АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/1175/14-ц
Провадження №22-ц/792/1593/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В.,
Юзюка О.М.,

при
секретарі Сацюк Г.О.,

з участю
представниці позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Ладигівської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4, про визнання заповіту
нікчемним за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 23 червня 2014
року,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Ладигівської
сільської ради Старокостянтинівського
району Хмельницької області (далі -
рада), ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання заповіту нікчемним.

ОСОБА_2 зазначив, що внаслідок
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його рідного брата
ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1. Після
подання нотаріусу заяви про прийняття
спадщини позивач довідався, що 13
березня 2008 року ОСОБА_5 склав заповіт,
посвідчений секретарем ради ОСОБА_4,
згідно з яким усе своє майно він
заповів ОСОБА_3 Цей заповіт складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення і є нікчемним, оскільки
ОСОБА_4 як посадова особа органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку не була
наділена повноваженнями на вчинення
нотаріальних дій, а тому вона не мала
права посвідчувати заповіт ОСОБА_5

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 просив суд
визнати заповіт ОСОБА_5, посвідчений 13
березня 2008 року секретарем ради ОСОБА_4
(зареєстрований у реєстрі за № 163),
нікчемним.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 23 червня 2014 року позов задоволено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові посилаючись на недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної
скарги, представниця позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Представник ради ОСОБА_6,
відповідачка ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4, які в установленому порядку
оповіщені про час і місце судового
засідання, до суду не з'явилися. Від
представника ради ОСОБА_6 і
відповідачки ОСОБА_3 до апеляційного
суду надійшли заяви про розгляд справи
за їх відсутності.

Заслухавши учасницю процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_2 є рідним
братом ОСОБА_5, якому на праві власності
належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Рішеннями ради від 25 квітня 2002
року № 3, від 7 квітня 2006 року № 3, від 12
листопада 2010 року № 2 ОСОБА_4 обиралася
секретарем ради.

Розпорядженням Ладигівського
сільського голови ОСОБА_7 від 25 квітня
2002 року № 1 ОСОБА_4 призначено
відповідальною за вчинення
нотаріальних дій.

13 березня 2008 року ОСОБА_5 склав
заповіт, посвідчений секретарем ради
ОСОБА_4 (зареєстрований у реєстрі за №
163), згідно з яким усе своє майно він
заповів ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Зазначені обставини визнані
сторонами та підтверджуються наявними
в справі письмовими доказами.

Згідно до ч. 2 ст. 209 ЦК України
нотаріальне посвідчення правочину
здійснюється нотаріусом або іншою
посадовою особою, яка відповідно до
закону має право на вчинення такої
нотаріальної дії, шляхом вчинення на
документі, в якому викладено текст
правочину, посвідчувального напису.

Статтею 1233 ЦК України
встановлено, що заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Заповіт складається у письмовій
формі, із зазначенням місця та часу
його складання. Заповіт має бути
посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 цього
Кодексу (ч.ч. 1, 3 ст. 1247 ЦК України).

В силу ст. 1251 ЦК України (в
редакції на час виникнення спірних
відносин) якщо у населеному пункті
немає нотаріуса, заповіт, крім
секретного, може бути посвідчений
уповноваженою на це посадовою,
службовою особою відповідного органу
місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України від 21
травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» (далі - Закон
№ 280/97-ВР) визначено систему місцевого
самоврядування, яка включає:
територіальну громаду; сільську,
селищну, міську раду; сільського,
селищного, міського голову; виконавчі
органи сільської, селищної, міської
ради; районні та обласні ради, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.

Як передбачено ч. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 3 ст.
12 Закону № 280/97-ВР, виконавчими органами
сільських, селищних, міських, районних
у містах (у разі їх створення) рад є їх
виконавчі комітети, відділи,
управління та інші створювані радами
виконавчі органи. Сільський, селищний,
міський голова є головною посадовою
особою територіальної громади
відповідно села (добровільного
об'єднання в одну територіальну
громаду жителів кількох сіл), селища,
міста. Сільський, селищний, міський
голова очолює виконавчий комітет
відповідної сільської, селищної,
міської ради, головує на її засіданні.

У відповідності до п.п. 5 п. «б» ч. 1
ст. 38 Закону № 280/97-ВР до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
вчинення нотаріальних дій з питань,
віднесених законом до їх відання.

Пунктом 1 частини 2 статті 37 Закону
України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ
«Про нотаріат» (в редакції на час
виникнення спірних відносин)
визначено, що у населених пунктах, де
немає нотаріусів, посадові особи
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад вправі
посвідчувати заповіти.

Згідно до п. 2 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 25 серпня 1994
року № 22/5 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 26 жовтня
1994 року за № 256/466), яка була чинною на
час виникнення спірних відносин,
нотаріальні дії у виконавчих комітетах
сільських, селищних міських Рад
народних депутатів вчиняють посадові
особи, на яких за рішенням виконавчого
комітету відповідної ради народних
депутатів покладено вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п.п. «в» п. 16 постанови
від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову
практику в справах про визнання угод
недійсними», у разі посвідчення угоди
не тим органом або службовою особою, на
яких покладено здійснення
нотаріальних функцій, угода не може
вважатися укладеною з додержанням
встановленої нотаріальної форми.

Сторони визнали, що у с. Ладиги,
Старокостянтинівського району,
Хмельницької області, не має
нотаріусів, тому посадові особи
виконавчого комітету ради мають право
на вчинення нотаріальних дій, у тому
числі на посвідчення заповітів, у цьому
населеному пункті.

Станом на 13 березня 2008 року
виконавчим комітетом ради не було
прийняте рішення, яке б надавало ОСОБА_4
право на вчинення нотаріальних дій.
Отже, остання не вправі була
посвідчувати заповіт ОСОБА_5

За таких обставин суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
цей заповіт складено з порушенням
вимог щодо його форми, внаслідок чого
він є нікчемним.

Посилання ОСОБА_3 на
розпорядження Ладигівського
сільського голови ОСОБА_7 від 25 квітня
2002 року № 1, яким секретаря ради ОСОБА_4
призначено відповідальною за вчинення
нотаріальних дій, не можна визнати
обґрунтованим, оскільки таке
розпорядження було видане сільським
головою з перевищенням ним своїх
повноважень.

Не спростовують висновків суду й
інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 23 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції -
Бондарчук Л.А.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 39