Справа № 246/212/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2014 року
Тельманівський районний суд
Донецької області

у складі: головуючого судді

Чиньонова О.В.,

при секретарі
Чабан О.Г.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представників: відповідача
Михайліченко А.В.,

третьої особи
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради
Тельманівського району Донецької
області, третя особа Тельманівська
районна державна адміністрація
Донецької області, про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

26 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Тельманівського
районного суду з позовною заявою до
Михайлівської сільської ради
Тельманівського району Донецької
області, третя особа Тельманівська
районна державна адміністрація
Донецької області, про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, вказуючи на те,
що він, починаючи з 15 квітня 1999 року
користується гідротехнічною спорудою
(земляною греблею ставка), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Користується греблею з моменту
передачі йому 15 червня 1999 року в оренду
водного об'єкту місцевого значення
об'ємом 700 тис. метрів кубічних,
загальною площею 41,5 га, розташованого
по АДРЕСА_2. Він більше десяти років
використовує дану гідротехнічну
споруду і ніхто йому в цьому не
перешкоджав. Використовуючи греблю він
охороняв її та ремонтував, виконував
всі приписи контролюючих органів.
Згідно відповіді, наданої йому
Тельманівською райдержадміністрацією,
зазначена вище гідротехнічна споруда є
безгоспною. Просив суд визнати за ним,
ОСОБА_1, право власності на
гідротехнічну споруду (земляна гребля
ставка), що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
підтвердив свої позовні вимоги.

В судовому засіданні представник
відповідача від Михайлівської
сільської ради з позовом погодилася,
суду пояснила, що позивач користується
греблею 15 років, використовує її за
призначенням, ремонтує власним коштом.
Земля ОСОБА_1 не виділялася ні в оренду,
ні у власність, тому що в нього немає
права власності.

В судовому засіданні представник
третьої особи від Тельманівської РДА
позов визнала. Щодо належності
земельної ділянки, суду пояснила, що
земельна ділянка, на якій розташована
гребля, є вільною, у власність нікому не
виділялася. У позивача не має
документів щодо виносу меж земельної
ділянки.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд не
вбачає законних підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.344 ЦК України
особа, яка добровільно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Якщо особа заволоділа майном
на підставі договору з його власником,
який після закінчення строку договору
не пред'явив вимоги про його
повернення, вона набуває право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно через п'ятнадцять років
з часу спливу позовної давності.

Судом встановлено, що за договором
оренди водних об'єктів від 15 липня 1999
року, укладеного між Тельманівською
районною радою та ОСОБА_1, останньому
надано в оренду водний об'єкт місцевого
значення, ставок об'ємом 700 тис. м3
площею водного дзеркала 41,5 га,
розташований по АДРЕСА_2. Строк дії
договору до 4 березня 2003 року. Рішенням
Тельманівської районної ради за №
ХХІІІ/20-511 від 26 вересня 2001 року в
договір оренди водного об'єкту внесені
зміни в частині строку дії договору до 1
жовтня 2020 року. На підставі цього
рішення 1 жовтня 2001 року між
орендодавцем та орендарем було
укладено угоду № 2 щодо внесення змін
до договору оренди в частині строку дії
договору до зазначеної у рішенні дати.

Відповідно до загальних положень про
найм (оренду), які визначені у ст.759 ЦК
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Таким чином, користування позивачем на
підставі договору оренди водним
об'єктом місцевого значення, ставком
об'ємом 700 тис. м3 площею водного
дзеркала 41,5 га, розташованим по
АДРЕСА_2, не може вважатися володінням
цим об'єктом.

Крім того, за договору оренди водного
об'єкту від 15 липня 1999 року, позивачу
було надано у користування за плату на
певний строк тільки ставок об'ємом 700
тис. м3 площею водного дзеркала 41,5 га.
Предмет спору за позовом позивачу у
користування не передавався.

Не може бути визнано за позивачем право
власності на гідротехнічну споруду
(земляну греблю ставка) за набувальною
давністю і з тих мотивів, що сторони по
справі до теперішнього часу
перебувають у договірних відносинах,
строк яких закінчується лише 1 жовтня
2020 року.

Згідно ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року N 1952-ІV нерухоме майно це
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення.

Відповідно до «Правил технічної
експлуатації річкових портових
гідротехнічних споруд», затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 29.03.2004 за N 251, визначено
термін гідротехнічної споруди. Це
інженерна споруда, призначена для
керування водним режимом,
використовування водних ресурсів або
для запобігання шкідливій дії вод.

Таким чином, виходячи з особливого
режиму призначення гідротехнічної
споруди, таку споруду не можна віднести
до нерухомого майна, на яке може бути
визнано право власності відповідно до
ст.344 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню як
такий, що не ґрунтується на законі.

На підставі ст.344 Цивільного кодексу
України, Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004
року, «Правил технічної експлуатації
річкових портових гідротехнічних
споруд», затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
29.03.2004 за N 251, керуючись ст.ст.7, 10, 11, 60, 88,
209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 в позові до Михайлівської
сільської ради Тельманівського району
Донецької області, третя особа
Тельманівська районна державна
адміністрація Донецької області, про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю,
відмовити.

Повне рішення буде складено 13 травня 2014
року, його вступна та резолютивні
частини проголошені в судовому
засіданні 8 травня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через
Тельманівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених строків на
апеляційне оскарження, якщо сторонами,
іншими особами, які брали участь у
справі, а також особами, які не брали
участь у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, не
було подано апеляційну скаргу.

Суддя