печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

29 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фаркош Ю.А.,

при секретарі - Дружук Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву позивача
ОСОБА_1 про забезпечення її позову до АТ
«Дельта Банк», третя особа ПАТ
«Сведбанк» про визнання кредитного
договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом до АТ «Дельта Банк» про
визнання кредитного договору
недійсним.

В судовому засіданні 29.10.2014 позивач
звернулась до суду із заявою, в якій з
метою забезпечення позову просить суд
заборонити АТ «Дельта Банк" проводити
дії, спрямовані на відступлення права
вимоги за спірним договором до
позивача третім особам. В
обгрунтування заяви вказує, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи робити неможливим
виконання рішення суду у випадку
задоволення заявлених вимог.

Заслухавши думку представників
позивача, які підтримали заяву,
представника відповідача, який
заперечив проти заяви, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пункт 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає,
що заява про забезпечення позову має
містити, зокрема, обґрунтування виду
забезпечення, який належить
застосувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України в
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, які
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснення Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22 грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
суд, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення про задоволення позову.

Як вбачається зі змісту заяви, позивач
просить суд заборонити АТ «Дельта Банк"
проводити дії, спрямовані на
відступлення права вимоги за спірним
договором до позивача третім особам.
Разом з тим, позивачем не надано та не
зазначено доказів того, що невжиття
даних заходів забезпечення позову
зможе в подальшому утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Також позивачем не надано належних та
допустимих доказів, які б давали
підстави вважати, що відповідач має
намір ухилятися від виконання рішення
суду саме у спосіб відступлення права
вимоги за спірним договором чи
реалізації кредитного портфеля.

Додана до заяви інформація з інтернет
ресурсу не може вважатись належним та
допустимим доказом зазначених
позивачем обставин.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
заяви позивача про забезпечення
позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача
ОСОБА_1 про забезпечення її позову до АТ
«Дельта Банк», третя особа ПАТ
«Сведбанк» про визнання кредитного
договору недійсним, -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через
Печерський районний суд м. Києва до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Ю.А.Фаркош