Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Компанії «Вашингтон Інтернешнал Груп
Інк.» (Washington International Group Inc.), Компанії
«Меджик 1 Круіз Лайн Корпорейшен» (Magic 1
Cruise Line Corporation), відкритого страхового
акціонерного товариства «Інгосстрах»
про стягнення компенсації за втрату
життя, особистих речей, стягнення
невиплаченої заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою Компанії
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(Washington International Group Inc.), Компанії «Меджик
1 Круіз Лайн Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line
Corporation), відкритого страхового
акціонерного товариства «Інгосстрах»,
поданою їх представником ОСОБА_5, на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 26 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_1., ОСОБА_2
звернулись до суду з указаним позовом,
в якому просили стягнути з
відповідачів солідарно компенсацію за
трудовим контрактом в розмірі 89 100
доларів США, заборгованість по
заробітній платі в розмірі 989 доларів
США, вартість втрачених речей у розмірі
3 тис. доларів США, проценти у розмірі 10
705,23 доларів США за неналежне виконання
грошового зобов'язання, моральну шкоду
у розмірі 50 тис. доларів США, витрати у
розмірі 10 604 доларів США, пов'язані з
арештом судна т/х "Міраж-1", витрати у
розмірі 4 271 грн 72 коп. (еквівалентно 534,43
доларів США), понесені на оплату
перекладачів, видачу довіреностей та
інше, витрати зі сплати відсотків у
розмірі 22 620 грн (еквівалентно 2 829,97
доларів США) згідно договору займу
(позики) від 1 жовтня 2012 року, витрати на
оплату державного мита у розмірі 850 грн
та інформаційно-технічного
забезпечення у розмірі 120 грн.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
вони є батьками ОСОБА_7 За
посередництвом крюінгової компанії ДП
«Волан - Сі», м. Одеса, 12 березня 2008 року
ОСОБА_7 була працевлаштована/ найнята
на борт пасажирського судна «Міраж - 1»
(Mirage 1), власником якого є Компанія
«Меджик 1 Круіз Лайн Корпорейшен», під
Багамським прапором, на посаду
офіціантки, про що був підписаний
відповідний контракт. ОСОБА_7, у ніч з 30
на 31 жовтня 2008 року, під час виконання
трудових обов'язків на борту судна й
переході судна з порту Ашдод (Ізраїль) у
порт Аланія (Туреччина), зникла з судна.
Вказували, що згідно документам,
наданим різними представниками влади,
а також переписці дочки з матір'ю,
рапорту капітана судна, показанням
свідків - членів екіпажу судна і іншим
показанням випливає, що на початку
листопада 2008 року планувалося
повернення дочки додому у зв'язку із
закінченням строку контракту. Їм
відомо, що у ОСОБА_7 26 і 27 жовтня 2008 року,
а також напередодні зникнення,
загострився конфлікт спочатку з бар
менеджером - паном ОСОБА_3 (громадянин
Ізраїлю) - безпосереднім начальником, а
потім виник конфлікт із ІТ менеджером -
паном ОСОБА_11 (громадянин Ізраїлю), у
результаті чого їх дочка була
відсторонена від роботи. Вона
збиралась влаштувати скандал, тому що
вважала, що відсторонення від роботи не
було пов'язане з якістю її роботи й,
більше того, зі слів дочки, згадані
особи були замішані у фінансових
махінаціях, про що вона збиралась
повідомити в головний офіс роботодавця
(відповідачів). Після чого в ніч на 31
жовтня 2008 року при переході судна вона
зникає. Зазначали, що з переписки з
дочкою убачається, що про зазначені
конфлікти була інформована
адміністрація судна (відповідачі), яка,
в свою чергу, не вжила будь-яких заходів
для нормалізації відносин у
плавскладі, створення здорових і
безпечних умов праці на борту судна для
того, щоб уникнути конфлікту, який
привів до зникнення/загибелі ОСОБА_7 На
їх думку, з боку відповідачів не були
вжиті належні й своєчасні заходи,
направлені на пошук зниклої ОСОБА_7,
вживання яких могло б привести до її
виявлення й порятунку. Так, відповідно
до пояснювального листа капітана
судна, тільки об 11 годині ранку 31 жовтня
2008 року почалися пошукові заходи. З
листа Міністерства Закордонних Справ
України від 10 січня 2009 року, в якому є
посилання на Міністерство Закордонних
Справ Турецької республіки,
убачається, що при заході судна в порт
Аланія (перший порт заходу судна після
зникнення) 31 жовтня 2008 року о 12 годині 40
хвилин турецькі правоохоронні органи
відповідних заходів не вживали по
причині того, що офіційних звернень з
боку адміністрації судна щодо
зникнення людини на судні до турецької
поліції не надходило.

Згідно рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 4 червня 2009
року ОСОБА_7 була визнана померлою із
посиланням на обставини, що
загрожували їй смертю.

Вказували, що згідно умов трудового
контракту на відповідачів
покладається обов'язок по здійсненню
виплати компенсації у випадку смерті,
пропажі в морі або стійкої втрати
працездатності працівником. Розмір
компенсації у випадку смерті або
пропажі у морі повинен "визначатися
умовами стандартної колективної угоди
Міжнародної Федерації працівників
транспорту (ІТF). Згідно останній розмір
компенсації становить 89 100 доларів США.
Таким чином, умовами контракту
передбачений обов'язок відповідачів
здійснити виплати як у випадку пропажі
моряка в морі, так і у випадку його
смерті. Зазначали, що після одержання
повідомлення про зникнення/смерть
ОСОБА_7 вони неодноразово звертались до
відповідачів та їх представників з
метою одержання інформації про
обставини зникнення/смерті дочки,
одержання документів, що мали
відношення до її зникнення/смерті,
виплати передбачених умовами
контракту коштів, заборгованості по
заробітній платі, розмір якої
становить 989 доларів США, повернення
зниклих особистих речей дочки, що мають
для них особливе значення. Однак всі їх
звернення залишилися без відповіді. З
метою захисту своїх законних прав та
інтересів, у зв'язку із бездіяльністю
відповідачів та їх відмовою надати
інформацію, що стосується обставин
зникнення/загибелі дочки, не вживання
заходів, спрямованих на проведення
розслідування обставин
зникнення/смерті, а також відмовою
здійснити виплати, передбачені умовами
контракту, і відшкодувати заподіяну
шкоду вони були змушені звернутись за
допомогою. Беручи до уваги знаходження
відповідачів за кордоном, відсутність
на території України будь коштів або
майна відповідачів, постійне
ігнорування їх звернень, вони були
змушені здійснити арешт судна «Міраж
1». У результаті бездіяльності
відповідачів були порушені їх цивільні
права, а також заподіяні
збитки/понесені витрати, пов'язані з
оплатою послуг і процедурою арешту
судна на загальну суму 19 600 доларів США.

Зазначали, що смерть єдиної дитини в
родині, що була для них джерелом
життєвих сил, змістом їх життя, привела
до втрати сенсу життя, вони перебувають
у стані найсильніших страждань,
депресії, що позначилося на їх здоров'ї.
Байдужість з боку роботодавця, з якою
вони зіткнулися після зникнення/смерті
дочки, і його представників,
ігнорування звернень позивачів,
відмова надання необхідних документів,
що мають відношення до пропажі/смерті
дочки, інформації, що має для них
особливе значення, відмова від виплати
належних коштів, заподіяли їм моральні
страждання.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 20 грудня 2012 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з Компанії «Вашингтон
Інтернешнал Груп Інк.» на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2 компенсацію за втрату
життя у розмірі 89 100 доларів США,
компенсацію втрачених речей ОСОБА_7 у
розмірі 3 тис. доларів США, невиплачену
заробітну плату ОСОБА_7 у розмірі 989
доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 19 червня 2013
року заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2
про винесення додаткового рішення
задоволено.

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 про винесення
додаткового рішення у справі за їх
позовом до Компанії «Вашингтон
Інтернешнал Груп Інк.» (Washington International
Group Inc.), Компанії «Меджик 1 Круіз Лайн
Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line Corporation),
відкритого страхового акціонерного
товариства «Інгосстрах» про стягнення
компенсації за втрату життя, особистих
речей, стягнення невиплаченої
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди в частині вимог до
відкритого страхового акціонерного
товариства «Інгосстрах» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 26 листопада 2013 року
рішення та додаткове рішення суду
першої інстанції скасовано.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з відкритого акціонерного
страхового товариства «Інгосстрах» на
користь ОСОБА_1 компенсацію за втрату
життя (страхове відшкодування на
випадок пропажі в морі) в сумі 44 550
доларів США, еквівалентних 355 954 грн 50
коп., компенсацію вартості втрачених
речей в сумі 1 500 доларів США,
еквівалентних 11 985 грн, три проценти
річних від простроченої суми за період
з грудня 2008 року по жовтень 2012 року
включено в сумі 5 295,75 доларів США,
еквівалентних 42 313 грн 04 коп.

Стягнуто з відкритого акціонерного
страхового товариства «Інгосстрах» на
користь ОСОБА_2 компенсацію за втрату
життя (страхове відшкодування на
випадок пропажі в морі) в сумі 44 550
доларів США, еквівалентних 355 954 грн 50
коп., компенсацію вартості втрачених
речей в сумі 1 500 доларів США,
еквівалентних 11 985 грн, три проценти
річних від простроченої суми за період
з грудня 2008 року по жовтень 2012 року
включно в сумі 5 295,75 доларів США,
еквівалентних 42 313 грн 04 коп.

Стягнуто з компанії «Меджик 1 Круіз
Лайн Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»)
на користь ОСОБА_1 заборгованість з
оплати праці в сумі 494,50 доларів США,
еквівалентних 3 951 грн 06 коп., витрати по
оформленню документів в сумі 267,22
доларів США., еквівалентних 2 135 грн 09
коп., на відшкодування моральної шкоди
10 тис. доларів США, еквівалентних 79 990
грн.

Стягнуто з компанії «Меджик 1 Круіз
Лайн Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»)
на користь ОСОБА_2 заборгованість з
оплати праці в сумі 494,50 доларів США,
еквівалентних 3 951 грн 06 коп., витрати по
оформленню документів в сумі 267,22
доларів США, еквівалентних 2 135 грн 09
коп., на відшкодування моральної шкоди
10 тис. доларів США, еквівалентних 79 990
грн 00 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до компанії «Меджик 1 Круіз Лайн
Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»),
відкритого акціонерного страхового
товариства «Інгосстрах» про
відшкодування витрат по арешту судна,
збитків по сплаті відсотків за
договором позики, позовних вимог до
компанії «Вашингтон Інтернешнал Груп
Інк.» («Washington International Group Inc.») про
стягнення компенсації за втрату життя
(страхового відшкодування на випадок
пропажі в морі), вартості втрачених
речей, заборгованості з оплати праці,
трьох процентів річних від
простроченої суми, відшкодування
моральної шкоди, витрат по арешту
судна, оформленню документів, збитків
по сплаті відсотків за договором
позики - відмовлено.

У касаційній скарзі Компанія
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(Washington International Group Inc.), Компанія «Меджик
1 Круіз Лайн Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line
Corporation), відкрите страхове акціонерне
товариство «Інгосстрах» (далі - ВСАТ
«Інгосстрах»), посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати рішення апеляційного суду,
рішення суду першої інстанції та
додаткове рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позов, виходив із того, що
належним відповідачем у справі є
Компанія «Вашингтон Інтернешнал Груп
Інк.» (Washington International Group Inc.), а тому саме з
неї має бути стягнуто компенсацію та
заробітну плату.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та задовольняючи
частково позов, виходив із того, що
Компанія «Меджик 1 Круіз Лайн
Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line Corporation) має
відповідати за вимогами про стягнення
заробітної плати як судновласник і
володілець джерела підвищеної
небезпеки, на якому працювала ОСОБА_7,
оскільки компанії з найму екіпажу є
лише агентами, які не мають ніякого
відношення ні до експлуатації судна, ні
до праці екіпажу, ні до виплати членам
екіпажу заробітної плати. Компенсацію
за втрату життя має сплатити ВСАТ
«Інгосстрах», оскільки ОСОБА_7, як
робітник, була застрахована на випадок
смерті.

Проте повністю погодитись з таким
висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
батьками ОСОБА_7, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 4 червня 2009 року, яке
набрало законної сили 15 червня 2009 року,
ОСОБА_7 оголошено померлою за обставин
зникнення в ніч з 30 на 31 жовтня 2008 року
з судна, що знаходилося у відкритому
морі.

23 червня 2009 року на підставі вказаного
рішення суду Першим Суворовським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції в книзі реєстрації смертей
зроблено запис за № 3 та видано
свідоцтво про смерть ОСОБА_7

Відповідно до статті 1261 ЦК України
спадкоємцями першої черги спадкоємців
за законом в рівних частках є батьки
померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2

За посередництвом крюінгової компанії
ДП «Волан-Сі» (м. Одеса, Україна) як
комерційного агента 12 березня 2008 року
ОСОБА_7 уклала з компанією «Washington
International Group Inc.» трудовий договір
(контракт) про найом з 1 квітня 2008 року
на роботу на посаду офіціанта бару на
борту пасажирського судна «Міраж-1»
(«Mirage-1»), власником якого була
заснована на Британських Віргінських
островах компанія «Меджик 1 Круіз Лайн
Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»)

Судно «Міраж-1» («Mirage-1»), на якому
працювала ОСОБА_7, було під багамським
прапором, являлось пасажирським 9-ти
палубним круїзним судном довжиною 142,13
м, кількість членів екіпажу становила
252 особи. Судновласником судна була
компанії «Меджик 1 Круіз Лайн
Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»),
бербоутним судновласником компанія
«Chesney Estate Ltd.», повним оператором судна
компанія «Lance Shipping Company», найом екіпажу
пасажирського судна здійснювала
компанії «Вашингтон Інтернешнал Груп
Інк.» («Washington International Group Inc.»)

Згідно страхового сертифікату № 301/17/08
у відкритому акціонерному страховому
товаристві «Інгосстрах» на період з 7
квітня 2008 року по 6 квітня 2009 року (разом
та окремо):

застрахована компанія «Меджик 1 Круіз
Лайн Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»),
Британські Віргінські острови, як
судновласник;

застраховані згідно застереження «Про
страхування відповідальності осіб,
визнаних винними за шкоду, фактично
спричинену страхувальником», компанія
«Chesney Estate Ltd.», Нідерланди, як
бербоут-чартерний фрахтувальник;
компанія «Lance Shipping Company», Кіпр, як
менеджер/крюїнговий агент; компанії
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(«Washington International Group Inc.»), Нідерланди, як
роботодавець екіпажу;

застраховане судно: пасажирське
круїзне судно «Міраж-1» («Mirage-1»), 1973 року
випуску, прапор Багами.

Страхування за страховим сертифікатом
ґрунтується на Правилах страхування
відповідальності судновласників,
затверджених Генеральним директором
ВСАТ «Інгосстрах», що передбачають
страхування цивільної
відповідальності судновласників і
становлять собою комплекс відносин по
захисту майнових інтересів
страховиків, що виникають в результаті
завдання шкоди життю, здоров'ю,
майновим інтересам третіх осіб, а також
навколишньому середовищу в процесі
експлуатації морських і річних суден
чи інших плавзасобів. Ліміт
відповідальності ВСАТ «Інгосстрах»,
зокрема, щодо компенсації для членів
екіпажу, страховим полісом визначено
на рівні умов укладеного з екіпажем
контракту, що має передбачати не менш
сприятливі умови для застрахованої
особи (страхувальника), ніж стандартні
колективні угоди Міжнародної
федерації транспортників, а щодо
втрати майна - на рівні 3 тис. доларів на
людину.

Трудовим договором (контрактом),
укладеним з ОСОБА_7, було передбачено на
час роботи по найму забезпечення
роботодавцем страхування робітника на
випадок смерті, пропажі в морі, стійкої
втрати працездатності, завданої
нещасним випадком, із встановленням
розміру страхової компенсації на
визначеному умовами стандартних
колективних угод Міжнародної
федерації транспортників рівні, та
страхування на випадок втрати
особистих речей у розмірі 3 тис. доларів
США.

Стандартною колективною угодою
Міжнародної федерації транспортників
від 1 січня 2008 року компенсаційна
виплата на 2008-2009 роки за втрату життя
визначена - 89 100 доларів США, за втрату
особистих речей - 3 тис. доларів США.

Трудовим договором (контрактом) ОСОБА_7
було визначено заробітну плату у
розмірі 600 доларів США на місяць. Розмір
заробітної плати, яку ОСОБА_7 не
одержана за життя, склала 989 доларів
США.

Згідно Правил страхування
відповідальності судновласників
«страховий випадок» - це подія,
передбачена договором страхування, що
мала місце під час дії договору
страхування, з настанням якої виникає
відповідальність страхувальника перед
третіми особами внаслідок завдання
шкоди їх майновим інтересам чи
наступає відповідальність
страхувальника понести виниклі в
процесі експлуатації судна додаткові
витрати, перераховані в правилах, і
послідуючий обов'язок страховика
здійснити страхову виплату за умови
дотримання страхувальниками всіх умов
договору страхування.

Страхова компанія, згідно наявної в
справі переписки ВСАТ «Інгосстрах» з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавала право
батьків члена екіпажу застрахованого
судна «Міраж-1» ОСОБА_7 на отримання
компенсації за втрату життя в сумі 89 100
доларів США та вартості втрачених
речей в сумі 3 тис. доларів США, однак
компенсаційні виплати не провела,
посилаючись на не узгодження питання
відмови батьків зниклої від інших
вимог.

З матеріалів справи убачається, що
роботодавцем ОСОБА_7 була Компанія
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(Washington International Group Inc.), оскільки саме з
нею було укладено трудовий договір
(контракт).

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення,
дійшов помилкового висновку про те, що
фактичним роботодавцем ОСОБА_7 був
судновласник компанія «Меджик 1 Круіз
Лайн Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»).

При цьому є безпідставними посилання
суду на те, що Компанія «Вашингтон
Інтернешнал Груп Інк.» («Washington International
Group Inc.») може розглядатися лише як агент
з найму робітників для компанії
судновласника, оскільки не була ні
власником, ні орендарем, ні
фрахтувальником, ні наймачем тощо
судна «Міраж-1», за адресою, зазначеною
в трудовому договорі контракті не
перебувала, оскільки трудовий договір
(контракт), укладений між Компанією
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(Washington International Group Inc.), як роботодавцем,
та ОСОБА_7, як працівником, ніким не
оспорений, а тому є дійсним.

Натомість, з матеріалів справи
убачається, що між ОСОБА_7 та Компанією
«Меджик 1 Круіз Лайн Корпорейшен» (Magic 1
Cruise Line Corporation), ВСАТ «Інгосстрах»
ніякого правового зв'язку немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Суворовського районного
сулу м. Одеси від 4 червня 2009 року було
встановлено факт підписання ОСОБА_7
трудового контракту з Компанією
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(Washington International Group Inc.).

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що єдиним
роботодавцем ОСОБА_7 є Компанія
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(Washington International Group Inc.), а тому саме вона
зобов'язана сплатити заборгованість по
заробітній платі.

Виходячи зі змісту ст. 21 КЗпП України
вбачається що трудовий договір
спрямований виключно на здійснення та
забезпечення трудових функцій
працівника. У свою чергу,
цивільно-правовий договір є
домовленістю двох або більше сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків (626 ЦК України).

Головна відмінність між трудовим та
цивільно-правовим договором полягає у
предметі договору. Так, предметом
трудового договору є власне праця
людини, в той час як предметом
цивільно-правових відносин є результат
такої праці.

Таким чином враховуючи характер
правовідносин між ОСОБА_7 та Компанією
«Вашингтон Інтернешнал Груп Інк.»
(Washington International Group Inc.), наявність
трудового контракту між ними, можна
зробити висновок, що дані
правовідносини є виключно трудовими, а
не цивільно - правовими. Отже, відносно
даних правовідносин слід
застосовувати не норми ЦК України, а
норми КЗпП України, а також положення
трудового контракту і колективного
договору. які не передбачають
нарахування 3 % річних за несвоєчасну
виплату заробітної плати/компенсації
за смерть.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади АР Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: якщо
шкоду завдано смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'ю.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Таким чином, у справі, яка
переглядається, Компанія «Меджик 1
Круіз Лайн Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line
Corporation) зобов'язана відшкодувати ОСОБА_1
та ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану
смертю дочки, незалежно від своєї вини,
оскільки смерть ОСОБА_7 настала під час
її праці на судні «Міраж - 1», власником
якого є вказана компанія.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Верховного Суду України №
6-145цс12 від 5 грудня 2012 року.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом встановлено
повно, але неправильно застосовано
закон, який регулює спірні
правовідносини, рішення апеляційного
суду підлягає зміні в частині
задоволення позовних вимог до Компанії
«Меджик 1 Круіз Лайн Корпорейшен» (Magic 1
Cruise Line Corporation).

Згідно страхового сертифікату, що діяв
у період з 7 квітня 2008 року по 6 квітня 2009
року, тобто чинного на час настання
страхового випадку як то пропажі в ніч
з 30 на 31 жовтня 2008 року в морі члена
екіпажу судна «Міраж-1» судновласника
Компанії «Меджик 1 Круіз Лайн
Корпорейшн» («Magic 1 Cruise Line Corporation»), найм
екіпажу для якого здійснювався через
Компанію «Вашингтон Інтернешнал Груп
Інк.» («Washington International Group Inc.») в особі
компанії «Волан-Сі» м. Одеса.

Також судами встановлено, що страховий
випадок мав місце в ніч з 30 на 31 жовтня
2008 року. Вимога ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Компанії «Вашингтон Інтернешнал Груп
Інк.» про виплату компенсації за втрату
життя (страхового відшкодування на
випадок пропажі в морі) та компенсації
вартості втрачених речей, яка була
офіційно пред'явлена 19 грудня 2008 року,
не виконана. Посилання на те, що виплата
компенсації не відбулась через
неузгодженість питання щодо всіх вимог
є безпідставним, оскільки розмір
компенсації визнавався та був
безспірним, відтак, підлягав виплаті,
щодо інших вимог, то такі, у разі
неузгодженості, підлягали вирішенню в
судовому порядку і від виплати
компенсацій, передбачених трудовим
договором (контрактом), страховим
полісом, Стандартною колективною
угодою Міжнародної федерації
транспортників від 1 січня 2008 року тощо,
не залежали.

Таким чином, судом вірно встановлено,
що має місце прострочення виконання
грошового зобов'язання як то виплати
компенсації за втрату життя в сумі 89 100
доларів США та вартості втрачених
речей в сумі 3 тис. доларів США, а всього
в загальній сумі 92 100 доларів США.
Вимогу про виплату пред'явлено 19 грудня
2008 року, останнє уточнення позовних
вимог мало місце 17 жовтня 2012 року, отже
період прострочення з грудня 2008 року по
жовтень 2012 року включно становить 46
місяців. Три проценти річних від
простроченої суми 92 100,00 доларів США за
46 місяців рівні 10 591,50 доларів США (89 100
доларів + 3 000,00 доларів = 92 100,00 доларів :
100 х 3% = 2 763,00 доларів : 12 місяців = 230,25
доларів х 46 місяців = 10 591,5 доларів),
належним відповідачем за цими вимогами
є відкрите акціонерне страхове
товариство «Інгосстрах» (открытое
страховое акционерное общество
«Ингосстрах»).

Таким чином, рішення апеляційного суду
в частині задоволення позовних вимог
до ВСАТ «Інгосстрах» відповідає
вимогам закону, а тому його в цій
частині слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 335, ст. ст. 336, 341 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

вирішила :

Касаційну скаргу Компанії «Вашингтон
Інтернешнал Груп Інк.» (Washington International
Group Inc.), Компанії «Меджик 1 Круіз Лайн
Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line Corporation),
відкритого страхового акціонерного
товариства «Інгосстрах», подану їх
представником ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 26 листопада 2013 року змінити
в частині позовних вимог до Компанії
«Меджик 1 Круіз Лайн Корпорейшен» (Magic 1
Cruise Line Corporation).

Стягнути з Компанії «Меджик 1 Круіз
Лайн Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line Corporation) на
користь ОСОБА_1 у відшкодування
моральної шкоди 10 тис. доларів США.

Стягнути з Компанії «Меджик 1 Круіз
Лайн Корпорейшен» (Magic 1 Cruise Line Corporation) на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
моральної шкоди 10 тис. доларів США.

Стягнути з Компанії «Вашингтон
Інтернешнал Груп Інк.» (Washington International
Group Inc.) на користь ОСОБА_1
заборгованість по оплаті праці в сумі
494,50 доларів США, витрати по оформленню
документів в сумі 267,22 доларів США.

Стягнути з Компанії «Вашингтон
Інтернешнал Груп Інк.» (Washington International
Group Inc.) на користь ОСОБА_2
заборгованість по оплаті праці в сумі
494,50 доларів США, витрати по оформленню
документів в сумі 267,22 доларів США.

В іншій частині рішення апеляційного
суду залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко