Ухвала

іменем україни

09 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
м. Ірпеня Київської області до
Коцюбинської селищної ради Київської
області, ОСОБА_1, третя особа -
Комунальне підприємство «Святошинське
лісопаркове господарство», про
визнання недійсним рішення, державного
акта на право власності на землю та
визнання права власності на земельну
ділянку,

в с т а н о в и л а:

Прокурор м. Ірпеня Київської області
звернувся до суду з позовом до
Коцюбинської селищної ради Київської
області, ОСОБА_1, третя особа - КП
«Святошинське лісопаркове
господарство», про визнання недійсним
рішення, державного акта на право
власності на землю та визнання права
власності на земельну ділянку

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 12 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 14 серпня 2014 року, позов задоволено
частково.

Визнано недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 24
грудня 2008 року № 1804/25-5 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1».

Визнано недійсним державний акт серії
ЯЗ № 449585 на право власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:01:040:0042, виданий на ім'я ОСОБА_1

У решті позову відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, частково
задовольняючи позов, виходив із того,
що перспективний план розвитку села не
є містобудівною документацією та не
може бути підставою для прийняття
рішення щодо відведення земельної
ділянки. Спірна земельна ділянка
знаходиться за межами смт Коцюбинське,
тому селищна рада не мала повноважень
щодо її передачі до приватної
власності ОСОБА_1

Ураховуючи, що рішення ради не
відповідає вимогам закону, державний
акт, виданий на підставі такого
рішення, має бути визнаний недійсним.

Оскільки на момент прийняття рішення
Коцюбинською селищною радою Київської
області від 24 грудня 2008 року № 1804/25-5
межі смт Коцюбинського у передбаченому
законом порядку не були визначені та
встановлені, суд першої інстанції
дійшов висновку про незаконність
зазначеного рішення Коцюбинської
селищної ради як такого, що не
відповідає положенням п. 12 Перехідних
положень та ст. 12 ЗК України. Суд
відмовив у задоволенні позовних вимог
в частині визнання права власності
держави на земельну ділянку, оскільки
дані вимоги не конкретизовані,
безпідставні та такі, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Задовольняючи вимоги позивача щодо
визнання недійсним державного акта на
право власності на землю серії ЯЗ №
449585, виданого на ім'я ОСОБА_1, суд
виходив із того, що такий акт виданий на
підставі оспорюваного рішення, що
визнається недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 12 квітня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 14 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
О.І. Євтушенко

В.І. Журавель