Справа № 534/2178/14-ц
Провадження 2/534/910/14
Рішення

Іменем України

21 жовтня 2014 року
Комсомольський міський
суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді
Окунь Т.В.

при секретарі
Гончар С.Т.

з участю сторін:

позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Комсомольську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про
визнання правочину таким, що укладений
з порушенням положень ЗУ «Про захист
прав споживачів»,

в с т а н о в и в:

В серпні 2014 року позивач звернулась до
суду із зазначеним позовом, в якому
просить визнати таким, що укладений із
застосуванням нечесної
підприємницької діяльності кредитний
договір, укладений нею 09 липня 2008 року
з ПАТ «Банк Форум» з огляду на
положення ст.ст. 1,4,6,11,15,19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
як такий, що суперечить чинному
законодавству.

Зазначені вимоги, підтримані позивачем
в судовому засіданні, обґрунтовуються
посиланням на порушення відповідачем
умов кредитування та наданням завідомо
недостовірної інформації, що потягло
за собою укладення правочину,
виконання якого для позивача на разі є
неможливим.

В судовому засіданні позивач
наполягала на задоволенні вимог,
посилаючись на підстави, викладені в
позовній заяві.

ПАТ «Банк Форум» до суду не
з'явився двічі, про час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому Законом порядку ( а.с.14,22).

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши надані нею на
обгрунтування заявлених вимог докази,
вважає, що позов не підлягає до
задоволення з таких мотивів:

Судом встановлено, що 09 липня 2008 року
між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 009/08/19 Nv
(а.с. 6-8) за умовами якого Банк надав
Позичальнику грошові кошти в сумі 25
000 доларів США зі строком користування
до 08 липня 2026 року, а Позичальник взяв
на себе обов'язок перераховувати Банку
проценти за користуванння кредитом у
розмірі 13 % річних.

За посиланням позивача, згаданий
договір був укладений під впливом
помилки, якій безпосередньо сприяла
поведінка Банку, яка виразилась у тому,
що всуперч вимогам ст.ст.2, 4,11 ЗУ "Про
захист прав споживачів" перед
укладенням договору про надання
споживчого кредиту, Банк, навмисно
ввівши її в оману, не повідомив у
письмовій формі щодо усіх умов
кредитування, в т.ч. щодо ризику
істотної зміни валюти, що в кінцевому
підсумку призвело до укладення
договору, виконання якого є неможливим
і є свідченням нечесної
підприємницької діяльності
відповідача.

Визначаючи характер спірних
правовідносин та правову норму, яку
належить до них застосувати, суд
виходить з наступного:

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються гл.гл.16, 47 ЦК
України, ЗУ " Про захист прав
споживачів", ЗУ "Про банки і банківську
діяльність" та умовами укладеного
сторонами договору.

Піддаючи аналізу посилання позивача
відносно суперечності змісту
укладеного кредитного договору
чинному законодавству України, суд
наголошує про наступне:

Сторони за даним кредитним договором
передбачили виконання грошових
зобов'язань позичальника на певних
умовах, які на разі позивач називає
такими, що суперечать діючому
законодавству - з огляду на те, що
відсутність на час укладення договору
доступної та достовірної інформації зі
сторони Банку є свідченням введення в
оману і прямо суперечить ст.11 ЗУ «Про
захист прав споживачів».

Відповідно до ст.229 ЦК України правочин,
вчинений під впливом помилки, є
оспорюваним. Обставини, щодо яких
помилилася сторона правочину мають
існувати саме на момент вчиненння
правочину. Згідно із ч.1 ст.229 ЦК України
істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав і обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використанння за
цільовим призначенням.

Оцінюючи наведені ОСОБА_1 мотиви щодо
помилки, якої припустився Позичальник,
укладаючи даний кредитний договір (а
саме: відсутність письмового
повідомлення Банку щодо усіх умов
кредитування, як істотну умову
зобов'язання) не можуть бути визнані
такми, що мають істотне значення в
контексті вимог ст.229 ЦК України, ст.19 ЗУ
«Про захист прав споживачів», оскільки
не стосуються правової природи
правочину, а також прав та обов'язків
сторін. Укладення сторонами договору в
письмовій формі з зазначенням виду,
суми та строку кредиту, типу
відсоткової ставки, сукупної вартості
кредиту, умов його забезпечення та
поверненння, і крім того, часткове
виконанння Позичальником взятих на
себе зобов'язань є свідченням
відсутності у нього спотвореного
уявлення про обставини, що дісно мали
місце і виникли з укладенням договору.

Отже, приймаючи до уваги, що взяті за
Кредитним договором обов'язки Банк
виконав повністю, а факти недодержання
при його укладенні вимог ст. 203 ЦК
України, або вчинення правочину
Позичальником під впливом помилки по
справі не встановлені, підстав для
визнання оспорюваного позивачем
договору таким, що укладений з
порушенням вимог ст.11, 19 ЗУ «Про захист
прав споживачів» суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11,19 ЗУ «Про захист прав
споживачів», ст.ст. 213, 215 ЦПК України,
суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок
держави.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Полтавської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
підпис Т.В. Окунь

З оригіналом вірно:

Суддя
Т.В.Окунь