У х в а л а

іменем україни

18 вересня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» про визнання
договору оренди землі недійсним за
касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4, на рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 14 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області
від 13 березня 2014 року позов
задоволено.

Визнано поважними причини пропуску
строку позовної давності.

Визнано недійсним договір оренди землі
від 1 березня 2007 року №191,
зареєстрований у Маловисківському
районному відділ КРФ ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України» про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 7 грудня 2008 року №10.

Зобов'язано сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» повернути ОСОБА_4
земельну ділянку площею 6, 86 га, що
розташована на території
Нововознесенської сільської ради
Маловисківського району належну на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серія
ІІІ-КР №018505.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 травня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4, просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на порушення ним норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного
судового рішення не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст. 338 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду апеляційної інстанції
не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 травня
2014 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. ГорелкінаІ.М. Завгородня Ю.Г.
Іваненко