Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «БМ Банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором про відкриття та
обслуговування карткового рахунка з
видачею міжнародної платіжної картки,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «БМ Банк»
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ
Банк») звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором про
відкриття та обслуговування
карткового рахунка з видачею
міжнародної платіжної картки.

В обґрунтування позову зазначило, що
відповідач відмовляється виконувати
умови укладеного договору про
відкриття та обслуговування
карткового рахунка фізичної особи від
06 червня 2012 року, внаслідок чого в
останнього утворилася заборгованість
у сумі 86 771 грн 91 коп., яку банк просив
стягнути на свою користь.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 13 травня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати зазначені судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 06 червня 2012 року
між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_3 було
укладено договір про відкриття та
обслуговування карткового рахунка
фізичної особи.

Згідно з вказаним договором позивач
відкрив відповідачу картковий рахунок
у валюті євро з метою проведення
розрахунків із використанням
банківської платіжної картки.

У період з 29 червня по 02 липня 2012 року за
вказаним картковим рахунком було
проведено ряд трансакцій з
використанням РОS терміналів,
внаслідок чого виник несанкціонований
овердрафт.

З виписок по рахунку приватного
клієнта вбачається, що овердрафт за
вказаний період виник у спосіб
розрахунку карткою ОСОБА_3 на території
Великобританії.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази для
стягнення пред'явленої суми
заборгованості та не доведено, що
зазначена в розрахунку заборгованість
виникла саме з вини відповідача.

Крім того, з метою отримання інформації
про рух коштів на картці ОСОБА_3 було
замовлено у позивача послуги GSM-BANKING на
номер мобільного телефону ,
однак зазначена послуга була надана
відповідачу після 05 липня 2012 року,
тобто після проведення відповідних
трансакцій по картці, що, на думку
судів, унеможливило дотримання
відповідачем умов договору.

Однак колегія суддів з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій повністю погодитися не може.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Відповідно до п. 2 договору від 06 червня
2012 року клієнт сплачує банку відсотки у
розмірі 50 % річних за користування
несанкціонованим овердрафтом
(нарахування відсотків відбувається за
методом факт/факт).

Згідно з умовами вказаного договору у
виписці, яка формується банком у день
закриття щомісячного розрахункового
циклу і надається клієнту, вказується
інформація про рух коштів по
картковому рахунку, баланс карткового
рахунка на початок і кінець звітного
періоду, а також відомості, що
стосуються зміни тарифів, умов
договору карткового рахунка та правил
користування карткою.

При цьому сторонами визначено, що
неотримання виписки з будь-якої
причини не звільняє клієнта від
виконання обов'язків за договором
карткового рахунка. У випадку незгоди з
інформацією, що зазначена у виписці,
клієнт має право надати банку письмову
заяву із зазначенням конкретних причин
такої незгоди протягом 15 календарних
днів з дати, по яку була сформована
виписка. Неотримання банком такої
заяви по наданій виписці у зазначений
строк вважається підтвердженням
клієнтом правильності інформації,
зазначеної у виписці.

Посилання судів на направлення
відповідачем на адресу банку претензії
щодо виникнення несанкціонованого
овердрафту колегія суддів прийняти не
може, оскільки матеріали справи
доказів цього не містять.

Відповідно до п. 4 вказаного договору
клієнт зобов'язується використовувати
персональну картку відповідно до вимог
чинного законодавства України, Правил
користування карткою та даного
договору, не передавати персональну
картку та пін-код у користування
особам, які не мають на це права або
повноважень. У випадку розголошення
пін-коду стороннім особам клієнт
зобов'язаний негайно сповістити про це
банк, при цього банк не несе
відповідальності за зняття коштів з
карткового рахунка через розголошення
пін-коду.

Крім того, посилання судів як на одну із
підстав для відмови у задоволенні
позову на те, що ОСОБА_3 в розрахунковий
період з 06 червня 2012 по 20 червня 2013
року не перебував на території
Великобританії, де саме і виник
овердрафт у спосіб розрахунку карткою
останнього, що підтверджується
оглянутим в судовому засіданні
закордонним паспортом, не приймається
до уваги, оскільки Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
передбачені підстави та порядок
оформлення другого паспорта, що судами
не було досліджено та перевірено.

Разом з тим згідно з правилами
користування платіжною карткою банком
рекомендовано своїм клієнтам
підключити послугу мобільний банкінг,
проте цими ж правилами передбачено, що
клієнт повинен самостійно
відслідковувати зміни доступного
залишку і здійснювати операції
виключно в його межах, що залишилося
поза увагою судів.

Враховуючи, що суди на зазначене не
звернули уваги, не встановили фактичні
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення не відповідають вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «БМ Банк»
задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13 травня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С.
Ткачук

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська