Справа №6/489/257/14
УХВАЛА

19 вересня 2014 р. суддя Ленінського
районного суду м. Миколаєва Губницький
Д.Г., вивчивши зміст подання державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі – Центральний ВДВС) про
примусове проникнення,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2014 р. державний виконавець
Центрального ВДВС звернувся до суду з
поданням, яким просив надати дозвіл на
примусове проникнення на територію
заводу з виробництва металевих
конструкцій по вул.. Херсонське шосе,
115Г в м. Миколаєві для перевірки
наявності,опису та вилучення майна, що
належить боржнику ТОВ «Капітал –
ОСОБА_1», та знаходиться у володіння ТОВ
«Вольга -ОСОБА_1» при провадженні
наказу №915/1418/13 від 20 листопада 2013 р.
виданого господарським судом
Миколаївської області про стягнення з
боржника грошової суми боргу на
користь ФОП ОСОБА_2

У відкритті провадження слід
відмовити.

Розділом VI ЦПК України «Процесуальні
питання, пов'язані з виконанням судових
рішень у цивільних справах та рішень
інших органів (посадових осіб)» не
передбачено вирішення судами
загальної юрисдикції питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника під час
виконання судових рішень,
постановлених за правилами
господарського судочинства.

Згідно із ст. 376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право безперешкодно входити до
приміщень і сховищ, що належать
боржникам або зайняті ними, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ, у
разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища.

Згідно зі ст. 115-122 розділу ХІV
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) «Виконання
рішення, ухвали, постанови»
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника,
зокрема, виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за наказом, поновити
пропущений строк для пред'явлення
наказу до виконання, у разі втрати
наказу може видати його дублікат до
закінчення строку, встановленого для
пред'явлення наказу до виконання, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання, видати
наказ про повернення стягнутих
грошових сум, майна або його вартості,
розглядати скарги на дії державної
виконавчої служби.

Відсутність у ГПК України порядку
вирішення питань про надання дозволу
на примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб) не є
підставою для розгляду відповідного
подання державного виконавця на
підставі ст. 376 ЦПК України, оскільки
розділом VI ЦПК України «Процесуальні
питання, пов'язані з виконанням судових
рішень у цивільних справах та рішень
інших органів (посадових осіб)»
визначено компетенцію загального суду
щодо вирішення питань, пов'язаних з
виконанням судових рішень саме у
цивільних справах.

Слід також врахувати практику
Європейського суду з прав людини та
правових позицій сформульованих у
справах «Верітас проти України",
«Сокуренко та Стригун проти України»,
що стосуються дотримання п. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, згідно із якими
суд не може вважатися «судом,
встановленим законом» у значенні п. 1
ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним
своїх повноважень, які були викладені у
ЦПК України.

Наведена позиція висловлена
касаційною судовою інстанцією в ухвалі
ВССУ від 26 вересня 2012 р., справа 6-40406св11.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

За такого, у відкритті провадження у
справі слід відмовити.

Керуючись ст. 122 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у
справі №6/489/257/14 за поданням державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про примусове проникнення.

Ухвала може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 5 днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя

Д.Г. Губницький