Справа № 182/7301/14-ц
Провадження № 2/0182/3818/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.10.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом та встановлення факту
проживання однією сім"єю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом та встановлення
факту проживання однією сім"єю.

В обгрунтування своїх
вимог позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 95 років
померла ОСОБА_4. На випадок своєї смерті
вона залишила заповіт, яким все своє
майно заповіла ОСОБА_3 - своїй єдиній
доньці. Усе своє життя ОСОБА_4 проживала
разом з чоловіком по-сусідству з ними
по АДРЕСА_1. Вони мали з сусідами дуже
добрі стосунки, допомагали старим по
господарству. Їх єдина донька ОСОБА_3
вже більше 20 років проживає з чоловіком
у Туркменістані. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_5. З того часу
ОСОБА_4 залишилась проживати одна.
Донька іноді приїздила навідувати
матір, але забрати її на проживання в
Туркменістан не мала змоги. Улітку 2007
року ОСОБА_4 через старість стала
зовсім немічною, тому, з погодження її
доньки ОСОБА_3 вона перебралась до них і
вони стали проживати разом однією
сім"єю. Вони опікувались ОСОБА_4 до її
смерті та разом з її донькою її
поховали. Після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина на житловий
будинок по АДРЕСА_1, що належав їй на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок № 7772 від
30.06.1989 року та залишок грошових коштів
на рахунку № НОМЕР_1 в філії Ощадного
банку № 8170/013. Після смерті
спадкодавиці вони не звертались до
нотаріуса, оскільки добре знали про
заповіт. Влітку ОСОБА_3 приїздила до
них, щоб поставити пам"ятник на могилі
матері і сказала, що не буде оформляти
спадок і щоб вони зробили це, бо
опікувались спадкодавицею. За таких
підстав вимушені звернутись до суду.

В судовому засіданні
позивачі підтримали позов в повному
обсязі, попросивши суд встановити факт
проживання однією сім"єю між ними та
померлою ОСОБА_4 і визнати за ними право
власності на спадкове майно.

Відповідачка в судове
засідання не прибула, надала до суду
клопотання про розгляд справи у її
відсутність, проти задоволення позову
не заперечувала.

Вислухавши позивачів,
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.1268
ЦК України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно із ст.1264 ЦК
України, у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Перелік прав і обов'язків
особи, які не входять до складу
спадщини і припиняються зі смертю
особи, визначений ст.1219 ЦК України, є
вичерпним.

Як встановлено в
судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці
95 років померла ОСОБА_4 (а.с.3). На випадок
своєї смерті вона залишила заповіт,
яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 -
своїй єдиній доньці (а.с.5). Усе своє
життя ОСОБА_4 проживала разом з
чоловіком по-сусідству з позивачами по
АДРЕСА_1 і мали з сусідами дуже добрі
стосунки, допомагали старим по
господарству. Їх єдина донька ОСОБА_3
вже більше 20 років проживає з чоловіком
у Туркменістані. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_5 (а.с.4). З того часу
ОСОБА_4 залишилась проживати одна.
Донька спадкодавці іноді приїздила
навідувати матір, але забрати її на
проживання в Туркменістан не мала
змоги. Влітку 2007 року ОСОБА_4 через
старість стала зовсім немічною, тому, з
погодження ОСОБА_3 позивачі забрали її
до себе і вони стали проживати разом
однією сім"єю. Позивачі опікувались
ОСОБА_4 до її смерті та разом з її
донькою поховали спадкодавицю. Після
смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на
житловий будинок по АДРЕСА_1, що належав
спадкодавиці на підставі свідоцтва про
право особистої власності на житловий
будинок № 7772 від 30.06.1989 року (а.с.6-8) та
залишок грошових коштів на рахунку №
НОМЕР_1 в філії Ощадного банку №
8170/013. Після смерті спадкодавиці
позивачі не звертались до нотаріуса,
оскільки добре знали про заповіт.
Влітку ОСОБА_3 приїздила до позивачів,
щоб поставити пам"ятник на могилі
матері і запропонувала позивачам
оформити спадок на себе у вдячність за
догляд за своєю матір"ю.

Факт проживання позивачів
разом з ОСОБА_4 однією сім'єю,
підтвердила свідок ОСОБА_6, яка
пояснила суду, що вона - сусідка
позивачів. А донька покійної ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 - її кума, хрещена мати її сина. В
ОСОБА_4 донька була одна, інших дітей
немає. Її кума ОСОБА_3 проживає багато
років в Туркменістані. Коли помер
батько куми ОСОБА_3, позивачі в 2007 році
забрали її матір до себе. Вони її
доглядали, мали з нею спільний бюджет.
Взагалі жили однією сім"єю, бо вона вже
була майже немічна. Її кума ОСОБА_3 не
мала змоги часто їздити до матері, тому
клопіт по її догляду взяли на себе
позивачі.

За таких обставин суд приходить
до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити юридичний
факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з
ОСОБА_4 однією сім'єю з червня 2007 року по
день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частину житлового
будинку з господарчими спорудами по
АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку „А", загальною площею 37,9 кв.м.,
житловою площею 29,5 кв.м.; літньої кухні
„Б", підвалу „В", вбиральні „Г", паркану
№ 1-5, замощення І, водопроводу № 6 у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2
Андрієвною право власності на ? частину
житлового будинку з господарчими
спорудами по АДРЕСА_1, що складається з
житлового будинку „А", загальною
площею 37,9 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м.;
літньої кухні „Б", підвалу „В",
вбиральні „Г", паркану № 1-5, замощення
І, водопроводу № 6 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частину залишку грошових
коштів на рахунку № НОМЕР_1 у філії №
8170/013 Ощадного банку СРСР, у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2
Андрієвною право власності на ? частину
залишку грошових коштів на рахунку №
НОМЕР_1 у філії № 8170/013 Ощадного банку
СРСР, у порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал