У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за скаргою
ОСОБА_3 на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
визнання незаконними дій та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 23 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 26 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаною скаргою. Зазначав, що
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві від 18
березня 2013 року відкрито виконавче
провадження на підставі виконавчого
напису нотаріусу № 2586 від 15 липня 2002
року про стягнення боргу з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 у розмірі 66 305 грн 45 коп.
Посилаючись на незаконність дій
державного виконавця, який на його
думку прийняв незаконну постанову про
відкриття провадження щодо документу,
строк пред'явлення якого до виконання
пропущено, просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 квітня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 26 червня
2014 року, у задоволенні скарги ОСОБА_3
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати оскаржувані ухвали,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
скарги апеляційний суд виходив із того,
що необхідної умови для відновлення
виконавчого провадження не настало,
оскільки виконавче провадження було
знищено, що позбавляє державного
виконавця його відновити, останній
правильно відкрив виконавче
провадження, підстави вважати, що
річний строк для пред'явлення
виконавчого документа для виконання
пропущено, відсутні.

Проте повністю погодитися з таким
висновком судів не можна.

Судом встановлено, що за результатами
розгляду заяви ОСОБА_4 постановою
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві від 9
вересня 2002 року на підставі
виконавчого напису № 2586 від 15 липня 2002
року, вчиненого приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу
ОСОБА_5, про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 66 305 грн 45 коп. за рахунок
заставленого майна - розташованого на
земельній ділянці розміром 771 кв.
м, відкрито виконавче провадження.

Постановою від 2 серпня 2006 року
державним виконавцем Руденко Н.В.
повернуто виконавчий документ
стягувачу без подальшого виконання.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 серпня 2011 року
скасовано постанову державного
виконавця від 2 серпня 2006 року про
повернення виконавчого документа
стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що
після цього стягувач звернувся до
державного виконавця із заявою про
відновлення виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Загоруйко О.М. від 18 березня 2013 року
було відкрито виконавче провадження.

При вирішенні скарги суди виходили із
правомірності відкриття виконавчого
провадження у зв'язку із скасуванням
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби. За
наявності обставин, передбачених
частиною шостою статті 79 цього Закону,
виконавче провадження підлягає
відновленню у триденний строк з дня
надходження до державного виконавця
відповідної заяви стягувача. Про
відновлення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, копії якої не пізніше
наступного дня надсилаються до суду,
який визнав незаконною постанову
державного виконавця, сторонам, а також
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Зі змісту вказаної статті вбачається,
що у разі скасування постанови
державного виконавця про повернення
виконавчого документа стягувачу
виконавче провадження підлягає
відновленню.

З огляду на викладене, законних підстав
для відкриття виконавчого провадження
у державного виконавця не було.

Звертаючись до апеляційного суду із
скаргою скаржник посилався на вказані
порушення.

За змістом ст. ст. 303, 315 ЦПК України
апеляційний суд зобов'язаний зазначити
мотиви відхилення доводів апеляційної
скарги.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, апеляційний суд у порушення
ст. ст. 303, 315 ЦПК України не звернув
уваги на зазначені положення закону, не
перевірив належним чином та не
спростував доводи апеляційної скарги
про те, що стягувач звертався із заявою
про відновлення виконавчого
провадження, не дав оцінки діям
державного виконавця, який на
порушення ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» відкрив
виконавче провадження, а не відновив
його.

За таких обставин, апеляційний суд
дійшов передчасного висновку про
законність ухвали суду першої
інстанції.

З огляду на допущені апеляційним судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, постановлена ним
ухвала підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції відповідно до ч.
3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26
червня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до цього
суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук