Справа № 466/2232/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 травня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді
Глинської Д.Б.

при секретарі
Цімурі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за заявою
ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб:
Управління пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова, ПАТ
«Львівське АТП-24656 Богданівське» про
встановлення юридичного факту, -

у с
т а н о в и в:

08 квітня 2014 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з заявою про встановлення факту
перебування в трудових відносинах.

В обґрунтування своїх вимог зазначає
про те, що він, заявник ОСОБА_1, згідно
наказу АТП №2218 від 18 липня 1980 року №112
був прийнятий на роботу на посаду водія
ПАТ «Львівське АТП-24656 Богданівське»,
де за ним закріпили вантажний
автомобіль - бензовоз. На автомобілях -
бензовозах ОСОБА_1 працював аж до дня
звільнення - до 21 вересня 2000 року.

В трудовій книжці заявника наявний
запис про роботу в АТП№2218 на посаді
водія без зазначення, що це водій
бензовоза, тому ОСОБА_1 звернувся в ПАТ
«Львівське АТП-24656 Богданівське» з
проханням надати йому уточнюючу
довідку.

Згідно листа ПАТ «Львівське АТП-24656
Богданівське» від 14 червня 2013 року №51,
дане підприємство повідомило, що таку
довідку надати не може, оскільки
відсутні необхідні архівні документи.

Згідно з написами в трудовій книжці,
ОСОБА_1 з 18.07.1980 року працював в АТП №2218
на посаді водія 3-го класу авто загону
№5, пізніше йому була присвоєна
кваліфікація водія 2-го класу, 1 серпня
1993 року присвоєна кваліфікація слюсаря
по ремонту автомобілів 4-го розряду.

Згідно мобілізаційного розпорядження
№ В-4717 від 11.02.2000 року ОСОБА_1 був водієм
автомобіля КАМАЗ 5320М, НОМЕР_1.
Відповідно до довідки УДАІ ГУ МВСУ у Л/о
від 03.10.2013 року №9/1820з цей автомобіль
являє собою цистерну для перевезення
небезпечних вантажів.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1
просить ухвалити рішення, яким
встановити факт його перебування в
трудових відносинах з ПАТ «Львівське
АТП-24656 Богданівське», де він працював
на посаді водія вантажного
автомобіля-бензовоза в період з 18.07.1980
року по 21.09.2000 року.

В судовому засіданні заявник та його
представник заяву підтримали, давши
пояснення аналогічні тим, що викладені
в поданій до суду заяві. Просили заяву
задовольнити.

Представник заінтересованої особи ПАТ
«Львівське АТП-24656 Богданівське» в
судове засідання не з'явився, подавши
заяву про розгляд справи без його
участі, вказавши, що при вирішенні
даної справи та прийнятті рішення ПАТ
«Львівське АТП-24656 Богданівське»
покладається на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи
УПФУ у Шевченківському районі м. Львова
в судове засідання не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
дату та час розгляду справи, що
підтверджується відмітками в журналі
реєстрації вихідної кореспонденції
суду.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані докази суд
приходить до висновку, що заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Статтею 234 ЦПК України визначено, що
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
юридичне значення для охорони прав та
інтересів особи або створення умов
здійснення нею особистих немайнових чи
майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності
неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
згідно з законом такі факти породжують
юридичні наслідки, тобто від них
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян.

Встановлення даного факту має для
заявника юридичне значення, оскільки
дозволить йому реалізувати своє право
на отримання пільгової пенсії.

ОСОБА_1, згідно наказу АТП №2218 від 18
липня 1980 року №112 був прийнятий на
роботу на посаду водія ПАТ «Львівське
АТП-24656 Богданівське», де за ним
закріпили вантажний автомобіль -
бензовоз. На автомобілях - бензовозах
ОСОБА_1 працював до дня звільнення - до 21
вересня 2000 року.

В трудовій книжці заявника наявний
запис про роботу в АТП№2218 на посаді
водія без зазначення, що це водій
бензовоза, тому ОСОБА_1 звернувся в ПАТ
«Львівське АТП-24656 Богданівське» з
проханням надати йому уточнюючу
довідку. Згідно листа ПАТ «Львівське
АТП-24656 Богданівське» від 14 червня 2013
року №51, дане підприємство повідомило,
що таку довідку надати не може,
оскільки відсутні необхідні архівні
документи.

Згідно з написами в трудовій книжці,
ОСОБА_1 з 18.07.1980 року працював в АТП №2218
на посаді водія 3-го класу авто загону
№5,пізніше йому була присвоєна
кваліфікація водія 2-го класу, 1 серпня
1993 року присвоєна кваліфікація слюсаря
по ремонту автомобілів 4-го розряду.

Згідно мобілізаційного розпорядження
№ В-4717 від 11.02.2000 року ОСОБА_1 був водієм
автомобіля КАМАЗ 5320М, НОМЕР_1.
Відповідно до довідки УДАІ ГУ МВСУ у Л/о
від 03.10.2013 року №9/1820з цей автомобіль
являє собою цистерну для перевезення
небезпечних вантажів.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що
вони дійсно разом з заявником
працювали на ПАТ «Львівське АТП-24656
Богданівське» та що заявник працював у
даному АТП водієм
автомобіля-бензовоза, коли перебував у
трудових відносинах з вказаним АТП.

Враховуючи все вищенаведене та
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, застосувавши
системний аналіз наведених правових
норм в сукупності зі встановленими
обставинами справи, суд приходить до
висновку, що заява є підставною та її
слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК
України, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Визнати факт перебування в трудових
відносинах ОСОБА_1, 1958 року народження з
ПАТ «Львівське АТП-24656 Богданівське»,
де ОСОБА_1 працював на посаді водія
автомобіля-бензовоза в період з 18.07.1980
року по 21.09.2000 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя: Д. Б. Глинська