АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Головуючий 1 інст.: - Гаврилюк С.М.
Провадження №22-ц/790/6640/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: відшкодування шкоди.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

1 жовтня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: - Кокоші
В.В.,

суддів: - Бобровського В.В.,
Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Остапович
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 22 серпня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, 3 - особи:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
діюча у власних інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_10 - про визнання
самовільно збудованих житлових і
нежитлових будівель такими, що не
відповідають будівельним нормам та
державним стандартам, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с
т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся в
суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що він є співвласником
квартири №2 будинку АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_7, що проживає в
квартирі №1 будинку АДРЕСА_1, протягом
останніх років звів декілька житлових
та нежитлових будівель, чим завдав
йому матеріальних збитків та моральної
шкоди.

Крім того, діями ОСОБА_7 йому
заподіяно шкоду здоров'ю, оскільки на
його зауваження щодо незаконності
зведення будівель та невідповідності
їх технічним нормам, відповідач
реагував неадекватно.

Самовільне будівництво ОСОБА_7
споруд, без урахування державних
стандартів та будівельних норм,
частково перекрило відтік води, що
призводить до затоплення його майна та
пошкодження збудованих ним
господарських приміщень, а часткове
порушення цілісності даху, призвело
до знищення бджіл, які перебували на
зберіганні у цьому приміщенні.

При самовільному збільшенні
житлової площі, а саме будівництві
даху, ОСОБА_7 відрізав йому
енергопостачання, порушив систему
водовідведення, що призвело до
затоплення його квартири. Для
проведення робіт, пов'язаних з
підключення його квартири до мережі
енергопостачання, він змушений був
викликати спеціалізовану бригаду.

Все це призвело до наступних
збитків: знищено 4 вулика із бджолами,
зіпсовано шпалери, відрізано 29 метрів
дроту, знищено продукти харчування, а
також незапланованих оплат поїздок на
таксі в лікарню, оплати лікування - 800
грн. МРТ., 150 грн. - УЗД. Крім того,
внаслідок довгострокового лікування у
різних лікарнях м. Харкова він отримав
ІІ групу інвалідності.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. ст. 23, 319, 331, 376, 1166 ЦК України, ОСОБА_6
просив суду визнати самовільно
побудовані житлові і нежитлові будівлі
за адресою: АДРЕСА_1, кв. №1 такими, що не
відповідають будівельним нормам та
державним стандартам.

Стягнути з ОСОБА_7 на його користь в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 7 950 грн., в рахунок відшкодування
моральної шкоди 10 000 грн.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнав.

При цьому посилався на те, що
збудовані ним житлові приміщення
відповідають діючим будівельним,
пожежним, санітарним нормам та
рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 17 жовтня 2013 року за ним,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 визнано право
спільної сумісної власності на
квартиру №1, житловою площею 46,0 кв. м.,
загальною площею 81,1 кв. м., розташовану
в житловому будинку АДРЕСА_1.

Вважав, що під час реконструкції
квартири він не завдавав позивачу
матеріальної та моральної шкоди.

3-особи: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
діюча у власних інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_10 в судове
засідання не з'явилися.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 22 серпня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що позивач не довів
у суді, що під час реконструкції
квартири №1 будинку АДРЕСА_1 відповідач
завдав йому матеріальні збитки та
спричинив моральну шкоду.

Такий висновок суду відповідає
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає зокрема: 1)
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно свідоцтва про право власності
на житло, виданого 31 січня 1997 року
відділом приватизації житла
Мостозагону №27, ОСОБА_6, ОСОБА_12 є
співвласниками квартири №2 будинку
АДРЕСА_1 ( а. с.14).

Співвласниками квартири №1 будинку
АДРЕСА_1 є ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10

Співвласники квартири №1 будинку
АДРЕСА_1 самочинно реконструювали
належну їм квартиру шляхом будівництва
прибудов до квартири та
перепланування приміщень квартири,
внаслідок чого змінилась її житлова
та загальна площа.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Харкова від 17 жовтня 2013 року
задоволено позов ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_9, діючої у власних інтересах та
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_10
до Харківської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно.

Визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 право спільної сумісної
власності на квартиру №1, житловою
площею 46,0 кв. м., загальною площею 81,1 кв.
м., розташовану в житловому будинку
АДРЕСА_1 (а. с. 91-92).

Задовольняючи позов ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_9, діючої у власних інтересах та
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_10
до Харківської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно, суд виходив з того, що згідно
технічного висновку ВАТ
«Харківреконструкція» основні
конструкції в межах квартири №1 та
прибудов до неї будинку АДРЕСА_1
знаходяться в задовільному технічному
стані. Будівельні конструкції
прибудови відповідають умовам
міцності, надійності та стійкості.
Виконане перепланування квартири №1
будинку АДРЕСА_1 не вплинуло негативно
на технічний стан основних будівельних
конструкцій житлового будинку.
Перепланування спірної квартири не
суперечить діючим будівельним,
пожежним та санітарним нормам.

Вказане рішення суду набрало
законної сили та не оскаржене у
встановленому порядку як сторонами у
справі, так і ОСОБА_6

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_6
зазначав, що неправомірними діями
ОСОБА_7, які полягали у самовільному
зведенню ним житлових та нежитлових
будівель, йому завдано наступні
збитки: знищено 4 вулика із бджолами,
зіпсовано шпалери, відрізано 29 метрів
дроту, знищено продукти харчування,
понесені незаплановані витрати на
оплату поїздок на таксі в лікарню,
оплачено лікування - 800 грн. за МРТ., 150
грн. за УЗД. Крім того, внаслідок
довгострокового лікування у різних
лікарнях м. Харкова йому встановлено ІІ
групу інвалідності.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані на
підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Матеріали справи не містять доказів
того, що неправомірними діями ОСОБА_7
знищено 4 вулика із бджолами, зіпсовано
шпалери квартири, відрізано 29 метрів
дроту, знищено продукти харчування та
яка їх загальна вартість.

Крім того, матеріали справи не
містять доказів про те, що в результаті
неправомірних дій ОСОБА_7 позивач
змушений був нести незаплановані
витрати з оплати поїздок на таксі в
лікарню, оплачувати своє лікування у
розмірі 800 грн. за МРТ., та у розмірі 150
грн. за УЗД.

Матеріали справи не містять
доказів, що лікування ОСОБА_6 у різних
лікарнях м. Харкова та встановлення
йому ІІ групи інвалідності є у
причинному зв'язку з неправомірними
діями відповідача.

Не надані такі докази позивачем
ОСОБА_6, і в судовому засіданні
апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд першої
інстанцій правильно дійшов висновку,
що позивач не довів у суду, що
неправомірними діями відповідача йому
завдано матеріальних збитків в розмірі
7950 грн., а також спричинено моральну
шкоду в розмірі 10 000 грн. та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи та
заперечення сторін, дослідив надані
сторонами докази, дав їм належну оцінку
та ухвалив законне й обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6
про те, що при вирішенні спору суд не
взяв до уваги акт комісії Мостозагону
№27 від 17 листопада 2012 року, яким
встановлено, що стіна будівлі, яка
будується, розташована на межі без
згоди сусідів; побита шиферна крівля на
сараї та жилому будинку; частково
закладений отвір для доступу на горище;
замокання шпалер в житлових
приміщеннях, не можуть бути прийняті до
уваги колегією суддів.

Матеріали справи не містять
оригіналу чи копії акту Мостозагону
№27 від 17 листопада 2012 року та він не був
предметом розгляду суду першої
інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_6 надано суду
ксерокопію акту комісії Мостозагону
№27 від 27 листопада 20012 року, відповідно
до якого під час обстеження житлових
умов ОСОБА_6 виявлено наступне:
складена силікатна цегла впритул до
стіни сараю; викладена стіна будівлі
на межі без погодження сусіда; містами
побита шиферна крівля на сараї;
частково закладено лаз на горище;
містами побита шиферна крівля на
будинку; містами залиті шпалери у
житловому будинку площею 2 кв. м. (а. с.174).

Вказаний акт не може бути прийнятий
до уваги колегією суддів, оскільки він
містить даних про те, що будівництво
стіни, пошкодження шиферної крівлі на
сараї та житловому будинку, залиття
шпалер у житловому будинку площею 2 кв.
м. сталося безпосередньо з вини
відповідача ОСОБА_7 та завдало позивачу
матеріальної та моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги
ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 22 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: