У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,Юровської Г.В., -розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», подану представником
Шулікою А.В., на рішення Острозького
районного суду Рівненської області від
28 січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 17 березня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що відповідно до укладеного
договору від 12 вересня 2007 року ОСОБА_6
отримала кредит у розмірі 3 тис. грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердила свою згоду на те, що
підписана нею заява разом з Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
складає між нею та банком договір.
Однак, ОСОБА_6 не виконала
своїх договірних зобов'язань і станом
на 14 листопада 2013 року за нею
рахувалася заборгованість у
загальному розмірі 21 019 грн. 06 коп., яка
складалася з: 2 450 грн. 62 коп.
заборгованості за кредитом, 10 056 грн. 34
коп. заборгованості по процентам, 7 035
грн. заборгованості по комісії, а також
штрафів: 500 грн. фіксована ставка та
977 грн. 10 коп. процентна складова, яку
позивач просив стягнути з відповідача
у судовому порядку.

Рішенням Острозького районного суду
Рівненської області від 28 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 17 березня 2014 року, в задоволенні
позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» порушує питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду,
мотивуючи свої доводи неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням
норм процесуального права, із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення не
відповідають цим вимогам.

Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року
ОСОБА_6 подала до ЗАТ КБ «Привабанк»
заяву на отримання кредиту шляхом
встановлення кредитного ліміту у сумі 3
тис. грн. і позивач визнав, що вказана
заява разом з Пам'яткою клієнта,
Умовами та Правилами надання
банківських послуг та Тарифами
складають договір про надання
банківських послуг.

Згідно пп. 3.1, 3.2, 3.4 Умов і Правил надання
банківських послуг банк відкриває
клієнту карт розрахунки, видає клієнту
картки, їх вид та строк дії
визначається в заяві та пам'ятці
клієнта, підписом якої клієнт і банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладення
договору є дата відкриття рахунку.

Після отримання банком від клієнта
необхідних документів, а також заяви,
банк проводить перевірки
представлених документів і приймає
рішення про можливість видачі кредиту
на платіжну карту. Клієнт дає свою
згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку і дає
право банку в любий момент змінити
(зменшити чи збільшити) кредитний
ліміт.

Клієнт або його довірена особа
використовують платіжні карти в
розмірі платіжного ліміту, який
відповідає картрахунку, як засіб для
безготівкових розрахунків за товари
(послуги) для перерахунку коштів з
картрахунку на рахунок інших осіб, а
також як засіб для отримання
готівкових грошових коштів в касах
банків, фінансових установ, через
банкомати та здійснення інших операцій
передбачених згодою сторін та
законодавством України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що
позивач не підтвердив належними та
допустимими доказами надання
відповідачу готівкових коштів на
виконання домовленостей між ними і
сама ОСОБА_6 заперечувала отримання цих
коштів, тому суд вважав, що кредитний
договір між ними укладено не було і
підстав для стягнення кредитних коштів
не має.

Однак такі висновки слід визнати
передчасними.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених ЦПК України.

Розглядаючи справу, суди не сприяли
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, зокрема, у порушення
ст.ст. 57, 60 ЦПК України, не в повному
обсязі дослідили всі докази у справі,
оскільки з наявного у справі
розрахунку заборгованості вбачається,
що відповідач частково погашала
кредит, що свідчить про визнання нею
свого зобов'язання.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», подану
представником Шулікою А.В.,
задовольнити.

Рішення Острозького районного суду
Рівненської області від 28 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 17 березня 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:
А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська