У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у
здійсненні права користування
частиною будинку та встановлення
порядку користування будинком і
земельною ділянкою; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
будинком, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Сумської області від
16 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у здійсненні права
користування частиною будинку та
встановлення порядку користування
будинком і земельною ділянкою.

Позивач посилався на те, що згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 17 квітня 2007 року йому на
праві власності належить 5/36 частини
будинку та земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 також належить по 5/36 частини
будинку та земельної ділянки, а ОСОБА_8 -
21/36 частини будинку.

У зв'язку з тим, що відповідачі
перешкоджають йому користуватись
належним майном, відповідно до ст. 391 ЦК
України позивач просив зобов'язати
усунути перешкоди в користуванні
належною йому частиною будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
земельної ділянки, встановити порядок
користування.

У лютому 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4
про встановлення порядку користування
будинком.

ОСОБА_5 посилався на те, що йому
належить 31/36 частини вказаного будинку,
з яких 26/36 частини він отримав у дар за
договором дарування від 01 липня
2011 року. Просив закріпити існуючий
порядок користування будинком та
виділити йому у користування
приміщення 1-3, 1-4, 2-5, 1-6 та господарські
будівлі.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 03 березня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено. Ухвалено усунути перешкоди
у здійсненні ОСОБА_4 права
користування та розпорядження
належними йому 5/36 частинами
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
земельної ділянки, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування
житловим будинком приміщеннями:
1-1 площею 5,5 кв. м, суміжною частиною
з приміщенням 1-1 приміщенням 1-6
площею 9,30 кв. м,
господарсько-побутовими будівлями під
літ. «Б», літ. «В», літ. «М» та
земельною ділянкою на подвір'ї площею
8,2 кв. м прилеглих до приміщень 1-1 площею
5,5 кв. м, суміжною частиною з
приміщенням 1-1 приміщенням 1-6 площею 9,30
кв. м, під будівлями площею 44,73 кв. м, у
тому числі під нежитловими будівлями
площею 25,97 кв. м та город площею 42,78 кв. м,
залишено у загальному користуванні
нежитлове приміщення під літ. «Ж» та
загальний доступ до нього. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.
Провадження відносно ОСОБА_8 закрито. У
задоволенні позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування будинком відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 16 квітня 2014 року рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 03
березня 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким встановлено порядок
користування будинком за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до якого виділено у
користування ОСОБА_4 жилі приміщення:
кімнату 1-10, площею 13,8 кв. м та коридор 1-9,
площею 3,3 кв. м, а з господарських
будівель: сараї літ. «Б», літ. «б», літ.
«б1», літ. «Е» і навіс літ. «н».

Виділено у користування ОСОБА_5:
житлову кімнату 1-6, площею 18 кв. м,
житлову кімнату 2-11, площею 13,4 кв. м,
житлову кімнату 2-5, площею 10,1 кв. м,
житлову кімнату 1-4, площею 6,6 кв. м, кухню
1-1, площею 5,5 кв. м, коридор 2-1, площею 4,3
кв. м та коридор 1-3, площею 3,4 кв. м, а з
господарських будівель виділено у
користування: сараї літ. «В», літ. «З»,
літ. «К», кухню літ. «И», гараж літ. «Л»,
бесідку літ. «М», навіс літ. «Д» та
вбиральню літ. «Ж».

У загальному користуванні ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 залишено приміщення в будинку:
кухню 1-2, площею 5,8 кв. м та коридор 1-8,
площею 2,3 кв. м.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою за адресою:
АДРЕСА_1, за варіантом № 2 будівельної
експертизи, за яким у користування
ОСОБА_4 виділено земельну ділянку
площею 67 кв. м, позначену синім
кольором.

Виділено у користування ОСОБА_5
земельну ділянку площею 543 кв. м,
позначену зеленим кольором.

У загальному користуванні
співвласників залишено земельну
ділянку площею 48 кв. м, позначену жовтим
кольором.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 641
грн за надання правової допомоги та 1 535
грн 50 коп. витрат за проведення
експертизи. В позові до ОСОБА_6
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить частково скасувати рішення
апеляційного суду та направити справу
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції,
встановлюючи порядок користування
будинком та земельною ділянкою,
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного рішення
апеляційного суду вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності зазначеного судового
рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 16 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Макарчук М.А.