АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7606/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шендрик К. Л. Доповідач -
Черненкова Л.А.Категорія 50
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року м.
Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 16 липня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини, з якою проживає
дитина віком до трьох років, -

ВСТАНОВИЛА:

13 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеним позовом, за яким
просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти
у розмірі 500 грн. щомісячно на її
утримання до досягнення дитиною
трирічного віку, починаючи з моменту
звернення до суду, судові витрати
покласти на відповідача. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилалась на те, що вона знаходиться у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
23 липня 2011 року. Від спільного
подружнього життя мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час їх родина
розпалася. Дитина проживає з нею.
Позивач не працює, фактично виховує та
доглядає дитину сама. Відповідач
матеріальну допомогу на утримання
позивача не надає. В зв'язку з чим
просила суд задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 16 липня
2014 року ухвалено: позовні вимоги
задовольнити частково; стягувати
аліменти з ОСОБА_2, на утримання дружини
на користь ОСОБА_3 в твердій грошовій
сумі в розмірі 400 грн., щомісяця,
починаючи з 13.05.2014 року до досягнення
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного
віку; стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
сумі 243 .грн. 60 коп. на користь держави; в
іншій частині позову відмовити;
рішення суду в частині стягнення
аліментів допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, а також
неправильне застосування норм
матеріального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_3 просить залишити рішення суду
без змін, апеляційну скаргу - без
задоволення, посилаючись на
безпідставність апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Відповідно до
положень ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції повністю не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
районний суд виходив з того, що сторони
по справі знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 23.07.2011 року. Від
шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка
знаходиться в декретній відпустці по
догляду за сином ОСОБА_6, який мешкає
разом із нею та знаходиться на її
утриманні. Згідно довідки Щорської
загальноосвітньої школи
Криничанського району
Дніпропетровської області, виданої 10
липня 2014 року за № 107 відповідач буде
звільнений з посади вчителя музичного
мистецтва, за власним бажанням, на
підставі заяви від 18 червня 2014 року.
Однак на час розгляду даної справи у
суду першої інстанції не має
відомостей про звільнення відповідача
з вищезазначеної посади, а отже
відповідач офіційно працевлаштований.
Крім того, відповідач працює
викладачем класу фортепіано за
сумісництвом в Щорській ДМШ, що
підтверджується довідкою № 11 від 14
липня 2014 року, але добровільної
допомоги позивачці не надає, хоча має
таку можливість. Приймаючи до уваги
рівень доходу відповідача, факт
щомісячного відрахування з його
заробітної плати аліментів на
утримання дитини на користь позивача
та відсутність у відповідача інших
джерел доходу, суд першої інстанції
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позову частково.

Але повністю погодитися з висновками
суду першої інстанції не можна,
оскільки рішення суду не містить
мотивів визначення аліментів саме в
такому розмірі, а саме: твердій
грошовій сумі.

Згідно статті 75 СК України ч.1 - дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного; ч.2 - право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог статті 80 СК України
щодо визначення розміру аліментів
одному з подружжя за рішенням суду за
ч.1 - аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі; за ч. 3 - розмір
аліментів, визначений судом, може бути
згодом змінений за рішенням суду за
позовною заявою платника або
одержувача аліментів у разі зміни
їхнього матеріального і (або) сімейного
стану.

Стаття 81 СК України зазначає види
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів, а саме:
перелік видів доходів, які
враховуються при визначенні розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб, затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 84 Сімейного
Кодексу України ч.2 - дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років; ч. 4 -
право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того чи вона працює
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ч.1 статті 184 СК
України (визначення розміру аліментів
у твердій грошовій сумі) - якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Суд першої інстанції на порушення
статей 214, 215 ЦПК України в достатньому
обсязі не звернув уваги на вказані
вимоги закону, та вирішував питання про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі без належного обґрунтування.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено у порушення вказаних вимог
закону що є підставою для його зміни в
частині визначення розміру аліментів
відповідно до вимог п.п.1-4 ч.1 статті 309
ЦПК України.

В матеріалах справи відсутні докази
мінливого, нерегулярного доходу
відповідача, чи отримання доходу в
натурі, чи за наявності інших обставин,
що мають істотне значення, та що є
підставою для стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі.

Судова колегія з урахуванням
вищезазначених вимог закону та
вказаних встановлених обставин справи
визначає розмір аліментів, які будуть
стягуватися з відповідача на утримання
дружини на користь ОСОБА_3 до
досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
трирічного віку, в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно.

В цій частині рішення суду першої
інстанції підлягає зміні.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції судова колегія апеляційної
інстанції залишає без змін, оскільки
судом правильно визначений час з якого
стягуються аліменти, правильно
проведено розподіл судових витрат та
допущення рішення до негайного
виконання.

Доводи в апеляційній скарзі щодо
відмови у позові, судова колегія вважає
неспроможними, оскільки вони не
підтверджені належними доказами
відносно неспроможності відповідача
надавати матеріальну допомогу своїй
дружині до досягнення дитиною
трирічного віку, оскільки відповідач
працездатний, працює та має стабільний
заробіток, інших утриманців не має, на
утримання своєї дитини та позивача
сплачує аліменти за рішенням суду в
розмірі 14 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача щомісячно.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316,
ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р
І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 16 липня
2014 року - змінити в частині визначеного
розміру стягнутих аліментів в твердій
грошовій сумі - 400 гривень на розмір - 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
ОСОБА_2.

В іншій частині рішення Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 16 липня
2014 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Л.А. Черненкова

Судді
М.Ю.Петешенкова

О.Г. Дерев’янко