Справа № 263/8395/14-ц
Провадження № 2/263/3075/2014
03 жовтня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя у складі
судді Соловйова О. Л., при секретарі
Чертовій О.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Проектно-будівельне
підприємство «Азовінтекс» (ТОВ «ПБП
«Азовінтекс») до ОСОБА_1 про стягнення
Позивач звернувся до суду із
вказаним позовом до відповідача,
відповідно до якого просить стягнути з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПБП
«Азовінтекс» грошові кошти у розмірі 2
850 грн., судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що 30.04.2012 року між ОСОБА_1 та
ТОВ «ПБП «Азовінтекс» був укладений
договір оренди нерухомого майна №
522/2012-199, відповідно до умов якого
відповідач був зобов'язаний передати
позивачу у тимчасове володіння і
користування трикімнатну квартиру за
адресою АДРЕСА_1, згідно із умовами
договору позивач був зобов'язаний
своєчасно сплачувати орендну плату та
інші обов'язкові платежі по
вищевказаному договору. 31.03.2014 року
наведений договір було розірвано, про
що між сторонами була укладена
додаткова угода № 1 від 31.03.2014 року.
Станом на 25.06.2014 року у зв'язку із
систематичним перерахуванням ТОВ «ПБП
«Азовінтекс» щомісячних авансових
платежів в рахунок орендної плати,
відповідач має заборгованість перед
позивачем по надмірно сплаченим
грошовим коштам у розмірі 2 850 грн., що
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків. З метою досудового
врегулювання спору позивач звертався
до ОСОБА_1 з вимогою щодо повернення
грошових коштів, проте відповідач у
добровільному порядку не виконав цю
В судове засідання представник
позивача не з'явився - надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутність,
підтримав позовні вимоги ПАТ «ПБП
«Азовінтекс», не заперечував проти
ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, про
слухання справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
за текстом ЦПК України) суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи
зі згоди представника позивача на
підставі доказів, які маються у
матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму наймодавець передає
або зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

30.04.2012 року між ТОВ «ПБП «Азовінтекс»
(орендар) та ОСОБА_1 (орендодавець) було
укладено договір оренди № 522/2012-199,
відповідно до умов якого ТОВ «ПБП
«Азовінтекс» прийняло у тимчасове
володіння та користування трикімнатну
квартиру із меблями та оснащенням, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Вказаний договір було укладено на
строк з 01.05.2012 року по 01.11.2012 року.
Пунктом 4.2 договору оренди передбачено,
якщо одна із сторін в строк 20 днів до
закінчення даного договору не заявить
про свій намір його розірвати, то це
договір автоматично пролонгується на
той же строк та на тих самих умовах.

Орендна плата за користування
об'єктами оренди складає 3 352,94 грн.
щомісячно, з урахуванням податку з
доходів фізичних осіб у сумі 502,94 грн.,
який орендатор самостійно утримує та
перераховує, відповідно до п. 5.1
договору оренди. Згідно із п. 5.2
вказаного договору орендар виплачує
орендодавцю плату не пізніш 20-го числа
поточного місяця.

31.03.2014 року вказаний договір оренди
сторонами було розірвано, про що між
ТОВ «ПБП «Азовітекс» та ОСОБА_1 було
укладено додаткову угоду № 1 від 31.03.2014
року.

Відповідно до акту звірки
взаєморозрахунків ТОВ «ПБП
«Азовінтекс» та ОСОБА_1 15.04.2014 року,
після того, як договір оренди,
укладений між сторонами було
розірвано, ТОВ «ПБП «Азовінтекс» на
користь ОСОБА_1 було перераховано
грошові кошти у розмірі 2 850 грн. в
рахунок орендної плати.

Вказаний факт підтверджується й
наданим позивачем платіжним
дорученням.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула або зберігала його за
рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді ,
коли підстава на якій воно набуте,
згодом відпала. Положення наведеної
статті застосовується до вимог про
повернення виконаних за недійсним
правочином, витребування майна
власником з чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

16.07.2014 року на адресу ОСОБА_1 позивачем
було спрямовано вимогу № 522/06-976 щодо
повернення надмірно сплачених
грошових коштів у сумі 2 850 грн., проте до
теперішнього часу відповідачем у
добровільному порядку наведена
грошова сума не повернута.

Враховуючи той факт, що позивачем було
перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошову
суму в рахунок оплати орендної плати,
до теперішнього часу відповідачем ці
грошові кошти позивачу у добровільному
порядку не повернуто, суд вважає за
можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь
ТОВ «ПБП «Азовінтекс» грошові кошти у
розмірі 2 850 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПБП
«Азовінтекс» судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Керуючись ст.ст 10,60,84,88,212,213,215,218,
224-226 ЦПК України, ст. ст. 764, 776ЦК
України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Проектно-будівельне
підприємство «Азовінтекс» до ОСОБА_1
про стягнення грошових коштів, -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Проектно-будівельне
підприємство «Азовінтекс», , р/р 6011 в ПАТ «КБ «Пиватбанк»,
МФО 335429, грошові кошти у сумі 2 850 грн.
надмірно сплачені за договором оренди
№ 522/2012-199 від 30.04.2012 року, судовий збір у
розмірі 243,60 грн., я всього стягнути 3 093
(три тисячі дев'яносто три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана до Жовтневого
районного суду в перебігу десяти
днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення суду може бути оскаржено
особами, які брали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участі у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов