Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Києва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в :

19.09.2014 року позивачка звернулась до
суду із позовом до відповідача про
розірвання шлюбу. Позовні вимоги
мотивовано тим, що спільне життя з
відповідачем не склалось, сім'я
розпалась і сторони припинили шлюбні
відносини з 2011 року. Спільне
господарство не ведеться, сторони
проживають окремо. У відповідача є інша
жінка, тому позивачка звернулась до
суду і просить розірвати її шлюб з
відповідачем.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала вимоги своєї позовної заяви
з підстав викладених у ній, просить
позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав та просить позов
задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають до задоволення, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що сторони у справі
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
27.07.2001 року, який зареєстрований
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним центром
розвитку сім'ї, актовий запис №1234 (а.с.
3).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
4).

Сторони не проживають разом, спільне
господарство не ведуть, спільного
бюджету не мають, шлюбні відносини між
сторонами припинені.

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи про розірвання
шлюбу судом було всебічно досліджено
мотиви розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Сторони не проживають разом, спільним
побутом не пов'язані.

Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у органі державної
реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких
позивачка наполягає на розірванні
шлюбу, а відповідач не заперечує проти
цього, є обґрунтованими, подальше
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї стали неможливим, оскільки
сторони не підтримують сімейно-шлюбних
стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні
відносини наміру не мають. За таких
умов подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін та моральним засадам
суспільства.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України,
ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112-114 СК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
27.07.2001 року Центральним відділом
реєстрації шлюбів м. Києва з Державним
центром розвитку сім'ї, актовий запис
№1234.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя -