УХВАЛА

іменем україни

25 червня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27 до приватного
акціонерного товариства «Конкорд
Фінанс», публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго»,
третя особа - виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради, про
визнання права споживача, зобов'язання
вчинити дії за касаційними скаргами
приватного акціонерного товариства
«Конкорд Фінанс» та публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 4 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 та інші
зазначені вище позивачі звернулись до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що у результаті незаконного, на їх
думку, продажу будівлі гуртожитку у
приватну власність у 2006 році, а у
подальшому неодноразового його
перепродажу власником житлової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1 є приватне
акціонерне товариство «Конкорд
Фінанс» (далі - ПАТ «Конкорд Фінанс»).
Як наслідок, вони втратили можливість
приватизувати кімнати, в яких
проживають. З 2005 року з ініціативи
власників будівля не опалюється, від
чого вона руйнується, відновлювальний
ремонт місць спільного користування в
будівлі не проводиться. Відповідно до
вимог ст. ст. 15, 30 ЖК УРСР державний
контроль за використанням та
збереженням житлового фонду у м.
Дніпропетровську, незалежно від того,
хто є власником будівлі, має виконувати
виконавчий комітет Дніпропетровської
міської ради та спеціальний орган;
управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради. Проте
зазначені органи на їх звернення з
цього приводу повідомили, що будівля є
приватною власністю, а тому впливу
стосовно вирішення цих питань, у них не
має. Власник будівлі, ПАТ «Конкорд
Фінанс» повідомило, що не заперечує
проти укладення договору на поставку
електричної енергії, проте не з
товариством, а з мешканцями і
постачальником електричної енергії,
який, в свою чергу, повідомив, що
погоджується укласти договір з
балансоутримувачем,
ПАТ «Конкорд Фінанс». Оскільки власник
будівлі не бажає встановити відносини
з ними, як з наймачами чи орендарями
житла, просили визнати за ними право на
отримання електричної енергії за
договором постачання електричної
енергії за договором постачання
електричної енергії від постачальника
- суб'єкта природної монополії
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ
«ДТЕК Дніпрообленерго»), зобов'язати
ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» укласти з
ними договори на постачання
електричної енергії, зобов'язати
ПАТ «Конкорд Фінанс» укласти з ПАТ
«ДТЕК Дніпрообленерго» договір
постачання електричної енергії для
загальнобудинкових потреб будівлі.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 5
листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4
березня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позову про
зобов'язання вчинити дії скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення.
Зобов'язано ПАТ «Конкорд Фінанс»
укласти з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»
договір про постачання електричної
енергії у частину будівлі «А-4» за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить ПрАТ
«Конкорд Фінанс» на підставі договору
купівлі-продажу від 9 грудня 2005 року.
Зобов'язано ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»
укласти зі споживачами: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 договори про
користування електричною енергією за
місцем їх проживання у гуртожитку за
адресою: АДРЕСА_1. У решті рішення суду
залишено без змін.

У касаційних скаргах з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, ПАТ
«Конкорд Фінанс» просить скасувати
рішення апеляційного суду направити
справу на новий розгляд; ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги ПАТ «Конкорд Фінанс»
та ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
власник порушеного права може
скористатися не будь-яким, а конкретним
способом захисту свого права. Разом з
цим, право позивачів на отримання
послуг з електропостачання прямо
передбачено законодавством,
відповідачем не оспорювалось, і такий
спосіб ч. 2 ст. 16 ЦК України в частині
визначення переліку засобів
відновлення порушених прав, а тому
додаткового врегулювання судовим
рішенням даний вид суспільних відносин
не потребує.

Скасовуючи рішення суду та частково
задовольняючи позов, апеляційний суд
виходив із того, що поновлення прав
позивачів можливе лише за наявності
договірних відносин між ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» з власником
гуртожитку і з позивачами - мешканцями
гуртожитку; вимоги останніх про
зобов'язання відповідачів здійснити
відповідні дії по укладенню договорів
підлягають задоволенню у спосіб, який
обрано самими позивачами за їх заявою,
що відповідає ст. ст. 4, 5 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Проте погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Рішення апеляційного суду зазначеним
вимогам закону не відповідає.

Судами встановлено, що згідно
установчого договору закритого
акціонерного товариства
«Житлово-експлуатаційне управління»
будівля гуртожитку «А-4» за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва та
розпорядження регіонального
відділення Фонду державного майна у
Дніпропетровській області від
7 серпня 1997 року належала
відкритому акціонерному товариству
«Другий Дніпропетровський
авторемонтний завод». У подальшому
будівля гуртожитку неодноразово
відчужувалась. За останнім договором
купівлі-продажу від 9 грудня 2005 року
частину спірної будівлі було придбано
ЗАТ «Конкорд Фінанс».

У пункті 1.2 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 28 липня 1996 року № 28 (далі -
Правила № 28) визначено, що
населення - споживачі електричної
енергії - фізичні особи, які з метою
задоволення власних побутових потреб
споживають електроенергію для потреб
електроустановок, що належить їм за
ознакою права власності або
користування.

Відповідно до вимог пп. 1.3, 5.1 Правил № 28
постачання електричної енергії для
забезпечення потреб електроустановки
здійснюється на підставі договору про
постачання електричної енергії, що
укладається між її власником та
постачальником електричної енергії, а
споживання електроенергії без
договору не допускається.

Апеляційний суд зазначене не врахував
та виходив із того, гуртожиток по
АДРЕСА_1 обладнаний необхідною мережею
електропостачання, оскільки м.
Дніпропетровськ є повністю
електрифікованим. Однак не можна
погодитись з такими висновками
апеляційного суду, оскільки сама по
собі електрифікація міста не
підтверджує наявність
електроустановок в усіх жилих будівлях
міста. Тобто, рішення суду ґрунтується
на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60
ЦПК України.

Згідно п. 1.6, 1.9 Правил № 28 договір на
постачання електричної енергії має
бути укладений постачальником
електричної енергії з усіма
споживачами, об'єкти яких розташовані
на території здійснення ним
ліцензованої діяльності постачальника
електричної енергії.

Відповідно до положень п. 3.5 Правил
споживання електричної енергії для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від
26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила №
1357) здійснюється на підставі договору
про користування електричною енергією
між споживачем і енергопостачальником.
Енергопостачальники, що здійснюють
постачання електричної енергії на
закріпленій території, не мають права
відмовити споживачу в укладенні
договору.

У п. 7 Правил № 1357 зазначено, що для
споживання електроенергії новий
наймач (власник) квартири або іншого
об'єкта повинен звернутися до
енергопостачальника для укладення
договору про користування електричною
енергією. У Правилах чітко вказано, що
звернутись до енергоспостачальника із
заявою про зміну наймача (власника)
квартири та про необхідність укладення
договору про користування електричною
енергією має право саме наймач або
власник житлового об'єкта, а не будь-яка
особа, що бажає отримувати електричну
енергію на об'єкт, що їй не належить.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
електроенергетику» споживачі
електричної енергії мають право на
підключення електричної мережі у
випадку виконання Правил користування
електричною енергією.

У ст. 26 цього Закону зазначено, що
споживання електроенергії можливо
лише на підставі договору з
енергопостачальником.

ПАТ «Конкорд Фінанс» не заперечувало
право позивачів на отримання
електричної енергії, однак для
укладення окремих договорів про
користування електричною енергією і
отримання електричної енергії на
підставі даних договорів є встановлена
законодавством певна процедура, яка
передбачає, перш за все, надання
документів, підтверджуючих той факт, що
особа є власником чи наймачем
житлового об'єкта.

Для укладення договору між
енергопостачальником і побутовим
споживачем, споживач зобов'язаний
виконати технічні умови - це документ,
що видається споживачу
енергопостачальником і містить
перелік технічних вимог, які необхідно
виконати для приєднання
електроустановок нового споживача до
електромережі, реконструкції діючих
електроустановок споживача або зміни
категорії надійності
електропостачання споживача. Надання
технічних умов є платою послугою. Для
кожного споживача повинні бути
встановлені прилади обліку, які
відповідно до вимог п. 8 Правил № 1357
мають бути придбані, встановлені,
підключені енергопостачальником, а їх
вартість та вартість послуг з
встановлення оплачена.

Крім того, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»
як постачальник електричної енергії
тільки здійснює постачання
електричної енергії зовнішніми
електромережами до багатоквартирного
житлового будинку, електроенергія до
квартир мешканців будинку передається
внутрішньобудинковими мережами
балансоутримувача будинку (ПАТ
«Конкорд Фінанс»), який несе
відповідальність за належний
технічний стан електромереж.

Пунктом 2.2 Правил № 28 встановлено межу
експлуатаційної відповідальності між
споживачем і електропередавальною
організацією за технічний стан і
обслуговування електроустановок
напругою до 1 000 Вт.

Згідно Правил утримання жилих будинків
та прибудинкових територій, які
затверджені наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76 саме
балансоутримувач будинку утримує на
балансі відповідне майно, веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонті та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 214, 316
ЦПК України зазначене не врахував, не
перевірив, чи виконувались ПАТ
«Конкорд Фінанс» необхідні технічні
вимоги, чи встановлювались
енергопостачальником прилади обліку,
що є обов'язковою умовою для укладення
договору між енергопостачальником і
споживачем.

Відповідно до вимог ст. 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно
до ст. 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Перш за все, свобода договору означає
право громадян або юридичних осіб та
інших суб'єктів цивільного права
вступати чи утримуватися від вступу у
будь-які договірні відносини. Свобода
договору проявляється також у
можливості наданій сторонами
визначати умови такого договору.

За таких обставин, апеляційний суд
всупереч вимогам ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК
України не з'ясував, чи має гуртожиток
необхідні умови для постачання
електричної енергії, чи забезпечений
він електроустановками, оскільки за їх
відсутності електропостачання
неможливе, а, відтак, неможливе і
укладення договору про постачання
електричної енергії; не врахував, що
примушування ПАТ «Конкорд Фінанс»
укласти договір є порушенням його
права на свободу договору, чи визначена
межа експлуатаційної відповідальності
між споживачем і електропередавальною
організацією.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, рішення апеляційного суду
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги приватного
акціонерного товариства «Конкорд
Фінанс» та публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4
березня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко