Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2014 Справа №607/12553/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та
додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання дочки
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі, в розмірі по 700 грн.,
щомісячно починаючи з моменту
пред'явлення позову в суд та до
досягнення дитиною повноліття. В
обґрунтування вказаних вимог зазначає,
що відповідач добровільно не бажає
брати участі в утриманні дочки, яка
проживає з нею та перебуває на повному
її утриманні. В процесі розгляду
справи, а саме 18 серпня 2014 року,
позивачка збільшила позовні вимоги та
просила також стягнути з відповідача
1'222,5 грн. додаткових витрат на
утримання дитини. Ці вимоги мотивує
тим, що ОСОБА_3 лікувалась в поліклініці
«Медікус» з діагнозом: Міопія слабкого
ступеня за спазмом акомодації обох
очей, за що нею було оплачено 1'005 грн.
Також дочка проходила медичні
процедури вартістю 360 грн. Окрім цього
дитина займається у клубі спортивного
танцю «АРС» і вартість таких занять
склала 1'080 грн. У судовому засіданні
ОСОБА_1 зазначила, що помилилась в
розрахунку витрат на оплату занять
дитини у секції спортивного танцю і
вони мають бути на 90 грн. від суми про
яку вона зазначала первинно, тобто 990
грн., а не 1'080 грн. Вважає, що половину з
усіх додаткових витрат повинен
відшкодувати відповідач, як батько
ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивачка як
первинні так і збільшені позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, забезпечивши явку свого
представника - ОСОБА_5, який позов
визнав частково, а саме вважає, що з
відповідача слід стягувати аліменти в
твердій грошовій сумі у розмірі 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, оскільки він ніде не
працює та не має змоги сплачувати по 700
грн. щомісячно. Щож до стягнення
додаткових витрат, то у цій частині
просить відмовити повністю, оскільки
позивачкою не доведено факту існування
необхідності проходження дитиною
лікувальних процедур, а доказом цього
може бути лише висновок медичної
комісії. Вказує також, що немає
рекомендацій щодо необхідності ОСОБА_3
займатись у секції спортивного танцю, а
витрати за вересень 2013 року по травень
2014 року становлять 990 грн., а не 1'080 як
зазначає позивачка. Окрім цього вказує,
що відповідач відкрив дочці у банку
депозитний рахунок з внесенням на
нього 500 грн., згідно якого бере на себе
зобов'язання щомісячно оплачувати
кошти до досягнення дитиною
повноліття.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, перевіривши та
оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась
дочка ОСОБА_3. Дана обставина,
встановлена рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 06 червня 2014 року,
ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (№
607/7247/14-ц) і, в силу ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), доказуванню не підлягає.

З довідки № 705 від 09 липня 2014 року,
виданої Білецькою сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області встановлено, що дитина
проживає разом з матірю.

Як стверджує ОСОБА_1 у позовній заяві та
чого не заперечив ні відповідач, ні
його представник, ОСОБА_2 з березня 2008
року не надає коштів на утримання
ОСОБА_3, тому вона повністю перебуває на
утриманні матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 180 СК України передбачено,
що за домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

Однак такої домовленості між
позивачкою та відповідачем не
досягнуто, тому слід врегулювати ці
відносини рішенням суду.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
і присуджується у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі. (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Документів за допомогою яких можна
було б охарактеризувати матеріальне
становище позивачки суду надано не
було.

Щож до відповідача, то як вбачається з
копії довідки від 08 серпня 2014 року,
виданої Білецькою сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області, після закінчення навчання він
не працював та не працював по дату її
видачі.

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_1
відомості у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо ОСОБА_6 -
відсутні. Дана інформація до уваги
судом не беруться, оскільки як
вбачається з примітки, котра міститься
у цій же довідці вказаний реєстр
знаходиться у стані формування, у
зв'язку з цим, станом на 07 серпня 2014 року
відомості про юридичних
осіб-підприємців є неповними.
Інформація про юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
зареєстрованих до 01 липня 2004 року те
включена до Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Відміткою Тернопільського
міськрайонного центру зайнятості,
проставленою на копії паспорта
громадянина України ОСОБА_2,
стверджується, що станом на 08 серпня 2014
року він як безробітний не
зареєстрований.

Незважаючи не те, що з наданих суду
документів вбачається, що ОСОБА_2 ніде
не працю, це не звільняє його від
обов'язку утримувати свою дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України,
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, зокрема те, що
відповідно до довідки від 12 серпня 2014
року, виданої у поліклініці
тернопільського районного
територіального медичного об'єднання,
вона перебуває на обліку у лікаря
оторалинголога та проходить курси
фітотерапевтичного лікування в ТРТМО;
стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, а саме те, що суду
не надано відомостей про відсутність у
відповідача за своїм станом здоров'я
можливості виконувати обов'язки по
утриманню дочки. Також судом взято до
уваги відсутність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатної дружини,
дочки, сина.

Суд бере до уваги той факт, що 18 серпня
2014 року відповідач відкрив ОСОБА_3 у
публічному акціонерного товаристві
«КРЕДОБАНК» вкладний рахунок до 23
жовтня 2025 року та вніс на нього 500 грн.

Таким чином суд, враховуючи фінансові
потреби дитини, та можливості батька
вважає, що розмір аліментів, котрі
просить стягувати позивачка слід дещо
зменшити та приходить до висновку, що
із відповідача в користь позивачки
слід стягнути на утримання ОСОБА_3 - по
500 грн., щомісячно, починаючи з 26 червня
2014 року і до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць, слід допустити до негайного
виконання.

Окрім цього, відповідно до ст. 185 СК
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Як вбачається з довідки № 37 від 11 липня
2014 року, виданої директором
поліклініки «Медікус» приватного
підприємства «Любанок», ОСОБА_3
проходила курс плеопто-ортопедичного
лікування з 28 квітня 2014 року по 08 травня
2014 року у вказаній поліклініці з
діагнозом міопія слабкого ступеня зі
спазмом акомодації обох очей. Вартість
лікування становила 1'005 грн. Ці кошти
позивачка оплатила, про що свідчать
квитанція № 1122.665.8 від 21 травня 2014 року
(690 грн.) та № 0.0.287528038.1 від 13 серпня 2014
року (315 грн.)

Також, відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордера № 778,
виданої за підписом касира
тернопільського районного
територіального медичного об'єднання,
від ОСОБА_3 прийнято 360 грн. за
процедури.

ОСОБА_3 займається у Клубі Спортивного
танцю «АСР» (далі - КСТ «АРС») з 01
вересня 2013 року та приймає участь у
щорічних платних змаганнях. Щомісячна
оплата занять становить 120 грн. Дані
факти стверджуються довідкою, виданою
31 липня 2014 року за підписом президента
КСТ «АРС». У період часу з вересня 2013
року по травень 2014 року за заняття у
вказаній секції було оплачено 990 гр., що
стверджується копіями відомостей на
виплату грошей за відповідні місяці.

Отож позивачка витратила 2'355 грн. на
лікування та забезпечення фізичного
розвитку дитини, половину з яких
зобов'язаний компенсувати відповідач.

Посилання його представника на
відсутність висновку МСЕК як
обставину, що виключає можливість
стверджувати про наявність у дитини
будь-якого захворювання та
необхідності її лікування визнані
судом неспроможними, оскільки вказана
медична комісія є не єдиним органом
охорони здоров'я здатним встановлювати
діагноз та призначати лікування, а тому
її висновок не може бути виключною
обставиною для встановлення у людини
яких-небудь захворювань.

Також залишені поза увагою суду
посилання представника відповідача на
необхідність відповідних рекомендацій
аби ОСОБА_3 займалась у секції
спортивного танцю, так як з вказаної
вище довідки № 37 від 11 липня 2014 року
вбачається, що з її діагнозом їй
рекомендовано нагляд окуліста за
місцем проживання, здоровий режим,
сидіти в школі за 1-2 партою середнього
рядку, нагляд в динаміці, проходити
курси плеопто-ортопедичного лікування
2 рази на рік. Жодних протипоказань щодо
занять танцями не встановлено. Обирати
секції, групи, слідувати, підтримувати
і стимулювати духовий та фізичний
розвиток дити є обов'язком батьків і у
виборі таких занять вони частково
обмежені лише волею самої дитини та
медичними показаннями лікарів.
Необхідності у будь-чиїх рекомендаціях
для того щоб дитина обирала той, чи
інший вид спорту або вид занять не
існує не може існувати, оскільки
суперечить конституційному праву
кожної людини займатись усіма видами
діяльності, що не заборонені Законом.

В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача в
користь держави підлягають стягненню
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 182, 185 СК України ст.ст.
10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 в користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 щомісячно в
розмірі 500 грн. до досягнення нею
повноліття, починаючи з 28 липня 2014 року.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах сум платежів за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
1'132,50 грн. понесених додаткових витрат
на утримання ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На винесене рішення може бути подана
апеляційна скарга до Тернопільського
апеляційного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько