Єдиний унікальний номер 267/4729/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1809/2014
Головуючий в 1 інстанці Коцюбинська Ю.Д.
Доповідач - Ткачук С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
судді Осипчук О.В.,

суддів Смєлік
С.Г., Ткачук С.С.,

при секретарі
Руденко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 17 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення суми боргу за договором
позики, мотивуючи свої вимоги тим, що
він надав відповідачу у борг грошові
коштів в сумі 23 000 грн., які вона
зобов'язалась повернути в місячний
строк, але свої зобов'язання не
виконала та до теперішнього часу не
повернула займану суму боргу. Просив
суд стягнути на його користь борг за
договором позики з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення в сумі 25 404,54 грн. та
три відсотки річних в розмірі 2070,00 грн.,
судовій збір, сплачений при подачі
позову 274,75 грн., всього 27 749,29 грн.

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 17 січня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволені: стягнуто з ОСОБА_2 суму
неповернутої позики у розмірі 23 000,00
грн., що з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення складає 25 404,54
грн., суму трьох річних відсотків у
розмірі 2070 грн., суму судового збору у
розмірі 274,75 грн., а разом 27 749,29 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
виходив з того, що відповідач не
виконала умови договору позики та не
повернула позивачу суму боргу і цей
факт підтверджується оригіналом
боргової розписки, яка знаходиться у
позивача. У зв'язку з простроченням
строку повернення позики, сума боргу на
підставі ст. 625 ЦК України стягнута з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
три відсотка річних від простроченої
суми.

Не погодившись з рішенням суду
відповідач принесла апеляційну
скаргу, де посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволені позовних
вимог відмовити. В обґрунтування
скарги зазначає, що вказані грошові
кошти вона не отримувала і не бажала
брати гроші в борг. Вказана розписка
про позику грошей, була написана під
впливом психічного тиску та погроз
застосування фізичного насильства з
боку позивача. Таким чином, позивач мав
намір отримати від неї гарантію
повернення «недостачі товару», яка
нібито була виявлена у магазині «ПП
Христинін», де відповідач працювала
продавцем. Про ці обставини написання
нею розписки відомо іншому продавцю
магазину, але суд не дав належну оцінку
показанням цього свідка і не прийняв до
уваги при ухваленні рішення. Крім того,
суд першої інстанції не звернув увагу,
що позивачем суду не було надано
офіційного документу підтверджуючого
зведений індекс інфляції за весь час
прострочення за період з 01.07.2010 року по
01.07.2013 рік.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач доводи апеляційної скарги
підтримала, просила її задовольнити.

Позивач вважає рішення законним та
обґрунтованим, просив скаргу залишити
без задоволення.

Апеляційний суд визнає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судоми визнано встановленим, що 06
червня 2010 року між сторонами укладений
договір позики, згідно з яким ОСОБА_3
передав ОСОБА_2 у борг грошові кошти в
розмірі 23 000,00 грн., що підтверджується
оригіналом розписки, написаної
власноручно відповідачем. Згідно даної
розписки відповідач зобов'язувалась
повернути позивачеві гроші у місячний
строк. Факт написання розписки
відповідач не оспорює.

Зобов'язання за укладеним договором
позики відповідач не виконувала і цей
факт підтверджується оригіналом
розписки, який знаходиться у позивача.

Заперечення відповідача про
недійсність цього договору, оскільки
написана під впливом психічного тиску
та погроз застосування фізичного
насильства з боку позивача, суд визнав
безпідставними, бо рішенням
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 13.11.2013р., яке
залишено без змін після перевірки за
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 10.12.2013, у задоволені позову
відповідача про визнання недійсним
договору позики від 06.06.2010р. відмовлено.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на положеннях ст.1050 ЦК
України, тому на підставі ст.625 ЦК
України стягнув суму позики з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
три відсотка річних від простроченої
суми у період з 01.07.2010 по 01.07.2013.

Висновки суду відповідають обставинам
справи встановленим в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1050 України визначено,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

У зв'язку з тим, що після спливу
строку повернення грошей визначеного у
розписці - одного календарного місяця,
т.т до 06.07.2010, відповідач не повернула
позичені грошові кошти, суд першої
інстанції на законних підставах
застосував до боржника відповідно до
ст. 625 ЦПК України відповідальність за
порушення грошового зобов'язання.

Щодо недоведеності позивачем
належним документом індексу інфляції
у період з липня 2010 по 01.07.2013
апеляційний суд визнає, що щомісячний,
річний розмір рівня інфляції
оприлюднюються відповідними
державними органами статистики в
офіційних виданнях, а тому не
потребують доведення.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
вищезазначена розписка написана під
впливом насильства або загрозою такого
застосування, не заслуговують на уваги,
оскільки спростовуються обставинами
встановленими набраним законної сили
рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки від 13.11.2013р. під час судового
розгляду її позовних вимог про
визнання договору позики недійсним.
Суд залишив позов відповідача без
задоволення через недоведеність факту
не отримання грошей у позивача.Окрім
того, допитаний свідок ОСОБА_4, яка
працювала продавцем у позивача разом з
відповідачем, пояснила в судовому
засіданні, що ОСОБА_2 разом з нею
написали розписки, а наступного дня
приїжджали до нотаріуса з метою її
посвідчення, але у зв'язку з
відсутністю у них документів
нотаріальна дія про посвідчення
договору позики не була вчинена.

Суд першої інстанції всебічно і
повно з'ясував обставини справи, що
мають значення для справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Судом постановлено
обґрунтоване рішення з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
немає.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи, тому до уваги не
приймаються.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги не
має, доводи апеляційної скарги
необґрунтовані і не спростовують
висновків суду, тому відповідно до
частини 1 ст.308 ЦПК України апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,315, ЦПК України,
апеляційний суд

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 17
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскарження в касаційному порядку
протягом 20 днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: