Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів:
Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області до ОСОБА_3 про відшкодування
коштів за переплату пенсії, за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області на ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 22 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області (далі - УПФУ в
Тальнівському районі Черкаської
області) звернулося до суду з указаним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що з 21 травня 2001 року відповідач
отримував пенсію за віком відповідно
до Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». У зв'язку зі встановленням
3 групи інвалідності ОСОБА_3 подав заяву
про переведення з одного виду пенсії на
інший та надав відповідні документи
для перерахунку пенсії. Починаючи з 31
серпня 2009 року відповідача
переведено на пенсію з інвалідності у
розмірі пенсії за віком. У подальшому
УПФУ в Тальнівському районі Черкаської
області проведено перевірку
достовірності видачі відповідачу
довідки про заробітну плату від 02
червня 2009 року № 57. У зв'язку з
ліквідацією Відкритого акціонерного
товариства «Тальнівський РВО
«Райагропроммеханізація» (далі - ВАТ
«Тальнівський РВО
«Райагропроммеханізація») архівні
документи передано на зберігання до
Тальнівської міської ради. У
результаті перевірки з'ясувалося, що
розмір заробітної плати, зазначений в
довідці про заробітну плату від 02
червня 2009 року № 57, не відповідає книзі
з заробітної плати за 1987-1991 роки цього
підприємства. Таким чином, позивачем
було проведено перерахунок пенсії,
внаслідок чого розмір пенсії з 31 серпня
2009 року зменшився і складає 1 209 грн 28
коп. Переплата пенсії за період з 31
серпня 2009 року до 30 квітня 2013 року
становить 62 437 грн 87 коп.
Станом на 15 квітня 2014 року борг із
переплати пенсії становить 13 431 грн 28
коп.

За таких обставин позивач на підставі
ст. ст. 102, 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» просив
стягнути з відповідача на свою користь
суму переплаченої пенсії в розмірі
13 431 грн 28 коп.

Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 23
травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 22 липня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, ухвалити нове рішення по
суті заявлених позовних вимог,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Статтею 11 ЦПК України установлено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Справа
розглядається в апеляційному суді за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної
інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК
України, в якій, зокрема, зазначаються
узагальнені доводи та заперечення
осіб, які беруть участь у справі;
встановлені судом першої інстанції
обставини; мотиви, з яких апеляційний
суд виходив при постановленні ухвали, і
положення закону, яким він керувався; у
разі відхилення апеляційної скарги
зазначаються мотиви її відхилення.

Проте ухвала апеляційного суду
зазначеним нормам процесуального
права не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції виходив з
недоведеності та необґрунтованості
цього позову, оскільки під час розгляду
справи не встановлено факту
недобросовісного набуття відповідачем
отриманих коштів, які є пенсійною
виплатою, призначеною йому управлінням
ПФУ, як не встановлено і наявності
рахункової помилки, а тому зазначена
сума поверненню не підлягає.

Однак з такими висновками не погодився
апеляційний суд, вважаючи спір, який
виник між сторонами у справі, таким, що
не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, оскільки
відповідно до покладених завдань і
функцій позивач УПФУ в Тальнівському
районі Черкаської області є суб'єктом
владних повноважень у цій сфері
правовідносин, а спори, що виникають
між учасниками цих відносин, є
публічно-правовими, тому їх вирішення
належить до юрисдикції
адміністративних судів, а тому дійшов
висновку про закриття провадження у
справі.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна, оскільки його
дійшов суд при неповному встановленні
всіх обставин справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча
б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Критеріями розмежування справи
цивільного судочинства від справи
адміністративного судочинства є
одночасно: суб'єктний склад учасників
процесу та характер спірних
правовідносин.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства. Суди розглядають справи,
визначені у частині першій цієї статті,
в порядку позовного, наказного та
окремого провадження.

Статтею 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» установлено, що суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає
поверненню безпідставно набуті:
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною чи юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Крім того, чинним законодавством
встановлено спеціальний порядок, а
саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
регулюється Порядком відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України від 21 березня
2003 року № 6-4 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення
коштів проводиться відповідно до ст. 103
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у випадках виявлення
подання громадянами недостовірних
відомостей про заробітну плату чи
інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного
подання відомостей про зміну у складі
сім'ї тощо.

Таким чином, правовідносини, які
виникли між сторонами у справі за
зверненням УПФУ в Тальнівському районі
Черкаської області з позовом про
відшкодування коштів за переплату
пенсії, свідчать про їх
цивільно-правовий характер, враховуючи
предмет і підстави позову, що
ґрунтується на цивільно-правових
нормах. УПФУ в Тальнівському районі
Черкаської області бере участь у такій
категорії справ не на виконання
передбачених законодавством владних
повноважень, а з підстав, передбачених
положеннями цивільного законодавства.
З огляду на норми ЦПК України розгляд
таких справ має відбуватися за
правилами цивільного судочинства.

Проте на вищевикладене апеляційний суд
уваги не звернув, при визначенні
процесуального статусу сторін не
з'ясував належним чином зміст і
характер правовідносин, які виникли
між сторонами у справі, в достатньому
обсязі не визначився з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, що призвело до
неможливості встановити фактичні
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи.

Оскільки апеляційний суд порушив норми
процесуального права, що унеможливлює
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, тому колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
постановлена у справі ухвала
апеляційного суду - скасуванню з
направленням справи до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду з підстав, передбачених
ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 22 липня 2014 року скасувати,
справу направити до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик
Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак