АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/5149/14-ц 22-ц/774/1785/К/14
Справа № 214/5149/14-ц
Провадження 22ц/774/1785/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 32 (ІІІ)
Доповідач - Михайлів
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі: Старча Г.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача Публічного
акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат"- Некрасової
Катерини Олександрівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Криворізький залізорудний комбінат"
на рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 07 липня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
"Криворізький залізорудний комбінат"
про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої смертю чоловіка, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Криворізький залізорудний
комбінат"(надалі - ПАТ
«Кривбасзалізрудком») про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої смертю чоловіка та просила
суд стягнути з відповідача на її
користь моральну шкоду у сумі 250 000 грн.
у зв'язку зі смертю свого чоловіка -
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, від
професійного захворювання отриманого
ним, внаслідок праці протягом
тривалого часу в шкідливих умовах на
підприємстві відповідача.

Рішенням Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 07
липня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 40 000 гривень та в дохід держави
судовий збір у сумі 400 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Кривбасзалізрудком», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_2 у задоволені
заявлених позовних вимог.

Так судом першої інстанції, не в
повній мірі перевірив всі обставини
справ, та залишив поза увагою той факт,
що чоловік позивача ОСОБА_6, отримав
професійне захворювання в 2004 році, а
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років, крім
того, позивач зазначає, що отримала
моральну шкоду, яка полягала у її
душевних переживаннях, проте жодного
доказу на підтвердження цього суду не
надала, як і не обґрунтувала заявлений
нею розмір моральної шкоди.

Крім того, ПАТ
«Кривбасзалізрудком», не є належним
відповідачем по справі, оскільки у разі
коли право на відшкодування моральної
шкоди виникло у позивача до 01.01.2006 року,
тобто до набрання чинності Законів
України «Про державний бюджет на 2006 та
на 2007 роки», яким було призупинено дію
норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», що
передбачали право потерпілих на
відшкодування моральних збитків,
потерпілі мали право на відшкодування
моральної шкоди з Фонду соціального
страхування не залежно від моменту
звернення їх до суду.

Більше того, ПАТ «Кривбасзалізрудком»
є не єдиним відповідачем по даній
справі, оскільки чоловік позивача
працював в шкідливих умовах праці на
інших підприємствах, що
підтверджується його трудовою книжкою,
а отже відповідач не відповідає за
шкоду, заподіяну позивачу іншими
підприємствами.

Суд першої інстанції також не звернув
уваги на той факт, що вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої смертю чоловіка вже
задоволено судом за рахунок винної
особи - ПАТ "Арселлор Міттал Кривий Ріг".

Крім іншого, суд першої інстанції
незаконно стягнуто з ПАТ
«Кривбасзалізрудком» на користь
держави судовий збір у розмірі 400 грн.,
замість - 243,60 грн., що передбачено ст..4
Закону України «Про судовий збір».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та
підтверджено матеріалами справи, а
саме свідоцтвом про укладення шлюбу
актовий запис № 205, який зареєстровано
Жовтневим відділом РАЦСУ від 18.03.1972
року, серія НОМЕР_1, що ОСОБА_6 був
чоловіком ОСОБА_2 (а.с.10).

ОСОБА_6, відповідно до копії трудової
книжки, з 16.08.1971 по 02.04.1976 року працював в
Криворізькому управлінні № 216
«Металургмонтаж», з 07.1977 по 07.1978 р.р. на
підприємстві «Дніпрометалургмонтаж»,
24.07.1978 по 14.03.1988 р.р. в доменному цеху № 2
на підприємстві «Криворіжсталь» ім..
В.І. Леніна (правонаступником являється
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), з 03.1988
по 08.1994 р.р.- працював в ш. «Саксагань» РУ
ім.. «Дзержинського». В період з 06 липня
1998 року по 07 березня 2005 року (6 років та 7
місяців) пропрацював в шахті «Родіна»
ВО «Кривбасруда» дільниці № 19 (на
теперішній час правонаступником
являється Публічне акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат») по професії -
електрогазосварщиком 5 розряду,

07.03.2005 року ОСОБА_6 звільнений з
підприємства - відповідача в зв'язку з
виходом на пенсію (а.с.11-13).

Рішенням ЛЕК Українського науково-
дослідного інституту промислової
медицини від 09.12.2004 року ОСОБА_6 було
встановлено діагноз: хронічне
обструктивне захворювання легень
другої стадії (пиловий бронхіт другої
стадії, емфізема легень другої стадії)
ускладнене центральним раком лівого
головного бронха лівої легені.
Клінічна група 4. Легенева
недостатність другого - третього
ступеня.

Згідно Акту розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання №72 від 31.12.2004 року, п. 17
встановлено, що причиною професійного
захворювання позивача є тривалий стаж
роботи (28 років 10 міс) в умовах
запиленості повітря робочої зони, яка
перевищує яка перевищувала гранично -
допустимі концентрації (а.с.16-17)

В пункті 19 Акту.. встановлено посадові
особи, які допустили порушення ст.. 13
Закону України «Про охорону праці» -
адміністрація шахти «Родіна» ВАТ
«Криворізький залізорудний комбінат»
(а.с.16).

Висновком МСЕК від 28.01.2005 року ОСОБА_6
первинно встановлено 20% втрати
професійної працездатності, при
наступному огляді 18.04.2006 року
встановлено 35% втрати професійної
працездатності та 3 групу інвалідності
(а.с.18-19).

Згідно свідоцтва про смерть - ОСОБА_6
помер у віці 63 років ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис № 13 виданий
Саксаганським ВДРАЦ стану.(а.с. 29)

Згідно з висновком експерта № 15 від
02.01.2014 року, встановлено, що причиною
смерті ОСОБА_6 з'явилась: легенево-
серцева недостатність, злоякісне
новоутворення бронхів або легені, що
виходить за межі однієї чи більше
вищевказаних локолізацій, що в свою
чергу зумовлено діагнозом: низько
диференційована аденокарцинома правої
легені, яка ускладнилась легенево -
серцевою недостатністю що
підтверджується даними судово -
гістологічного дослідження,
морфологічними ознаками, характерними
для даного виду смерті 6 рідина правої
плевральної порожнини, ущільнення
правої легені, прикореневе
новоутворення правої легені (а.с.30-31).

Відповідно до Довідки про причинний
зв'язок смерті з професійним
захворюванням, складений Розширеною
експертною комісією серія АА № 0000104 від
19.02.2014 року, встановлений причинний
зв'язок смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
професійним захворюванням від 09.12.2004
року.(а.с.32).

У зв'язку зі смертю свого чоловіка
ОСОБА_2 завдано моральну шкоду,
оскільки вона втратили свого чоловіка,
після 42 років подружнього життя,
залишилася без його підтримки без
достойного та повноцінного
матеріального забезпечення, як це було
за його життя. Звістка про смерть
чоловіка призвела до виникнення в неї
душевного потрясіння, переживанні та
страждань. Відчуття того, що вона
залишилась сама та ніколи не побачить
свого чоловіка, постійно її
пригнічують, що негативно
відображається на її психічному стані.

На підставі встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про наявність підстав,
передбачених ст.ст.1167, 1168 ЦК України для
відшкодування на користь позивача
моральної шкоди, завданою смертю
фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка завдала, за
наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові дружині, батькам
усиновлювачам, дітям усиновленим, а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК
України.

На думку колегії суддів, суд
першої інстанції відповідно до ст.
ст.213, 214 ЦПК України правильно
визначився з характером правовідносин.

Отже, посилання відповідача в
апеляційній скарзі на те, що ПАт
«Кривбасзалізрудком» є не належним
відповідачем по справі, а
правовідносини, що склались повинні
регулюються законодавством про
охорону праці та Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності", не
ґрунтується на вимогах матеріального
права та обставинах справи.

Факт заподіяння моральної шкоди
позивачу у зв'язку з втратою близької
людини встановлений в судовому
засіданні. Зокрема, позивач ОСОБА_2 у
зв'язку із втратою чоловіка втратила
кохану людину, друга, опору, надію, та
моральною підтримкою, що тягне за собою
порушення нормальних життєвих зв'язків
та необхідності докладення нею
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою відповідача -
втрата життєвих зв'язків ОСОБА_2 з
рідною людиною.

Тому доводи апеляційної скарги
відповідача відносно ненадання
позивачем доказів спричинення їй
моральних страждань також є
безпідставними, оскільки факт смерті
чоловіка беззаперечно свідчить про те,
що позивач відчуває від цього
негативні наслідки морального та
психологічного характеру і висновки
суду з цього приводу є правильними.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
ПАТ «Кривбасзалізрудком» є не єдиним
відповідачем по даній справі, оскільки
чоловік позивач працював на інших
підприємствах, колегія суддів не бере
до уваги, оскільки судом першої
інстанції при ухвалені рішення був
врахований стаж роботи позивача саме
на підприємстві відповідача, який
складає 6 років та 7 місяців, з чим
погоджується і сам відповідач, не
виключаючи при цьому, що підставою для
встановлення професійного характеру
захворювання послужила і робота ОСОБА_6
на інших підприємствах, загальний стаж
роботи на яких більший за стаж роботи
на підприємстві відповідача.

Необґрунтованими вважає колегія
суддів доводи апеляційної скарги
відповідача щодо розміру моральної
шкоди, стягнутої судом першої
інстанції на користь позивача.

Так при визначенні розміру моральної
шкоди суд першої інстанції врахував
глибину фізичних і душевних страждань
позивача, те, що ці страждання у неї
довічні, ступень вини відповідача, який
повинен був забезпечити належні умови
праці, суттєві негативні зміни, які
відбулися в особистому житті позивача,
стан її здоров'я, матеріальне
становище, а також виходив з засад
розумності, виваженості та
справедливості, що узгоджується з
роз'ясненнями, що містяться у п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4. Суд врахував, що моральну
шкоду не можна відшкодувати в повному
обсязі, так як не має і не може бути
точних критеріїв майнового виразу
душевного болю.

З зв'язку з чим, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги, в
цій частині правильності висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Проте, колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги, щодо
розміру, стягнутої судом першої
інстанції, суми судового збору.

Так, при вирішенні питання розподілу
судових витрат судом першої інстанції
порушено ч.1, п. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», відповідно якої,
ставка судового збору за подання до
суду позовної заяви не майнового
характеру становить 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати, станом
на 01 січня 2014 року становить 1218 грн.

Таким чином ухвалюючи рішення,
суд першої інстанції помилково стягнув
з ПАТ "Кривбасзалізрудком "на користь
держави судовий збір у сумі 400 грн.,
тому, в цій частині рішення суду
підлягає зміні, відповідно до положень
п.3ч.1ст.309 ЦПК України та зменшенню
розміру судового збору до 243,60 грн.

За таких обставин, апеляційна
скарга ПАТ
"Кривбасзалізорудком"підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
-зміні, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.
309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1
ст.309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат "- задовольнити
частково.

Рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 07 липня 2014 року
в частині стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат " на користь
держави судового збору - змінити,
зменшити розмір судового збору з 400 грн.
до 243,60 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: