АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7232/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ковальова А. Б. Доповідач -
Черненкова Л.А.Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів - Пищиди
М.М., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Крона» про
відшкодування збитку внаслідок
залиття, -

В С Т А Н О В
И Л А:

08 травня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду із вказаним позовом,
за яким просили суд стягнути солідарно
з відповідачів на користь ОСОБА_2
матеріальний збиток в сумі 2164 грн.,
стягнути солідарно з відповідачів на
користь ОСОБА_3 матеріальний збиток в
сумі 2164 грн., стягнути з відповідачів на
користь ОСОБА_2 моральний збиток в сумі
3000 грн.., стягнути з відповідачів на
користь ОСОБА_6. моральний збиток в сумі
3000 грн. В обґрунтування позову
посилалися на те, що вони мешкають у
квартирі АДРЕСА_2, яка належить їм на
праві спільної сумісної власності. Над
їх квартирою, на верхньому поверсі,
знаходиться квартира № 46, де мешкають
відповідачі, і ОСОБА_4 є відповідальним
наймачем цієї квартири. 20 листопада 2012
року, близько о 10.00 годині, із квартири
АДРЕСА_1 відбулося затоплення їх
квартири, про що вони, позивачі, відразу
повідомили відповідачів, які з ними
спілкуватися та повідомити причину
затоплення відмовилися. Тому вони
подали заяву до ТОВ «Крона» з
клопотанням направити комісію для
технічного обстеження стану їх
квартири № 42. А також поспілкувалися з
мешканцем квартири № 50 ОСОБА_7,
квартира якого знаходиться над
квартирою відповідачів, і який
повідомив, що в його квартирі витоку
води не було, і тому затопити їх могли
тільки відповідачі. 21 листопада 2012 року
до їх квартири прийшла комісія ТОВ
«Крона», про прихід якої вони, позивачі,
заздалегідь повідомили відповідачів,
які двері своєї квартири комісії не
відкрили, не надавши доступ членам
комісії до свого помешкання. Тому
комісією був складений акт № 136
технічного обстеження стану квартири
№ 42 без участі відповідачів. Згідно
цього акту було встановлено, що
внаслідок затоплення були пошкоджені
всі приміщення їх квартири № 42, а саме:
у кухні на стелі (білення) сухі плями,
площею 4,2 кв.м., стіни (білення) сухі
плями, площею 3,65 кв.м., мокра пляма,
площею 1,2 кв.м., у коридорі на стіні
(шпалери) мокра пляма, площею 0,36 кв.м., у
кімнаті залита стіна (шпалери), площею
1,0 кв.м., на стелі (білення) суха пляма
між плитою перекриття, площею 0,51 кв.м.,
біля труби опалення суха пляма, площею
0,25 кв.м., намочені книги та покривало.
Згідно висновків комісії
відшкодування матеріального збитку
повинно бути виконане за рахунок
мешканців квартири № 46. Вони
неодноразово запрошували відповідачів
відвідати їх квартиру, але вони
відмовилися, і через декілька днів
відповідач ОСОБА_5 повідомив їм, що в їх
квартирі в мийці зірвало кран, який
встановлював відповідач. Внаслідок
затоплення квартири їм, позивачам, були
завдані матеріальні збитки на загальну
суму 4328 грн. Добровільно відшкодувати
матеріальний збиток або виконати
ремонт відповідачі відмовилися.
Вважають, що їм також завдано і
моральної шкоди, оскільки вони повинні
проживати в сирій, не комфортній,
зруйнованій квартирі, був порушений їх
нормальний спосіб життя та сну,
байдужість з боку відповідачів
принижує їх, тому моральні збитки вони
оцінюють в розмірі 3000 грн. кожному.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року ухвалено: в позові ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
ТОВ «Крона» про відшкодування збитку
внаслідок затоплення квартири -
відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просять рішення суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також на те, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін, посилаючись на те, що
доводи апеляційної скарги не
відповідають дійсності, оскільки суд
повно з'ясував обставини справи в їх
сукупності, належним чином дослідив і
оцінив докази та фактичні дані, що
мають значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, і тому висновки
суду повністю відповідають фактичним
обставинам, та рішення суду є законним
та обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та в межах позовних вимог,
вважає за необхідне її задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не
відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають в
квартирі АДРЕСА_2, яка належить їм на
праві спільної сумісної власності, що
підтверджується копією особового
рахунку на квартиру та свідоцтвом про
право власності на житло. Відповідачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають в квартирі
АДРЕСА_1, яка перебуває у комунальній
власності міста, що підтверджується
копією особового рахунку на квартиру.
На підставі акту технічного
дослідження стану квартири АДРЕСА_2, що
складений ТОВ «Крона» 21 листопада 2012
року, судом встановлено, що станом на 21
листопада 2012 року в квартирі АДРЕСА_2
були наявними сліди затоплення
квартири, а саме: в кухні - на стелі
(білення) сухі плями, площею 4,2 кв.м., на
стінах (білення) сухі плями, площею 3,65
кв.м., мокра плями, площею 1,2 кв.м., в
коридорі - на стіні (шпалери) мокра
пляма, площею 0,36 кв.м., в кімнаті - залита
стіна (шпалери), площею 1 кв.м., на стелі
(білення) суха пляма між плитою
перекриття, площею 0,51 кв.м., біля труби
опалювання суха пляма, площею 0,25 кв.м., а
також були намочені книги та
покривала. Але при цьому, в зазначеному
акті відсутні висновки комісії щодо
причин залиття квартири, зазначено, що
доступ до квартири № 46 не наданий, а
тому відшкодування матеріальної шкоди
повинно бути виконане за рахунок
квартири № 46 ОСОБА_4 До 20 листопада 2012
року мешканці квартир верхніх поверхів
два або три рази затоплювали квартири
№ 42 та № 46, що підтвердила в судовому
засіданні старша по будинку - свідок
ОСОБА_8 та цей же факт підтверджується
актом комісії дільниці № 2 КП «ДЖО»
від 12 лютого 2008 року огляду технічного
стану квартири АДРЕСА_1, яким винним в
затопленні сан вузлу кв. № 46 є мешканці
квартири № 50. Згідно акту № 36 огляду
технічного стану квартири АДРЕСА_1, що
складений комісією дільниці № 6 ТОВ
«Крона» 29 квітня 2014 року, протягом
трьох останніх років у квартирі
відповідачів № 46 заміна труб холодного
водопостачання та каналізаційного
стояку не проводилася, всі
комунікаційні та сантехнічні прилади
знаходяться у задовільному стані, як в
сан вузлу, так і на кухні, слідів
підтоплення на кухні не має.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення
про відмову у задоволенні позову,
виходив з того, що при складенні акту №
136 комісією не були встановлені причини
затоплення квартири № 42 і не зазначені
висновки комісії, внаслідок яких
пошкоджень комунікаційних систем
могло б виникнути таке затоплення
квартири № 42 у вигляді сухих плям через
один день після залиття квартири та
двох мокрих плям, одна з яких, площею 1,2
кв.м., знаходиться на стіні кухні, друга,
площею 0,36 кв..м. - на стіні в коридорі.
Фактично, із вказаного вище акту
вбачається, що 21 листопада 2012 року
відбулося технічне дослідження стану
квартиру № 42, навіть без зазначення в
акті можливого періоду затоплення
квартири, а відшкодування шкоди було
покладене на відповідачів тільки через
відсутність доступу до квартири № 46 - 21
листопада 2012 року. А тому такі висновки
комісії у складі представників
дільниці № 6 ТОВ «Крона», як і сам акт №
136 не можуть бути прийняті судом на
підтвердження факту затоплення
квартири № 42 саме 20 листопада 2012 року і
з вини відповідачів. Будь-яких інших
належних доказів на підтвердження
факту затоплення 20 листопада 2012 року з
вини відповідачів, які проживають в
квартирі № 46, яка розташована на
третьому поверсі будинку, квартири
позивачів № 42, розташованої на 2-му
поверсі будинку, позивачі суду не
представили. Допитані за їх
клопотанням свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10
пояснили суду, що їм відомо про факт
затоплення 20 листопада 2012 року
квартири АДРЕСА_2 тільки зі слів ОСОБА_2,
і через декілька днів після 20 листопада
вони бачили в квартирі позивачів сухі
та мокрі плями. Отже пояснення цих
свідків фактично підтверджують
наявність в квартирі позивачів двох
мокрих плям через декілька днів після 20
листопада 2012 року, що відповідає
відомостям, зазначеним в акті № 136. Що
стосується пояснень свідка ОСОБА_8, яка
є старшою по будинку, то суд вважає їх
послідовними та не суперечливими, які
відповідають дійсним обставинам
справи. Із її пояснень слідує, що 20
листопада 2012 року, після 12.00 годині, її
попросили перекрити стояк, щоб начебто
уникнути затоплення квартири ОСОБА_2. І
в той час, коли батько свідка пішов до
підвалу, вона піднялася до квартири
відповідачів № 46, і увійшовши до
квартири, вона слідів затоплення, не
побачила, в кухні під вмивальником води
не було, до ОСОБА_2 в квартиру № 42 вона
не заходила, її туди ніхто не
запрошував і взагалі позивачів вона не
бачила. Про раніше затоплення
відповідачами квартири позивачів їй
нічого не відомо, знає про затоплення
квартир як ОСОБА_2 та і ОСОБА_4 раніше з
вини мешканців верхніх поверхів. Факт
відсутності слідів затоплення в
квартирі № 46 підтвердила в судовому
засіданні також свідок ОСОБА_11, яка
проживає у квартирі по АДРЕСА_3, яка 20
листопада 2012 року разом із ОСОБА_4
заходила до квартири № 46 і вони не
виявили слідів води в квартирі. Не
зазначений приблизний час виникнення
сухих та мокрих плям в квартирі
позивачів, чи можливе висихання плям
протягом однієї доби у листопаді
місяці і у висновку по визначенню
вартості ремонтно - будівельних робіт
для відновлення покриття в квартирі
АДРЕСА_2 від 18 березня 2013 року, який
виконаний за замовленням ОСОБА_2
фізичною особою підприємцем, суб'єктом
оцінювальної діяльності, ОСОБА_12, який
оглядав квартиру АДРЕСА_2, 11 березня 2013
року. Позивачами не доведений факт
залиття їх квартири АДРЕСА_2 саме 20
листопада 2012 року і саме з вини
відповідачів, і судом не встановлений
причинний зв'язок між наявними у
квартирі позивачів слідами затоплення
квартири та неправомірними діями
відповідачів, не встановлена вина
відповідачів у завданні позивачам
матеріальної шкоди, суд вважає, що не
доведені підстави для стягнення з
відповідачів сум матеріальної та
моральної шкоди, і тому позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Але з висновками суду погодитись не
можна, оскільки суд першої інстанції
неправильно визначив спірні
правовідносини та неправильно
застосував норми матеріального права.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Загальні підстави цивільно-правової
відповідальності за завдану майнову та
моральну шкоду в деліктних
(позадоговірних) відносинах
передбачені ч. 1 ст. 1166 і ч. 1 ст. 1167 ЦК
України.

Згідно із зазначеними нормами
обов'язковими умовами такої
відповідальності є наявність шкоди,
протиправної поведінки заподіювача
шкоди, причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою та вина
заподіювача.

Відповідно до частини першої статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК
України особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

Суд першої інстанції на порушення
статей 214, 215 ЦПК України на положення
зазначених норм закону уваги не
звернув, в достатньому обсязі не
визначився з характером спірних
правовідносин та безпідставно
відмовив у задоволенні позову, що не
відповідає вимогам діючого
законодавства.

Рішення суду першої інстанції
ухвалене у порушення вказаних вимог
закону, що є підставою для його
скасування відповідно до вимог п.п.1-4
ч.1 статті 309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення з наступних підстав.

Спірні правовідносини виникли щодо
спричинення майнової та моральної
шкоди внаслідок залиття квартири.

Згідно до вимог статті 177 ЖК України, -
громадяни зобов'язані забезпечувати
схоронність жилих приміщень, бережно
ставитися до санітарно-технічного та
іншого обладнання, до об'єктів
благоустрою, додержувати правил
утримання жилого будинку і придомової
території, правил пожежної безпеки,
додержувати чистоти і порядку в
під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових
клітках та в інших місцях загального
користування.

Наймачі жилих приміщень на умовах і в
порядку, що визначаються
законодавством, повинні провадити за
свій рахунок поточний ремонт жилих
приміщень.

Якщо необхідність у проведенні
внутріквартирного поточного ремонту
викликана пошкодженням частин будинку,
інженерного обладнання або зв'язана з
капітальним ремонтом будинку чи його
конструктивних частин, цей ремонт
провадиться наймодавцем або за його
рахунок.

Перелік робіт, що належать до
внутріквартирного поточного ремонту,
встановлюється правилами користування
жилими приміщеннями, утримання жилого
будинку і придомової території та
Типовим договором найму жилого
приміщення.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" саме на
експлуатуючій організації лежить
обов'язок здійснювати контроль за
технічним станом інженерного
обладнання будинків, квартир,
приміщень, своєчасно проводити
підготовку жилого будинку і його
технічного обладнання до експлуатації
в осінньо-зимовий період, а також
утримувати в належному технічному
стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж, вживати
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій.

Згідно п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених постановою
КМУ № 572 від 08.10.1992 року, наймачі
зобов'язані забезпечувати збереження
житлових і підсобних приміщень та
технічного обладнання; дотримуватися
вимог нормативно-правових актів у
сфері житлово-комунальних послуг,
пожежної і газової безпеки, санітарних
норм і правил.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
наявність шкоди спричиненої позивачам
внаслідок залиття водою 20 листопада 2012
року з квартири відповідачів
підтверджено актом № 136 технічного
дослідження стану квартири АДРЕСА_2, що
складений ТОВ «Крона» 21 листопада 2012
року (а.с.8).

Оскільки відповідачі заперечували
проти задоволення позову, суд першої
інстанції повинен був роз'яснити їх
обов'язок довести суду відсутність їх
вини в завданні шкоди позивачам.

У справі не була проведена експертиза
щодо причин виникнення пошкодження
спірної квартири та розміру шкоди і
судом першої інстанції таке право
сторонам не було роз'яснено.

На роз'яснення судової колегії про
необхідність проведення судової
будівельно-технічної та товарознавчої
експертизи по справі, сторони не
заявили клопотання про призначення
такої експертизи.

Аналізуючи докази у справі, судова
колегія дійшла висновку, що
відповідачі не скористались своїм
правом довести відсутність своєї вини
у спричиненні шкоди у відповідності до
вимог статті 1166 ЦК України, а тому
повинні нести відповідальність за
спричинену шкоду.

Протиправна поведінка відповідачів
полягає в тому, що вони як наймачі
квартири зобов'язані бережно ставитися
до обладнання, розташованого в
квартирі, слідкувати за його належною
експлуатацією. Допустивши із своєї
квартири безконтрольний витік води
внаслідок чого мало місце залиття
квартири, належної позивачам на праві
спільної сумісної власності, яке
призвело до спричинення шкоди
позивачам, тим самим не виконали
обов'язки наймачів жилого приміщення,
проявивши недбалість до своїх
обов'язків, у зв'язку з чим судова
колегія прийшла до висновку щодо їх
вини в спричиненні шкоди.

Допитані у судовому засіданні свідки,
на покази яких посилався суд першої
інстанції, не спростовують наявність
шкоди спричиненої внаслідок залиття
квартири позивачів водою 20.11.2012 року,
протиправність дій відповідачів щодо
недбалого відношення до своїх
обов'язків як наймачів квартири, яка
знаходиться поверхом вище над
квартирою позивачів, та причинний
зв'язок між шкодою і протиправною
поведінкою з вини відповідачів, яка
презюмується у даній справі.

Згідно ч.3 ст. 10, ст.ст. 57-60 ЦПК України
кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановленим цим
Кодексом. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Докази
повинні бути належними і допустимими.
Суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Розмір спричиненої шкоди встановлено у
сумі 4 328 гривень відповідно до звіту
розрахунку бюро судових експертиз та
оцінки майна, виконаного фізичною
особою підприємцем, суб'єктом
оцінювальної діяльності, ОСОБА_12 від 18
березня 2013 року (а.с.16-32) на підставі
акту № 136 від 21.11.2012 року у зв'язку з
пошкодженням оздоблювального покриття
в квартирі внаслідок залиття водою, та
який не спростовано доказами у справі.

Позивачі в судовому засіданні
апеляційної інстанції пояснили, що
розмір шкоди вираховувався лише зі
свіжих плям, які були наявні після
залиття водою 20.11.2012 року та
зафіксовані актом № 136 технічного
дослідження стану квартиру АДРЕСА_2, що
складений ТОВ «Крона» 21 листопада 2012
року. Дані обставини підтверджуються
звітом розрахунку відшкодування шкоди
від 18 березня 2013 року.

Доводи відповідачів про те, що згідно
акту № 36 огляду технічного стану
квартири АДРЕСА_1, що складений
комісією дільниці № 6 ТОВ «Крона» 29
квітня 2014 року, протягом трьох останніх
років у квартирі відповідачів заміна
труб холодного водопостачання та
каналізаційного стояку не проводилася,
всі комунікаційні та сантехнічні
прилади знаходяться у задовільному
стані, як в сан вузлу, так і на кухні,
слідів підтоплення на кухні не має, -
судова колегія вважає безпідставними
для відмови у задоволенні позову,
оскільки така перевірка була здійснена
через тривалий час після залиття
квартири позивачів водою та ця
обставина не підтверджує відсутність
вини відповідачів в спричиненні шкоди.

Посилання відповідачів на факт, що до 20
листопада 2012 року мешканці квартир
верхніх поверхів два або три рази
затоплювали квартири № 42 та № 46, що
підтверджено актом комісії дільниці №
2 КП «ДЖО» від 12 лютого 2008 року огляду
технічного стану квартири АДРЕСА_1,
яким винним в затопленні сан вузлу кв.
№ 46 є мешканці квартири № 50, судова
колегія не може прийняти, оскільки ці
обставини не мають значення для
вирішення цієї справи і не
спростовують вину відповідачів у
спричиненні шкоди позивачам.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку судова колегія дійшла висновку
про те, що позовні вимоги в частині
відшкодування майнової шкоди
спричиненої внаслідок залиття водою
квартири позивачів у розмірі 4 328
гривень є доведеними і підлягають
задоволенню щодо стягнення з
відповідачів в солідарному порядку на
користь кожного із позивачів по 2164
гривень (4 328 : 2 =2164), оскільки це
відповідає вимогам ч.1 ст. 1190 ЦК України
та ч.3 ст.386 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, -
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно до вимог ч.3 ст. 386 ЦК України, -
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1190 ЦК України,
- особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди спричиненої внаслідок
залиття водою квартири позивачів у
розмірі 6000 гривень, а саме: по 3000 грн.
кожному позивачу, то судова колегія
вважає, що протиправними діями
відповідачів позивача спричинена
моральна шкода, оскільки вони з вини
відповідачів були вимушені проживати в
сирій, некомфортній, зруйнованій
квартирі, що викликає у них почуття
безпорадності і безвихідності, у них
був порушений нормальний спосіб життя
та сну, та їх моральні страждання
посилились при відмові відповідачів
сплатити достатні кошти для проведення
відновлювальних робіт та придбання
матеріалів.

Статтею 1167 ЦК України передбачено
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду, а саме: ч.1 - моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку судова колегія дійшла
висновку про те, що позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди
спричиненої внаслідок залиття водою
квартири позивачів підлягають
частковому задоволенню, оскільки
судова колегія враховуючи обставини
справи та з урахуванням розумності та
справедливості оцінює спричинену
позивачам моральну шкоду на суму 200
грн., яка підлягає стягненню з
відповідачів в солідарному порядку на
користь кожного позивача по 100 гривень.
В іншій частині цього позову слід
відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України ч.5, - якщо
суд апеляційної інстанції ухвалює нове
рішення то відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Відповідно до змісту вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України, - стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. З
урахуванням часткового задоволення
позову судова колегія присуджує до
стягнення понесених судових витрат
позивачем ОСОБА_2 в сумі 524,40 судового
збору (а.с. 1,14), що підлягає стягненню з
кожного відповідача в рівних частках
по 262,20 грн.(524,40 : 2 = 262,20) на її користь;
судова колегія присуджує до стягнення
понесених судових витрат позивачем
ОСОБА_3 в сумі 121,80 судового збору в
апеляційній судовій інстанції (а.с.
96а,109), що підлягає стягненню з кожного
відповідача в рівних частках по 60,90
грн.(121,80 : 2 =60,90) на його користь. Інші
судові витрати не підтверджені
належними та допустимими доказами, а
тому не підлягають компенсації за
рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316,
ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року скасувати з ухваленням нового
рішення суду.

Частково задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: товариство з обмеженою
відповідальністю «Крона» про
відшкодування збитку внаслідок
залиття.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, які мешкають
за адресою: АДРЕСА_1, в солідарному
порядку на користь ОСОБА_2, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_2, в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
спричиненої внаслідок залиття
квартири у сумі 2164 гривень (дві тисячі
шістдесят чотири гривень); в рахунок
відшкодування моральної шкоди
спричиненої внаслідок залиття
квартири у сумі 100 гривень (сто гривень).

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, які мешкають
за адресою: АДРЕСА_1, в солідарному
порядку на користь ОСОБА_3, який мешкає
за адресою: АДРЕСА_2, в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
спричиненої внаслідок залиття
квартири у сумі 2164 гривень (дві тисячі
шістдесят чотири гривень); в рахунок
відшкодування моральної шкоди
спричиненої внаслідок залиття
квартири у сумі 100 гривень (сто гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в
рахунок понесених судових витрат по
справі у розмірі 262,20 гривень (двісті
шістдесят дві гривень 20 копійок); на
користь ОСОБА_3 в рахунок понесених
судових витрат по справі у розмірі 60,90
гривень (шістдесят гривень 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в
рахунок понесених судових витрат по
справі у розмірі 262,20 гривень (двісті
шістдесят дві гривень 20 копійок); на
користь ОСОБА_3 в рахунок понесених
судових витрат по справі у розмірі 60,90
гривень (шістдесят гривень 90 копійок).

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Л.А. Черненкова

Судді
М.М. Пищида

О.Г. Дерев’янко