Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/28/14-ц

03 листопада 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді:
Міськевич О.Я.,

секретаря: Боєчко
О.Р.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк", ТзОВ "Кей-Колект" про
визнання договору поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" та ТзОВ "Кей-Колект" про
визнання недійсним договору поруки
№2/0-П від 27.11.2007 року.

В обгрунтутваня позовних вимог
посилається на те, що в провадженні
Надвірнянського районного суду
знаходилась справа за позовом ТзОВ
"Кей-Колект" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
про стягнення боргу за кредитним
договором. 18.12.2013р. нею отримано
рішення Надвірнянького районного суду
Івано Франківської області яким позов
задоволено .

З даного судового рішення йому стало
відомо, що нібито між ним та
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» (у відповідності
до вимог ЗУ «Про акціонерні
товариства» змінено найменування на
ПАТ «УкрСиббанк») було укладено
27.11.2007р.договір поруки №2/0-П,
згідно з яким, він зобов'язався перед
кредитором відповідати за невиконання
ОСОБА_3 усіх її зобов'язань перед
кредитором, що виникають з договору про
надання споживчого кредиту №0 від
27.11.2007р., відповідно до якого остання
отримала кредит на суму 175 000,00доларів
США. Також з судового рішення йому
стало відомо, що між ТзОВ «Кей-Колект»
та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір
факторингу №1 та, як наслідок перехід
права вимоги за зобов'язаннями, які
виникли у ОСОБА_3 на підставі
кредитного договору №0 від
27.11.2007р., у ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як
поручителів.

Однак, зазначений вище договір поруки
він не підписував та не поручався за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором. Також йому стало
відомо , що між ПАТ "УкрСиббанк" та
Кей-Колект" було укладено договір
факторингу, та як наслідок - перехід
права вимоги за зобов'язаннями, які
виникли по кредитному договору у
ОСОБА_3, та поручителів. Оскільки
оспорюваний договір поруки він не
підписував, йому не було відомо про
його існування до 2013 року, тому вважає,
що строк позовної даності ним
пропущений з поважних причин.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав заявлені
позивачем вимоги з підстав, наведених в
позовній заяві, просить позов
задоволити, поновити строк позовної
давності, визнати недійсним договір
поруки № 2/0-П, укладений 27.11.2007
року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2, а
також стягнути судові витрати по
справі згідно представлених квитанцій.

Представник відповідача ПАТ
"УкрСибБанк" в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, про
день та час слухання справи
повідомлений завчасно і належним
чином, про що свідчать поштові
розписки. При причини неявки чи
слухання справи в його відсутність
заяви суду не подавав.

Представник відповідачв ТзОВ
"Кей-Колект" в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, про
день та час слухання справи
повідомлений завчасно і належним
чином, про що свідчать поштові
розписки. При причини неявки чи
слухання справи в його відсутність
заяви суду не подавав.

Сторони, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про зміну
місця свого проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження під
час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається по
останньому відомому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

Тому зі згоди сторони позивача суд
ухвалює рішення в порядку заочного
розгляду справи на підставі наявних у
справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення позовних вимог та
з'ясувавши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч.1 ст.554
ЦК України).

Як установлено судом, за кредитним
договором № від 27.11.2007 року,
укладеним між Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк" та
ОСОБА_3, остання отримала кредит в сумі
175000 дол.США. З метою забезпечення
виконання ОСОБА_3 своїх кредитних
зобов'язань 27.11.007 року було укладено
договір поруки № 2/0-П, за яким
ОСОБА_2 поручився за виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором в
повному обсязі (а.с. 104).

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
зокрема: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятись у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним; правочин,
що вчиняється батьками (усиновлювачам),
не може суперечити права та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 6 листопада 2009 року №9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" роз'яснено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені ст.203 ЦК, саме на
момент вчинення правочину.

Відповідно до ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст. 218 ЦК України,
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність.

Згідно з висновком судової
почеркознавчої експертизи№ 09/03-383,
проведеної 23.09.2014року
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Івано-Франківській
області, вбачається, що підписи від
імені ОСОБА_2 в графі «поручитель»на
договорі поруки №2/0-П від 27.11.2007
року укладеномиу між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк"та ОСОБА_2 виконані не
ОСОБА_2, а іншою особою; (а.с.90-97).

Зазначений висновок судової
почеркознавчої експертизи відповідно
до ст.58-60ЦПК України є належним доказом
доводів позивача про те, що він
оскаржуваний договір поруки не
підписував, тому не укладав.

З тексту зазначеного договору поруки
вбачається, що ОСОБА_2 не уповноважував
іншу особу від його імені укласти такий
договір.

За таких обставин, оскільки зазначений
договір поруки ОСОБА_2 не підписував,
ним не укладався, за підстав ч.3 ст. 203 та
ч. 1 ст. 125 ЦК України такий договір
підлягає визнанню недійсним.

Оскільки про наявність оспорюваного
договору поруки позивач довідався
тільки на початку грудня 2013р. після
отримання судового рішення, суд
прийшов до висновку, що ним не
пропущено строк звернення з позовом до
суду і порушене право підлягає захисту.

Враховуючи , що договір поруки від
27.11.2007 року був укладений між ОСОБА_2 та
АКІБ "УкрСиббанк" (на даний час змінено
найменування на ПАТ "УкрСиббанк"), і
який в подальшому згідно договору
факторингу №1 від 12.12.2011 року передав
право вимоги за кредитними
зобов'язаннями ТзОВ "Кей-Колект", тому
суд прийшов до висновку, що судові
витрати по справі, які пов'язані зі
сплатою судового збору та за
проведення судової експертизи
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
слід покласти на ПАТ "УкрСиббанк".

На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207,
215-217, 236, 575, 583 ЦК України, керуючись
ст.ст.88, 197, 213- 216, 218, 224 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовільнити.

Визнати недійсним договір поруки №
2/0-П від 27.11.2007 року, укладений між
ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк".

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на користь
ОСОБА_2 1129грн 88коп.. судових витрат по
справі.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено
07.11.2014р.