У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Полтавського
районного суду Полтавської області від
9 липня 2013 року та рішення апеляційного
суду Полтавської області від 4 вересня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що
ОСОБА_3 було поставлено ФОП ОСОБА_5
(покупцеві) дизельне пальне на загальну
суму 393 300 грн 62 коп. ОСОБА_5 було
частково здійснено оплату за
поставлений товар у розмірі 348 570 грн 42
коп. Сума заборгованості по договорах
за його поставку становить 44 730 грн 20
коп. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла,
після її смерті залишилося спадкове
майно, яке успадкувала ОСОБА_4 Позивач
звертався до відповідача із заявою -
вимогою про задоволення вимог
кредитора на суму 44 730 грн 20 коп. Вказану
вимогу ОСОБА_4 залишила без
задоволення. Посилаючись на викладене,
ОСОБА_3 просив задовольнити позовні
вимоги.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 9 липня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ФОП ОСОБА_3 заборгованість по
договорам купівлі-продажу дизельного
пального від 1 серпня 2011 року у сумі 24 253
грн 30 коп. та від 3 січня 2012 року у сумі 20
476 грн 90 коп., а всього на загальну суму 44
730 грн 20 коп. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 4 вересня 2013
року рішення Полтавського районного
суду Полтавської області від 9 липня
2013 року змінено, резолютивну
частину рішення доповнено вказівкою
про стягнення з ОСОБА_4 за рахунок майна
успадкованого після смерті
спадкодавця ОСОБА_5

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанцій, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги та
стягуючи заборгованість за договорами
купівлі-продажу у розмірі 44 730 грн 20 коп.
суди виходили із того, що позивачем
дотримано строк пред'явлення вимоги до
відповідача встановлений ст. 1281 ЦК
України.

Однак, погодитись з таким висновком
неможливо.

Як убачається з матеріалів справи, 1
серпня 2011 року та 3 січня 2012 року між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, як
покупцем, та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, як
продавцем, було укладено договори
купівлі-продажу відповідно до яких
продавець зобов'язався передати у
власність покупця, а покупець
зобов'язався прийняти дизельне пальне
та провести оплату за нього на умовах,
визначених вказаними договорами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 було
поставлено ФОП ОСОБА_5 (покупцеві)
дизельне пальне на загальну суму 393 300
грн 62 коп. ОСОБА_5 було здійснено
частково оплату за поставлений товар у
розмірі 348 570 грн. 42 коп. Сума
заборгованості по вказаних договорах
за поставку дизельного пального
складає 44 730 грн 20 коп.

Пунктом 3.1 зазначених договорів
передбачено, що розрахунок за
поставлений товар проводиться шляхом
перерахуванням грошових коштів на
розрахунковний рахунок продавця на
умовах 100% попередньої оплати або у
відповідності до графіку поставок і
оплати товару, додатково узгодженого
сторонами.

Таким чином, виходячи із умов
договорів, поставка товару
здійснюється за передоплату. У такому
випадку право вимоги проведення оплати
за поставлений товар виникає не
пізніше дати проведення його поставки
та прийняття покупцем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла. Після
її смерті залишилось спадкове майно,
яке ОСОБА_4 успадкувала за заповітом
шляхом подачі заяви про прийняття
спадщини після померлої.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Вирішуючи спір суди на вказані
положення закону уваги не звернули, у
порушення вимог ст. ст. 214, 315 України не
з'ясували по сплаті за які поставки на
момент заявлення вимоги до спадкоємця
сплив річний строк встановлений ч. 3 ст.
1281 ЦК України та можливість
задоволення вимог у цій частині з
огляду на те, що у позовній заяві ОСОБА_3
вказував на існування заборгованості
станом на 1 січня 2012 року у сумі 24253 грн 30
коп. за договором від 1 серпня 2008 року, а
вимогу до спадкоємців заявлено у
лютому 2013 року, не перевірили, коли
проводились поставки, оплата яких не
проведена, за договором від 3 січня 2012
року.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного в спадщину.

Виходячи з наведеного, при вирішенні
спору про стягнення із спадкоємців
коштів для задоволення вимог кредитора
встановленню підлягають обставини,
пов'язані із з'ясуванням вартості
отриманого останніми майна.

Однак на порушення положень вказаної
статті суди не з'ясували право
власності на яке конкретно майно
перейшло до спадкоємця в порядку
спадкування і його вартість.

Допущені судами при вирішенні спору
порушення норм процесуального права
(ст. ст. 10, 60, 179, 303, 316 ЦПК України)
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, тому
ухвалені у справі рішення не можуть
вважатись законними і обґрунтованими
та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 9 липня 2013 року
та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 4 вересня 2013
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук