (а.с.72-73) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалите нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- суд безпідставно зробив висновок щодо
не надання дозволу керівника Святодух
Т.П. на розірвання договору оренди
земельної ділянки, клопотання про
допит якого судом було відхилено;

- суд, не надаючи змоги надати додаткові
докази позиції відповідача,
безпідставно відмовив в задоволенні
клопотання про перенесення слухання
справи мотивуючи тим, що клопотання
заявлено не до початку розгляду справи;

- суд лише виклав позицію відповідача,
але не надав їм правову оцінку;

- 16.04.2013 року відповідач разом з членами
сім'ї подали колективну заяву про
дострокове розірвання договору оренди,
на що представник позивача не
заперечував, а лише зауважив, що таку
заяву необхідно подати кожним
заявником окремо, але договори оренди є
розірвано і землю можна засіювати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що
відповідачка є власником земельної
ділянки, яка була передана позивачу
користування на підставі договору
оренди; з квітня 2014 року відповідач
зверталась до позивача з заявами, в
яких ставила питання про
невикористання її земельної ділянки,
оскільки вона має намір
використовувати одноособово; підстави
для дострокового розірвання договору
оренди земельної ділянки відсутні.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
земельної ділянки може бути розірвано
за взаємною згодою сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що
керівник ТОВ «Агрофірма «Мишурин Ріг»
Святодух Т.П. надав дозвіл на
розірвання договору оренди земельної
ділянки, не можуть бути прийняті до
уваги.

Зі змісту заяви позивача до директора
ТОВ «Агрофірма «Мишурин Ріг» Святодуха
Т.П. вбачається, що позивачем питання
щодо розірвання договору оренди
земельної ділянки не ставилось, було
подано заяву не обробляти земельну
ділянку (а.с.14).

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що розривається,
якщо інше не встановлено договором або
законом чи не випливає із звичаїв
ділового обороту.

Ні в договорі оренди земельної ділянки,
ні в Законі України «Про оренду землі»
іншої форми розірвання договору оренди
не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що
договір про розірвання договору оренди
земельної ділянки між сторонами не
укладався.

Тому висновки суду першої інстанції
про те, що наявність на заяві позивача
резолюції керівника ТОВ «Агрофірма
«Мишурин Ріг»: «розглянуто» не
свідчить про досягнення між сторонами
згоди на розірвання договору оренди
земельної ділянки є правильними.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги щодо наявності істотних
обставини для розірвання договору
оренди.

Як встановлено судом першої інстанції
між сторонами не було досягнуто згоди
щодо розірвання договору оренди
земельної ділянки.

Згідно ч.1,2 ст.651 ЦК України у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
якщо сторони не досягли згоди щодо
розірвання договору, договір може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно певних умов.

В судому порядку питання про
розірвання договору не розглядалось.

Доводи апеляційної скарги щодо
заборони з боку відповідача зібрати
засіяний врожай апеляційним судом не
розглядаються, оскільки це питання є за
межами спору, який розглянуто в суді
першої інстанції.

Не є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції доводи
апеляційної скарги щодо порушення
відповідачем положень Закону України
«Про звернення громодян», оскільки
наявні між сторонами спірні
правовідносини регулюються нормами
Закону України «Про оренду землі» та
Цивільного кодексу України.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: