Єдиний унікальний номер 205/7508/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

за участю секретаря Шевцової М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Друга
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, ?

ВСТАНОВИВ:

Заявник 12 вересня 2014 року звернулася
до Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська із заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
заінтересовані особи: Друга
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених вимог
вказала, що 1/4 частина квартири АДРЕСА_1
належить її чоловіку ОСОБА_4 на
підставі реєстраційного посвідчення,
виданого Дніпропетровським бюро
технічної інвентаризації 30.11.1999 року за
реєстровим №234-286, записаного в
реєстрову книгу за №419п, виданого на
підставі договору обміну нерухомості,
посвідченого Товарною біржею
«Українська» 17.11.1999 року за
реєстраційним №77514.

3/4 частини спірної квартири належить
заявниці та ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді 1/4 частини спірної квартири.
Заявниця є спадкоємицею першої черги
за законом після смерті чоловіка,
ОСОБА_4.

Однак, в реєстраційному посвідченні,
виданому Дніпропетровським бюро
технічної інвентаризації 30.11.1999 року за
реєстром №234-286, записаному в реєстрову
книгу за №419п та в договорі обміну
нерухомості, посвідченому Товарною
біржею «Українська» 17.11.1999 року,
реєстраційний №77514, прізвище чоловіка
невірно записано українською мовою
«ОСОБА_4», у той час як в свідоцтві про
смерть, вчиненому 22 лютого 2014 року
відділом державної реєстрації смерті
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції , актовий запис №1441,
прізвище зазначено українською мовою
вірно «ОСОБА_4»

Постановою державного нотаріуса
Другої дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 04.09.2014 року,
було відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на майно,
що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 в зв'язку з неможливістю
встановити належність спадкового
майна померлому через розбіжності в
прізвищі померлого та прізвищі,
вказаному в правовстановлюючих
документах.

Таким чином, вона змушена звернутися до
суду та просить встановити факт,
належності ОСОБА_4 реєстраційного
посвідчення, виданого
Дніпропетровським бюро технічної
інвентаризації 30.11.1999 року за реєстром
№234-286, записано в реєстрову книгу за
№419п та договору обміну нерухомості,
посвідченого Товарною біржею
«Українська» 17.11.1999 року за
реєстраційним №77514 на частину квартири
АДРЕСА_1, виданого на ім'я «ОСОБА_4»

Заявник ОСОБА_1 до суду не з'явилася,
заздалегідь надавши суду заяву про
розгляд справи у відсутність, заяву
підтримала в повному обсязі та просила
задовольнити.

Представники заінтересованої особи в
справі, - Друга дніпропетровська
державна нотаріальна контора до суду
не з'явився. Про день та час розгляду
справи сповіщались належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не
з'явилася, заздалегідь надавши суду
заяву про розгляд справи у відсутність,
заяву підтримала в повному обсязі та
просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 до суду не
з'явився, заздалегідь надавши суду
заяву про розгляд справи у відсутність,
заяву підтримав в повному обсязі та
просив задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів.

В ході судового розгляду
встановлено, що 1/4 частина квартири
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі
реєстраційного посвідчення, виданого
Дніпропетровським бюро технічної
інвентаризації 30.11.1999 року за
реєстровим №234-286, записаного в
реєстрову книгу за №419п, виданого на
підставі договору обміну нерухомості,
посвідченого Товарною біржею
«Українська» 17.11.1999 року за
реєстраційним №77514. /а.с. 5,6/.

3/4 частини спірної квартири належить
заявниці та ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. /а.с.11/

Після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді 1/4 частини спірної квартири.
Заявниця є спадкоємицею першої черги
за законом після смерті чоловіка,
ОСОБА_4.

Однак, в реєстраційному посвідченні,
виданому Дніпропетровським бюро
технічної інвентаризації 30.11.1999 року за
реєстром №234-286, записаному в реєстрову
книгу за №419п та в договорі обміну
нерухомості, посвідченому Товарною
біржею «Українська» 17.11.1999 року,
реєстраційний №77514, прізвище записано
українською мовою «ОСОБА_4», у той час
як в свідоцтві про смерть, вчиненому 22
лютого 2014 року відділом державної
реєстрації смерті реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції , актовий запис №1441,
прізвище зазначено українською мовою
вірно «ОСОБА_4»

Постановою державного нотаріуса
Другої дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 04.09.2014 року,
було відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на майно,
що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 в зв'язку з неможливістю
встановити належність спадкового
майна померлому через розбіжності в
прізвищі померлого та прізвищі,
вказаному в правовстановлюючих
документах. /а.с.13/

В свою чергу, судом достовірно
встановлено, що правильне написання
прізвища ОСОБА_4 українською мовою є
«ОСОБА_4» і зазначений договір
укладався саме на його ім'я, що в
повному обсязі знайшло своє
підтвердження згідно зібраних у справі
доказів, а саме: свідоцтвом про
укладення шлюбу (російською мовою)
записано «ОСОБА_4» , виданого 25 червня
1987 року/а.с.10/; реєстраційним
посвідченням, виданим
Дніпропетровським бюро технічної
інвентаризації 30.11.1999 року за реєстром
№234-286, договором обміну нерухомості
посвідченого Товарною біржею
«Українська» 17.11.1999 року реєстраційний
№514, технічним паспортом, свідоцтвом
про смерть, виданого 22 лютого 2014 року,
Відділом державної реєстрації смерті
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, серія НОМЕР_1,
актовий запис №1441; довідкою з місця
проживання, виданої КП «ЖЕП №22»
Дніпропетровської міської ради від
11.09.2014 року/а.с.12/

Відповідно до вимог статті 256
частини 1 пункту 6 Цивільного
процесуального кодексу України та
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 (зі
змінами, внесеними постановою від 25
травня 1998 року, № 15), суд розглядає
справи про встановлення факту родинних
відносин між фізичними особами та про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Таким чином, досліджені обставини
свідчать про те, що в реєстраційному
посвідченні, виданому
Дніпропетровським бюро технічної
інвентаризації 30.11.1999 року за реєстром
№234-286, записаному в реєстрову книгу за
№419п та в договорі обміну нерухомості,
посвідченому Товарною біржею
«Українська» 17.11.1999 року, реєстраційний
№77514, дійсно була допущена помилка при
написанні прізвища «Чурсіна
Володимира Володимировича», тому, за
таких обставин суд вважає, що
матеріалами справи підтверджується
факт належності ОСОБА_3 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого
документу , а саме: реєстраційного
посвідчення, виданого
Дніпропетровським бюро технічної
інвентаризації 30.11.1999 року за
реєстровим №234-286, записаного в
реєстрову книгу за №419п, виданого на
підставі договору обміну нерухомості,
посвідченого Товарною біржею
«Українська» 17.11.1999 року за
реєстраційним №77514, що передбачено ст.
256 Цивільного процесуального кодексу
України.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 212, 214-215, 256
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Друга дніпропетровська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу ?
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4
реєстраційного посвідчення, виданого
Дніпропетровським бюро технічної
інвентаризації 30.11.1999 року за реєстром
№234-286, записано в реєстрову книгу за
№419п та договору обміну нерухомості,
посвідченого Товарною біржею
«Українська» 17.11.1999 року за
реєстраційним №77514 на частину
квартири АДРЕСА_1, виданого на ім.*я
«ОСОБА_4»

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.Г. Остапенко