АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/113/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1441/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,
суддів
Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Сацюк Г.О.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Ханаса Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Підволочиському
районі Тернопільської області,
Підволочиського районного споживчого
товариства Тернопільської області про
визнання права на отримання страхової
виплати в повному розмірі, стягнення
одноразової допомоги, витрат на
придбання ліків та відшкодування
моральної шкоди за апеляційними
скаргами ОСОБА_1, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Підволочиському
районі Тернопільської області на
рішення Волочиського районного суду
Хмельницької області від 15 травня 2014
року,

встановила:

У січні 2014 ОСОБА_1 звернувся до
суду з уточненим у подальшому позовом
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Підволочиському районі Тернопільської
області (далі - відділення Фонду),
Підволочиського районного споживчого
товариства Тернопільської області
(далі - Підволочиське РСТ) про визнання
права на отримання страхової виплати в
повному розмірі, стягнення одноразової
допомоги, витрат на придбання ліків та
відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що з 20 лютого 2008
року до 18 червня 2009 року він працював
робітником у ремонтно-будівельній
дільниці Підволочиського районного
споживчого товариства Тернопільської
області (далі - РБД Підволочиського
РСТ). Під час роботи 25 лютого 2008 року
позивач отримав травму у вигляді
травматичної ампутації чотирьох
пальців лівої руки. Внаслідок
нещасного випадку на виробництві він
втратив працездатність не менш як на
одну третину, втрата загальної
працездатності позивача склала 45%. У
зв'язку з цим, відділення Фонду
призначило та виплатило йому 17947 грн. 60
коп. одноразової допомоги, розмір якої
зменшено на 20% згідно рішення комісії з
питань охорони праці Підволочиського
РСТ. Зменшення страхової виплати є
безпідставним, оскільки при настанні
нещасного випадку позивачем не
порушено нормативних актів про охорону
праці, а названа комісія не вправі була
розглядати це питання. Також
відділення Фонду не відшкодувало йому
2659 грн. 11 коп. витрат на придбання ліків,
внаслідок чого позивачеві завдано
душевних страждань.

За таких обставин ОСОБА_1 просив
суд визнати його право на отримання
страхової виплати одноразової
допомоги в повному розмірі, стягнути з
відділення Фонду на свою користь 4486
грн. 90 коп. недоплаченої одноразової
допомоги, 2659 грн. 11 коп. витрат на
придбання ліків і 1898 грн. моральної
шкоди.

Рішенням Волочиського районного
суду Хмельницької області від 15 травня
2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з відділення Фонду на користь
ОСОБА_1 2659 грн. 11 коп. витрат на
придбання ліків. В решті позову
відмовлено.

Суд виходив з того, що ушкодження
здоров'я ОСОБА_1 сталося не лише з вини
роботодавця, а й унаслідок порушення
потерпілим нормативних актів про
охорону праці, тому відділення Фонду
правомірно зменшило розмір
одноразової допомоги позивачеві на 20%.
Після нещасного випадку ОСОБА_1 поніс
витрати на лікування, розмір яких
підтверджено належними доказами, тому
ці витрати мають бути відшкодовані
відділенням Фонду. Разом із тим, діями
останнього позивачеві не завдано
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду в
частині відмови в позові про визнання
права на отримання страхової виплати в
повному розмірі, стягнення одноразової
допомоги та відшкодування моральної
шкоди й ухвалити нове рішення про
задоволення цих вимог посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

В апеляційній скарзі відділення
Фонду просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення про відмову в
позові посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Представник Підволочиського РСТ,
який у встановленому порядку
оповіщений про час і місце судового
засідання, до суду не з'явився.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а
апеляційну скаргу відділення Фонду
слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Разом із тим, зазначеним вимогам
закону оскаржуване рішення не
відповідає.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги і
заперечення сторін, неправильно
витлумачив ч. 4 ст. 34 Закону України від
23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV).

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушенням судом норм
матеріального права оскаржуване
рішення в частині стягнення витрат на
придбання ліків підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Встановлено, що з 20 лютого 2008 року
до 18 червня 2009 року ОСОБА_1 працював
робітником у ремонтно-будівельній
дільниці РБД Підволочиського РСТ. 25
лютого 2008 року з ним стався нещасний
випадок на виробництві, внаслідок чого
позивач отримав травму у вигляді
травматичної ампутації чотирьох
пальців лівої руки.

За результатами розслідування
нещасного випадку 11 березня 2008 року
спеціальною комісією складено акт
форми Н-1, згідно якого даний випадок
пов'язаний з виробництвом, разом із тим,
ушкодження здоров'я ОСОБА_1 сталося й
унаслідок порушення потерпілим норм
ст. 14 Закону України від 14 жовтня 1992
року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (далі
- Закон № 2694-ХІІ).

Рішенням медико-соціальної
експертної комісії (далі - МСЕК) від 27
травня 2008 року ОСОБА_1 встановлено
стійку втрату професійної
працездатності на 50% довічно.

Комісія з питань вирішення спорів
при відділенні Фонду своїм рішенням
від 11 липня 2008 року № 18 зменшила розмір
одноразової допомоги ОСОБА_1 на 20%.

На підставі постанови відділення
Фонду від 12 червня 2008 року позивач
отримав одноразову допомогу в зв'язку з
стійкою втратою професійної
працездатності в розмірі 17947 грн. 60 коп.
(22434,50-4486,90).

Зазначені обставини визнані
сторонами, підтверджуються наявними в
справі письмовими доказами та
встановлені рішенням Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 14 березня 2012 року.

Статтею 173 КЗпП України
встановлено, що шкода, заподіяна
працівникам каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
надаються послуги по страхуванню від
нещасного випадку на виробництві,
зокрема, з відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків.

В силу ч. 1 ст. 9 Закону № 2694-ХІІ
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або у разі смерті
працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

У разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку:
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати йому або особам, які
перебували на його утриманні
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; забезпечити
потерпілому разом із відповідними
службами охорони здоров'я за
призначенням лікарів повний обсяг
постійно доступної раціонально
організованої медичної допомоги, яка
повинна включати забезпечення
необхідними лікарськими засобами,
протезами, ортопедичними, корегуючими
виробами, окулярами, слуховими
апаратами, спеціальними засобами
пересування, зубопротезування (за
винятком протезування з дорогоцінних
металів) /п.п. «б» п. 1, п.п. «д» п. 5 ч. 1 ст. 21
Закону № 1105-ХІV/.

Як передбачено абз. 1, 3 ч. 2 ст. 34
Закону № 1105-ХІV, у разі стійкої втрати
професійної працездатності,
встановленої МСЕК, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
проводить одноразову страхову виплату
потерпілому, сума якої визначається із
розрахунку середньомісячного
заробітку потерпілого за кожний
відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, але не
вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески до Фонду. Якщо
комісією з розслідування нещасного
випадку встановлено, що ушкодження
здоров'я настало не тільки з вини
роботодавця, а й внаслідок порушення
потерпілим нормативних актів про
охорону праці, розмір одноразової
допомоги зменшується на підставі
висновку цієї комісії, але не більш як
на 50 відсотків.

У разі встановлення комісією з
розслідування нещасного випадку, що
ушкодження здоров'я настало не лише з
причин, що залежать від роботодавця, а і
внаслідок порушення потерпілим
нормативних актів про охорону праці,
розмір одноразової допомоги підлягає
зменшенню, але не більше як на 50
відсотків. Відсоток зменшення розміру
одноразової допомоги визначається
рішенням комісії з питань охорони
праці підприємства, а в разі, якщо вона
не створена, комісії з питань вирішення
спорів при робочих органах виконавчої
дирекції Фонду (п. 3.5.3 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року № 24 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 22 червня
2007 року за № 715/13982).

У відповідності до п. 3.2 Положення
про комісію при виконавчій дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України з
питань вирішення спорів, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 1 листопада 2001
року № 37, до компетенції цієї комісії
віднесено вирішення спорів щодо
зменшення розміру одноразової
допомоги потерпілому на виробництві (у
разі встановлення комісією з
розслідування нещасного випадку, що
ушкодження здоров'я настало не лише з
причин, що залежать від роботодавця, а і
внаслідок порушення застрахованою
особою нормативних актів про охорону
праці.

Комісією з розслідування
нещасного випадку встановлено, що
ушкодження здоров'я ОСОБА_1 настало й
внаслідок порушення потерпілим норм
ст. 14 Закону № 2694-ХІІ.

ОСОБА_1 не оскаржує висновки цієї
комісії, викладені в акті спеціального
розслідування нещасного випадку форми
Н-5 (а.с. 22-23) та в акті про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
форми Н-1 (а.с. 20-21).

Матеріали справи свідчать, що
комісія з питань охорони праці не була
створена у РБД Підволочиського РСТ
відповідно до ст. 16 Закону № 2694-ХІІ.

За таких обставин комісія з
питань вирішення спорів при відділенні
Фонду вправі була вирішити питання про
визначення відсотку зменшення розміру
одноразової допомоги, що підлягала
виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з стійкою
втратою ним професійної
працездатності.

Оцінивши в сукупності досліджені
докази, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що
відділення Фонду правомірно зменшило
розмір одноразової допомоги
позивачеві на 20%.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують даного висновку суду.

Та обставина, що комісія з питань
охорони праці Підволочиського РСТ, яке
є засновником РБД Підволочиського РСТ,
2 червня 2008 року (протокол № 1) і 30
жовтня 2008 року (протокол № 2) розглядала
питання щодо зменшення розміру
одноразової допомоги, яка підлягала
виплаті ОСОБА_1, не має правового
значення для правильного вирішення
справи.

В цій частині рішення суду
ґрунтується на повно і всебічно
досліджених обставинах справи та
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Разом із тим, вирішуючи позов
ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат на
придбання ліків суд припустився
помилки.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону №
1105-ХІV Фонд соціального страхування від
нещасних випадків фінансує витрати на
медичну та соціальну допомогу, в тому
числі на додаткове харчування,
придбання ліків, спеціальний медичний,
постійний сторонній догляд, побутове
обслуговування, протезування,
санаторно-курортне лікування,
придбання спеціальних засобів
пересування тощо, якщо потребу в них
визначено висновками МСЕК.

Частинами 1, 2 статті 36 Закону №
1105-ХІV встановлено, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
розглядає справу про страхові виплати
на підставі заяви потерпілого або
заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів і приймає
відповідні рішення у десятиденний
строк, не враховуючи дня надходження
зазначених документів. Рішення
оформляється постановою, в якій
зазначаються дані про осіб, які мають
право на страхові виплати, розміри
виплат на кожного члена сім'ї та їх
строки або обґрунтування відмови у
виплатах; до постанови додаються копії
необхідних документів.

В силу п.п. 1, 2, 4, 7 розділу ІІ
Положення про організацію лікування,
медичної реабілітації та забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання лікарськими засобами та
виробами медичного призначення,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
9 червня 2010 року № 18 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 8 липня
2010 року за № 489/17784), облік потерпілих,
які мають право на забезпечення
лікарськими засобами, виробами
медичного призначення, ведуть робочі
органи виконавчої дирекції Фонду за
місцем реєстрації.

Для взяття на облік потерпілий
(законний представник потерпілого)
повинен подати до робочих органів
виконавчої дирекції Фонду такі
документи: а) заяву; б) копію
висновку медико-соціальної експертної
комісії (далі - МСЕК) про потребу у
забезпеченні лікарськими засобами,
виробами медичного призначення; в)
копію індивідуальної програми
реабілітації, затверджену МСЕК (у разі
наявності); г) перелік
необхідних лікарських засобів, виробів
медичного призначення, визначений
лікарсько-консультативною комісією
закладу охорони здоров'я (поновлюється
під час кожного призначення ліків, але
не рідше одного разу на рік); ґ) виписку
з медичної карти амбулаторного хворого
(поновлюється щороку).

Підставою для фінансування
витрат на лікарські засоби, вироби
медичного призначення є висновок МСЕК
про потребу потерпілого у такій
допомозі.

Рішення про відшкодування витрат
потерпілому, законному представнику
потерпілого, роботодавцеві
приймається протягом 10 днів з дня
отримання всіх документів, що
підтверджують їх витрати.

З матеріалів справи вбачається,
що МСЕК не визначала потреби ОСОБА_1 у
медичній допомозі та не вирішувала
питання щодо забезпечення його
необхідними лікарськими засобами.
Висновок МСЕК про надання позивачеві
такої допомоги відсутній.

В свою чергу, ОСОБА_1 не звертався
до відділення Фонду з заявою про взяття
його на облік як особи, що має право на
забезпечення лікарськими засобами та
виробами медичного призначення, не
подав до відділення Фонду всіх
документів, які визначали його право на
таку страхову виплату, внаслідок чого
відділення Фонду не приймало рішення з
цього питання.

Таким чином, у суду були відсутні
підстави для стягнення з відділення
Фонду на користь ОСОБА_1 витрат на
придбання ліків.

Не врахувавши фактичних обставин
справи та норм чинного законодавства,
суд першої інстанції помилково виходив
з того, що вказані вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими.

На думку апеляційного суду, в цій
частині позов ОСОБА_1 є безпідставним і
не підлягає задоволенню.

Права ОСОБА_1 не порушені, тому суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що підстави для стягнення з
відділення Фонду на його користь
моральної шкоди відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Підволочиському
районі Тернопільської області
задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного
суду Хмельницької області від 15 травня
2014 року про стягнення витрат на
придбання ліків скасувати та ухвалити
в цій частині вимог нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Підволочиському
районі Тернопільської області про
стягнення 2659 грн. 11 коп. витрат на
придбання ліків відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції -
Намистюк В.П.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 30