Ухвала іменем україни 17 вересня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А. суддів:
Мазур Л.М., Маляренка А.В., Нагорняка
В.А., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Головне
управління Держземагентства у
Луганській області, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_6, третя особа −? Головне
управління Держземагентства у
Луганській області, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6,
в інтересах якого діє ОСОБА_8, на ухвалу
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 26 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 24 березня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із вказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що він є
власником земельної ділянки площею 0,0526
га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_7 є власником суміжної земельної
ділянки, що розташована за адресою:
АДРЕСА_2. Зазначає, що при будівництві
паркану відповідач порушив межі та
незаконно зайняв земельну ділянку
позивача площею 0,0004 га, чим порушив
його права. З урахуванням викладеного
просив суд усунути перешкоди у
здійсненні права власності позивача на
користування та розпорядження
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом перенесення паркану довжиною 9,03
м, розташованого на земельній ділянці
позивача, на межу суміжної земельної
ділянки за рахунок ОСОБА_7; зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у
здійсненні права позивача на
користування та розпорядження
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом видалення газопостачальної
труби довжиною 19,42 м з території
земельної ділянки позивача за рахунок
відповідача.

У процесі розгляду справи в суді першої
інстанції 26 лютого 2014 року до початку
судового засідання від представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_9 до суду надійшло
клопотання про зупинення провадження у
справі з тих підстав, що до Луганського
окружного адміністративного суду
відповідачем був поданий
адміністративний позов про визнання
дій посадових осіб Державної інспекції
сільського господарства в Луганській
області незаконними та скасування акта
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 09 жовтня 2013 року. 18
лютого 2014 року судом було відкрито
провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Луганська від 26 лютого

2014 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 24 березня 2014 року, клопотання
представника ОСОБА_7 −? ОСОБА_9 було
задоволено.

Зупинено провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою; за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою до набрання законної сили
постановою чи ухвалою у справі за
позовом ОСОБА_7 до Державної інспекції
сільського господарства в Луганській
області про визнання незаконними дій
посадових осіб, скасування акта
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 09 жовтня 2013 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах
якого діє ОСОБА_8, просить скасувати
ухвали судів першої та апеляційної
інстанцій, направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду по суті, обґрунтовуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що розгляд справи є неможливим до
розгляду адміністративного позову про
визнання дій посадових осіб Державної
інспекції сільського господарства в
Луганській області незаконними та
скасування акта перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від 09
жовтня 2013 року.

Проте даний висновок не ґрунтується на
процесуальному законі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження
в справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Така підстава для зупинення
провадження у справі застосовується у
тому разі, коли в іншій справі можуть
бути вирішені питання, що стосуються
підстав, заявлених у справі вимог, чи
умов, від яких залежить можливість її
розгляду.

Вирішуючи питання про зупинення
провадження у справі, суд першої
інстанції не врахував, що зупинення
провадження у цивільній справі з
мотивів наявності іншої справи, що
розглядається в адміністративному
порядку, може мати місце тільки в тому
разі, коли лише в тій справі можуть бути
вирішені питання, що стосуються
підстав, вимог у даній справі чи умов,
від яких залежить можливість її
розгляду, і не з'ясував, чи дійсно від
наслідків розгляду зазначеної
адміністративної справи залежить
прийняття рішення у цій цивільній
справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, як на
підставу їх задоволення позивач
посилався на положення ст. ст. 103, 152 ЗК
України та ст. 376 ЦК України, просив
усунути перешкоди в користуванні
належною йому земельною ділянкою
шляхом демонтажу належного
відповідачеві паркану та
газопостачальної труби, натомість
адміністративний позов заявлено з
підстав недодержання законодавства
під час складання акта перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, який є одним із доказів
у цивільній справі.

Акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства - це документ,
який фіксує факт проведення планових,
позапланових перевірок суб'єктів
господарювання і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та його дотримання. Посадова особа
органу державного нагляду (контролю)
зазначає в акті стан виконання вимог
законодавства суб'єктом
господарювання, а в разі невиконання -
детальний опис виявленого порушення з
посиланням на відповідну вимогу
законодавства.

Судом першої інстанції не наведено
підстав того, що розглядати справу
неможливо, що виключає зупинення
провадження у справі за п.
4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303
ЦПК України на зазначені обставини
уваги не звернув і дійшов помилкового
висновку про додержання судом першої
інстанції вимог процесуального закону
при постановленні ухвали про зупинення
провадження у справі.

З урахуванням наведеного, постановлені
у справі судові ухвали не можуть
залишатись в силі та з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України,
підлягають скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, ст. 1
Закону України «Про здійснення
правосуддя та кримінального
провадження у зв'язку з проведенням
антитерористичної операції», колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Луганська від 26 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 24 березня 2014 року
скасувати, справу направити до
Троїцького районного суду Луганської
області для продовження розгляду
справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: Л.М. Мазур А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк Г.В. Юровська