У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,Юровської Г.В., -розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Служби автомобільних
доріг Луганської області, товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дорпрогрес», товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробнича компанія
Дорбудтехнологія», третя особа -
ОСОБА_8, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 29 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року позивачі звернулися
до суду із позовом, який у подальшому
уточнили і просили стягнути з
відповідачів у солідарному порядку на
користь ОСОБА_6 117 732 грн. 86 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 800
тис. грн. на відшкодування моральної
шкоди, на користь ОСОБА_7 800 тис. грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Позивачі посилалися на те, що 25
листопада 2010 року з вини відповідачів,
які є замовником, підрядником та
субпідрядником будівельних робіт, на
автомобільній дорозі М-04
«Знаменка-Луганськ-Ізварино», на
ділянці від кварталу Южний м. Луганська
до с. Хрящувате внаслідок злочинної
недбалості особи, яка була призначена
відповідальною за виконання
будівельних робіт - ОСОБА_8, а саме:
невиконання під час будівництва
автодороги вимог до безпеки дорожнього
руху, не встановлення огороджувальних
бар'єрів та інших засобів організації
дорожнього руху, що забезпечують його
безпеку, сталася дорожньо-транспортна
пригода під час якої загинув ОСОБА_9,
який доводиться позивачу ОСОБА_6 - сином
та позивачу ОСОБА_7 - братом.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 12 вересня 2013 року позов
ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено. Стягнуто у
солідарному порядку з Служби
автомобільних доріг Луганської
області, товариства з обмеженою
відповідальністю «Дорпрогрес» (далі -
ТОВ «Дорпрогрес») та товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробнича
компанія Дорбудтехнологія» (далі - ТОВ
«ВК Дорбудтехнологія») на користь
ОСОБА_6 177 732 грн. 86 коп. на
відшкодування майнової шкоди та
800 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди. Стягнуто у
солідарному порядку з Служби
автомобільних доріг Луганської
області, ТОВ «Дорпрогрес» та ТОВ «ВК
Дорбудтехнологія» на користь ОСОБА_7
800 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 29 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ТОВ «Дорпрогрес» та
Служби автомобільних доріг Луганської
області та в задоволенні цих вимог
відмовлено. В іншій частині - рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі заявники порушують
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Задовольняючи у повному обсязі позовні
вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
стягуючи завдану позивачам
матеріальну та моральну шкоду у
солідарному порядку з ТОВ
«Дорпрогрес», ТОВ «ВК
Дорбудтехнологія» та Служби
автомобільних доріг Луганської
області, суд першої інстанції,
посилався на ст.ст. 1166, 1167, 1190 ЦК України,
а також на положення ч. 2 ст.1172
ЦК України, відповідно до якої замовник
відшкодовує шкоду, завдану іншій особі
підрядником, якщо він діяв за завданням
замовника. При цьому, районний суд
виходив із того, що внаслідок
протиправних дій ОСОБА_8, які
знаходяться у причинному зв'язку з
даними наслідками і це встановлено
судовим рішенням прийнятим по
кримінальній справі, позивачам завдана
шкода, яка повинна відшкодовуватися у
солідарному порядку усіма
відповідачами, у тому числі
замовниками будівництва.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції апеляційний суд не повністю
погодився, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що дорожньо-транспортна
пригода 25 листопада 2010 року на
автомобільній дорозі М-04
«Знаменка-Луганськ-Ізварино», на
ділянці від кварталу Южний м. Луганська
до с. Хрящувате, під час якої загинув
ОСОБА_9, сталася внаслідок невиконання
під час будівництва автодороги вимог
до безпеки дорожнього руху, а саме
невстановлення огороджувальних
бар'єрів та інших засобів організації
дорожнього руху, що забезпечують його
безпеку. Тобто шкода позивачам завдана
внаслідок кримінального
правопорушення, яке мало місце з боку
працівника ТОВ «ВК Дорбудтехнологія»
ОСОБА_8 та є в причинному зв'язку зі
смертю ОСОБА_9 Даний факт встановлений
постановою Центрального-Міського суду
м. Макіївка Донецької області від 28
вересня 2012 року, якою кримінальну
справу за звинуваченням ОСОБА_8
за ст. 288 КК України закрито на підставі
Закону України «Про амністію в 2011
році». Постанова суду набрала чинності
та не скасована. Вказані обставини є
встановленими та згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК
України не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги, які заявлені до ТОВ
«Дорпрогрес» та Служби автомобільних
доріг Луганської області є
необґрунтованими та правовий висновок
суду першої інстанції в цій частині
щодо солідарної відповідальності усіх
відповідачів, є помилковим.

Разом з тим, апеляційний суд погодився
з задоволенням позовних вимог в
частині відшкодування позивачам
матеріальної та моральної шкоди ТОВ
«ВК Дорбудтехнологія», оскільки
протиправними діями їхнього
працівника ОСОБА_8 завдано смерть
ОСОБА_9 З урахуванням вимог ст. ст. 1166,
1167, 1172 ЦК України суд обґрунтовано
стягнув з вказаного відповідача на
користь ОСОБА_6 117 732 грн. 86 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 800
тис. грн. на відшкодування моральної
шкоди, а також на користь ОСОБА_7 800 тис.
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
апеляційного суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність
висновків суду не спростовують, тому
судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7
відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 29 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:
А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська