Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2014 Справа №607/13354/14-ц Тернопільський
міськрайонний суду Тернопільської
області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.П.,

за участі адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки
померлого у спільній сумісній
власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визначення частки майна, належної
померлій на праві спільної сумісної
власності, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_6 і
бажаючи успадкувати належну їй частку
квартири АДРЕСА_1, котра була набута
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3., ОСОБА_4 в
порядку приватизації. Вона, тобто
позивачка, звернулась до Першої
тернопільської державної нотаріальної
контори, однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину їй було відмовлено у
зв'язку із тим, що за життя спадкодавця
між ним та іншими співвласниками даної
квартири не були визначені у
встановленому законодавством порядку
належні їм частки. Вважаючи, що усі
члени сім'ї мають рівні частки у праві
спільної сумісної власності вказаної
квартири позивачка просить суд
визначити, що частка її померлої матері
у власності даної квартири становила ?.

У судове засідання позивачка не
з'явилась, однак забезпечила явку свого
представника, котрий позов підтримав з
мотивів викладених у позовній заяві та
просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явились, надіславши на
адресу суду заяви в яких зазначають, що
позов визнають та розгляд справи
просять здійснювати за їх відсутності .

Суд, заслухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали справи
приходить до переконання, що позов слід
задовольнити з огляду на таке.

Згідно з копією свідоцтва про право
власності на житло, виданого 24 лютого
1999 року Тернопільським міським бюро
технічної інвентаризації згідно
розпорядження (наказу) від 24 лютого 1999
року № 29297, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності належить квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Квартира приватизована згідно із
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

24 грудня 1987 року ОСОБА_2 вийшла заміж та
змінила прізвище на «ОСОБА_2». Даний
факт стверджується копією свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1 від 03 жовтня
2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданим повторно 06
серпня 2014 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції.

Позивачці, постановою державного
нотаріуса Першої тернопільської
державної нотаріальної контори №
2321/02-31 від 08 серпня 2014 року у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частину квартири АДРЕСА_1, що
залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 відмовлено через
невизначеність конкретного розміру
часток кожного з співвласників у майні.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. У разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК
України).

Як встановлено в судовому засіданні,
між співвласниками зазначеної
квартири, як до часу смерті ОСОБА_6 так і
після неї, не укладалось угод щодо
поділу майна, належного їм на праві
спільної сумісної власності та не
існує жодного рішення про такий поділ,
а тому при визначенні часток слід
виходити із засад рівності часток
кожного співвласника.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під
терміном "визначення часток"
законодавець розуміє визначення
(встановлення) розміру частки
співвласника у спільному сумісному
майні.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що частка померлої ОСОБА_6
у праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, становила ? частину.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК
України, ст.ст. 368, 370 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 у праві спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1, становила ? частину (одну
четверту).

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя
Процько Я.В.