У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"01" вересня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В :

28 серпня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

01 вересня 2014 року вказану позовну заяву
було передано в провадження судді
Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.
11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільний справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, в позовній заяві повинні бути
зазначені: ім'я (найменування) позивача
і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину, якою
позивач обґрунтовує свої вимоги,
наявність підстав для звільнення від
доказування. Відповідно до частини
четвертою цієї ж статті, позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Як вбачається з позовних вимог, позивач
просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму заборгованості за кредитним
договором № ML-006/1266/2006 від 11 вересня 2006
року у розмірі 57 222,32 доларів США, що
еквівалентно 756 655,14 гривень за
офіційним курсом НБУ на дату
проведення розрахунку заборгованості,
та 2 761 791,30 гривень; стягнути з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму заборгованості за кредитним
договором № ML-006/1361/2007 від 22 січня 2007
року у розмірі 7 102,01 доларів США, що
еквівалентно 93 910,43 гривень за
офіційним курсом НБУ на дату
проведення розрахунку заборгованості,
та 342 773,10 гривень; стягнути з ОСОБА_1 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» витрати на оплату судового
збору в розмірі 3654,00 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивачем до матеріалів
позовної заяви було долучено копію
кредитного договору № ML-006/1266/2006 від 11
вересня 2006 року, укладеного між
акціонерним комерційним банком
«Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 та
копію кредитного договору № ML-006/1361/2007
від 22 січня 2007 року, укладеного між
Закритим акціонерним товариством «ОТП
Банк» та ОСОБА_1

За вимог ч. 2 ст. 118 Цивільного
процесуального кодексу України
позивач має право об`єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов`язаних
між собою.

Таким чином, в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

Позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за договором і
про застосування заходів майнової
відповідальності за його невиконання
тощо).

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами (про стягнення
боргу на підставі одного договору
(правочину) або декількох договорів
(правочинів), які взаємопов`язані між
собою) і водночас подані одним і тим же
позивачем до одного й того самого
відповідача (чи відповідачів) або хоча
й різними позивачами, але до одного й
того ж відповідача. Однорідними ж
позовними вимогами є такі, що виникають
з одних і тих самих або з аналогічних
підстав і водночас пов'язані між собою
одним і тим самим способом захисту прав
і законних інтересів.

З наведеного вбачається, що заявлені
позивачем, ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
позовні вимоги про стягнення
заборгованості з відповідача, ОСОБА_1,
не є однорідними, тобто не пов`язані між
собою, оскільки виникають з різних
договорів укладених з відповідачем, а
порядок їх укладання, виконання,
наявність заборгованості по них, а
також підстави набуття права у
позивача вимагати виконання
зобов`язань за такими договорами, яке
також виникло на підставі різних
договорів факторингу є окремим
предметом доказування. Заявлені
позивачем позовні вимоги хоча і
регулюються оскільки одними і тими ж
положеннями Цивільного кодексу
України, однак не є в розумінні
Цивільного процесуального кодексу
України такими, таким, що пов`язані між
собою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 126
Цивільного процесуального кодексу
України, залежно від обставин справи
суддя чи суд мають право постановити
ухвалу про роз`єднання кількох
поєднаних в одному провадження вимог у
самостійні провадження, якщо їх
спільний розгляд ускладнює вирішення
справи.

За вимог ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь в справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В той же час, суд на стадії відкриття
провадження у справі, враховуючи зміст
заявлених позивачем вимог, позбавлений
можливості вирішити питання про
роз`єднання поєднаних в одному
провадженні вимог у самостійні
провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 119, 121, 210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити
недоліки в строк до 13 вересня 2014 року,
але не більше ніж три дні з дня
отримання позивачем ухвали, про що у
вказаний термін надати суду
документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання
вимог цієї ухвали, позовна заява буде
вважатися неподаною та підлягає
поверненню.

Суддя: