АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8818/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Озерянська Ж. М. Доповідач -
Каратаєва Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 10
вересня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди та
усунення перешкод у відновленні
пошкодження майна , -

в с т а н
о в и л а:

10 вересня 2014 року
Дніпропетровським районним судом
Дніпропетровської області ухвалено
рішення про часткове задоволення
позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди та усунення перешкод у
відновленні пошкодження майна.

Стягнуто я з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в
розмірі 34440 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Вирішено питання щодо судових
витрат.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, у власності ОСОБА_5 перебуває
садовий будинок НОМЕР_1, що
розташований на території садового
товариства «Дніпрове»
Новоолександрівської сільської ради в
с. Дніпрове Дніпропетровського району
Дніпропетровської області (а.с.7-10).
Будинок розташований на земельній
ділянці площею 0,0890 га, яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_5, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серія ЯЛ № 021232 виданим
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області 15 липня 2011 року (а.с.11).

09 листопада 2013 року в період з 12-00
год. по 18-30 год., ОСОБА_4, який є власником
садового будинку НОМЕР_2, розташованого
на території земельної ділянки в
Садовому товаристві «Дніпрове», що
межує з належною позивачці земельною
ділянкою та ОСОБА_6 шляхом демонтажу
пошкодили належний ОСОБА_5 бетонний
паркан довжиною 12,5 метрів, який
розділяв території між їх присадибними
ділянками. В результаті пошкодження
паркану, 09 листопада 2013 року комісією
СТ «Дніпрове» було складено акт про
пошкодження власником ділянки НОМЕР_2
ОСОБА_4 залізобетонного паркану
ділянки НОМЕР_1, який є підпірною стіною
ділянки НОМЕР_1, довжиною 12,5 м., та
висотою 1,5 м., частина паркану - 1,1 м.
знаходиться в землі, як опорна стінка
(а.с.12). Також, 09 листопада 2013 року був
складений акт огляду земельної ділянки
НОМЕР_1 на предмет укріплення ділянки
терасного типу, яким встановлено, що
ОСОБА_4 та його син ОСОБА_6 знешкодивши
паркан, порушили укріплення ґрунту на
ділянці НОМЕР_1, що може призвести до
обвалу ґрунту з ділянки НОМЕР_1 (а.с.13).
Окрім того, встановлено, що
демонтувавши самовільно паркан,
відповідачі склали плити паркану на
територію присадибної ділянки
позивачки, пошкодивши плодово-ягідні
насадження.

Відповідно до довідки СТ
«Дніпрове» № 42 від 09 листопада 2013 року,
опорна стінка-паркан була встановлена
за рахунок власника ділянки НОМЕР_1 -
ОСОБА_5 в 2010 році за присутності і згоди
власника ділянки НОМЕР_2 ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно умов та об'єму робіт,
витрати на відновлення паркану
складають 34399 грн., окрім того, ОСОБА_5
сплатила за складання дефектного акту
на виконання робіт, по договору № 14 від
08 квітня 2014 року - 50 грн. Відповідно в
цілому сума позовних вимог складає 34440
грн.

Факт заподіяння шкоди позивачці
саме обома відповідачами
підтверджується поясненнями
відповідачів, які містяться в
запереченнях ( а.с. 46).

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК
України всі наявні докази для
підтвердження своїх вимог та
заперечень сторони повинні надати до
початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України,
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
якою передбачено, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

З огляду на зазначені вище
обставини справи та норми
матеріального права, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення з ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суми
матеріальної шкоди в розмірі 34440 грн.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції. Апелянтом ці висновки не
спростовані, а доводи апеляційної
скарги в цій частині зводяться до
незгоди з сумою матеріальної шкоди.
Проте, відповідачем будь-яких доказів
щодо іншої суми збитків надано не було.
Також апелянт посилається на незаконне
возведення паркану позивачкою, на що
суд першої інстанції звернув увагу при
розгляді справи та зазначив, що з цього
приводу в суді розглядається іншій
спір.

Щодо позовних вимог про стягнення
з відповідачів моральної шкоди, то суд
першої інстанції з цього питання також
ухвалив обґрунтоване рішення, вказані
позовні вимоги є похідними від
позовних вимог про відшкодування
шкоди, а тому також є обгрунтованими.
Сума моральної шкоди є співмірною,
розумною та справедливою, відповідає
зазнаним стражданням та порушеному
життєвому укладу позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
- моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

За змістом ч. 1-3 ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я та у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України, з
подальшими змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року, розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в
межах заявлених вимог залежно від
характеру та обсягу заподіяних
позивачеві моральних страждань, з
урахуванням в кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та
інших обставин. Зокрема враховується
характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, істотність
вимушених змін у його життєвих
стосунках, конкретних обставин по
справі, характер моральних страждань і
наслідків, що наступили.

Суд першої інстанції врахував
вказані вимоги та дійшов правильного
висновку, що внаслідок пошкодження
паркану ОСОБА_5 зазнала моральних
страждань, через хвилювання з приводу
знищення належного їй на праві
власності майна, отримала нервове
потрясіння, знаходиться в напруженому
стані, через те, що може відбутися зсув
ґрунту, через знищення паркану.
Позивачка змушена кожен день
навідуватися до садового товариства і
слідкувати за станом садового будинку,
що несе за собою додаткові витрати на
пальне для автомобіля. Тому з
урахуванням вимог розумності та
справедливості, враховуючи характер
порушення прав позивача та глибину її
душевних страждань, суд першої
інстанції визначив розмір
відшкодування моральної шкоди 3000 грн.
Колегія суддів з цим погоджується,
оскільки доводами апеляційної скарги
ці висновки не спростовані.

Доводи апелянта щодо необґрунтованої
стягнення витрат на послуги адвоката,
колегія суддів не приймає до уваги, так
як відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. . Згідно з
п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до судових
витрат серед іншого належать і витрати
на правову допомогу.

В матеріалах справи міститься договір,
акт виконаних робіт з переліком цих
робіт та квитанція про сплату за
послуги (а.с.20-23). Недійсність вказаних
документів апелянтом не спростована, а
посилання на невірно зазначену дату
договору не може бути доказом
неотримання послу або несплати за них.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції таким, що відповідає
вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК, тому воно
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 10 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді