Справа № 145/1972/14-ц
Провадження №6/145/55/2014
У Х В А Л А

"30" жовтня 2014 р. Тиврівський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя
Ліщишина М. Ю. ,

за участю секретаря
Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Тиврів подання ВДВС
Тиврівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_1, -

встановив:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із
поданням, в якому вказує, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Тиврівського
районного управління юстиції
перебуває виконавче провадження ЄДРВП
№17559849 відкрите на підставі
виконавчого листа № АЄ-32 виданого
Тиврівським районним судом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 24.05.2002 р. і до
його повноліття

Державним виконавцем у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження» (далі-Закон) 13.08.2005
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 74 Закону
державним виконавцем розпочато
примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішення, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме:
направлено запити до Немирівського
ВРЕР, інспекції Держтехнагляду
Тиврівської РДА, КП «ВООБТІ»,
Держкомзему у Тиврівському районі,
Державної податкової служби України та
Пенсійного фонду України. Коштів та
майна боржника, згідно відповідей
вищевказаних установ, на яке можна
звернути стягнення за боржником не
виявлено.

Згідно повідомлень «Державної
податкової служби України від 27.08.2014
інформація про джерела отримання
доходів боржником у Державному реєстрі
фізичних осіб відсутня, також відсутні
номери рахунків, викритих боржником у
банках та інших фінансових установах.

Відповідно до повідомлень Пенсійного
фонду України від 26.08.2014, інформацію
щодо отримання пенсії боржником не
знайдено, також відсутня інформація
щодо працевлаштування боржника за
трудовими та цивільно-правовими
договорами.

Згідно акту державного виконавця від
14.08.2013 про перевірку майнового стану
боржника, майна та коштів, на які
можливе звернення стягнення, не
виявлено .

Боржнику неодноразово надсилалися
попередження - виклики та розрахунки
заборгованості зі сплати аліментів, на
які він не з’являвся до органу
ДВС.

Заборгованість зі сплати аліментів
станом на 01.09.2014 року становить 8334,50
грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження»,
боржникзобов'язаний:

-          утримуватися від вчинення
дій, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення;

-          надавати у строк,
установлений державним виконавцем,
достовірні відомості про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах;

-          своєчасно з'являтися за
викликом державного виконавця;

-          письмово повідомляти
державному виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб.

Враховуючи викладене, протягом усього
періоду перебування на виконанні у
відділі виконавчого документу, рішення
суду не виконано, не дивлячись на те, що
державним виконавцем вжито усіх,
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання рішень,
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, що підтверджується
матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового; виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі учиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає
по вул. Котовського, 71, в с. Іванківці
Тиврівського району у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документа шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
своїх зобов'язань, покладених на нього
рішенням Тиврівського районного суду
№ АЄ-32 від 12.06.2002 щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно починаючи з 24.05.2002 р. і до його
повноліття, та погашення
заборгованості зі сплати аліментів,
яка станом на 01.09.2014 становить 8334,50 грн.

Суд, вислухавши представника ВДВС,
дослідивши матеріали справи, відмовляє
в задоволенні подання, виходячи з
наступного :

Згідно ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в»їзду в Україну громадян України»
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань; ( із змінами, внесеними
згідно із Законом N 2677-VI ( 2677-17 ) від
04.11.2010 ).

Стаття 6 цього закону передбачає, що при
наявності зазначених у цій нормі
підстав для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, громадянину може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
чи вилучено або затримано паспорт
.

До подання державним
виконавцем не додано даних про
наявність документів, перелік яких
зазначений в ст. 2 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в’їзду в Україну
громадян України».

Крім цього, державним виконавцем не
зазначено і не надано жодного доказу на
підтвердження того факту, що ОСОБА_1 має
намір виїхати за межі України.

В матеріалах справи не достатньо
відомостей щодо здійснення державним
виконавцем заходів, необхідних для
своєчасного і повного виконання
рішення.

Доказів на обґрунтування умисного
ухилення боржника від виконання
рішення суду не надано.

Наявність лише самого зобов»язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК
України , ст.2 , 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в»їзду в
Україну громадян України» , ст.5 ЗУ
„Про виконавче провадження", -

ухвалив:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає
по вул. Котовського, 71, в с. Іванківці
Тиврівського району до виконання своїх
зобов'язань, покладених на нього
рішенням Тиврівського районного суду
№ АЄ-32 від 12.06.2002 щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно починаючи з 24.05.2002 р. і до його
повноліття, та погашення
заборгованості зі сплати аліментів,
яка станом на 01.09.2014 становить 8334,50 грн.
відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу
може бути подана до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом п'яти днів з дня
її проголошення .

Суддя
Ліщишина М.
Ю.