АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1242/2014
Головуючий в І інстанції
Рябцева М.С. Категорія: 6
Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця «19» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Склярської І.В.

Слюсаренко О.В.

при секретарі Благовещенській
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 28 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про знесення
самочинного будівництва, зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач звернулась до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона є
співвласником 23/100 частин будинку
АДРЕСА_1 співвласниками інших частин
вказаного будинку є ОСОБА_4, частка
якого складає 22/100, ОСОБА_5 -55/200, ОСОБА_6 -
55/200. Відповідачем ОСОБА_4 на земельній
ділянці, яка перебуває у спільному
користуванні, без згоди інших
співвласників, було протиправно
знесено невеликий паркан зі штахетику,
встановлений за її згодою, який існував
багато років та встановлював межі
користування земельною ділянкою, та
самовільно встановлено новий паркан з
шиферу, яким зменшується земельна
ділянка, яка перебуває у фактичному її
користуванні. Крім цього, ОСОБА_4
самочинно без проектно-дозвільних
документів збудував велику мансарду
над своїм будинком, яка виходить за
межі фундаменту до двох метрів та
нависає над спільною земельною
ділянкою, що загрожує її життю та
здоров'ю. Під час будівництва
відповідач засмітив все подвір'я
матеріалами та будівельним сміттям, що
порушує права інших користувачів.
Вважає, що протиправні дії відповідача,
а саме: засмічення спільної земельної
ділянки, самочинне будівництво,
знесення паркану та самоправне
встановлення нового паркану в іншому
місці призвели до тривалих моральних
страждань і як наслідок різкого
погіршення стану здоров'я позивача.

Просить зобов'язати ОСОБА_4 знести
самоправно встановлений паркан із
шиферу, відновити самоправно знесений
попередній паркан із штахетнику,
звільнити спільну земельну ділянку від
будівельних матеріалів, будівельного
сміття та інших речей, які належать
ОСОБА_4, та знести самочинно збудовану
мансарду над будинком, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, літ.
«Б» та відшкодувати моральну шкоду в
сумі 30 000 грн., пов'язану з порушенням
звичайного способу життя, моральних
страждань, пов'язаних з неможливістю
користуватися своєю власністю
внаслідок постійного засмічення
земельної ділянки, самочинного
будівництва, яке загрожує життю та
здоров'ю, постійним перебуванням у
стресовому стані через неправомірні
дії відповідача, внаслідок яких,
вважає, вона втратила здоров'я та
працездатність.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 28.02.2014 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_4 знести самочинно встановлений
ним паркан з шиферу на спільній
земельній ділянці по АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити спільну
земельну ділянку по АДРЕСА_1 від
будівельних матеріалів, будівельного
сміття. В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 просив рішення суду
скасувати в частині самочинного
будівництва і відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

В іншій частині рішення суду ніким не
оскаржено.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в
оскаржуваній частині в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони та треті особи є
співвласниками домоволодіння, що
складається з житлових будинків «А» і
«Б», за адресою: АДРЕСА_1, розташованого
на земельній ділянці площею 495 кв.м,
наданій у користування рішенням
міськвиконкому від 17.09.1954 року №992.

При цьому ОСОБА_3 належить 23/100 частин
згідно свідоцтву про право на спадщину
за законом від 19.03.2012 року /а.с. 8/, ОСОБА_4
- 22/100 частин згідно договору
купівлі-продажу від 06.11.1997 року, ОСОБА_5 -
55/200 частин згідно свідоцтва про право
на спадщину по заповіту від 23.11.1981 року,
ОСОБА_6 - 55/200 частин згідно свідоцтву
про право власності від 10.09.1976 року.

При цьому порядок користування
земельною ділянкою сторонами не
закріплено та вона знаходиться у їх
спільному користуванні.

З пояснень осіб, які приймають участь у
справі, встановлено, що відповідач
користується житловим будинком літ.
«Б», над яким самочинно збудував
мансарду, яка частково підтримується
цегляними стовпами, розташованими на
земельній ділянці, що знаходиться в
спільному користуванні сторін та
третіх осіб.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №70/13
від 27.01.2014 року зовнішній розмір
мансарди становить 2,10м х 2,55м та 8,6м х
5,5м, її будівництво здійснюється в
межах, що перевищують геометричні
розміри фундаментів будинку літ. «Б».
Виступаюча частина мансарди зведена на
3-х цегляних стовпах, розміром 0,35м х 0,35м,
при кладці яких не дотримано вимоги ДБН
В.2.6-162:2010 щодо дотримання
горизонтальних рядів, вертикальності і
правильності поверхонь і необхідної
перев'язки швів. Конструктивні
елементи мансарди не відповідають
вимогам надійності, міцності та
стійкості, що пред'являються згідно ДБН
В.1.2-14-2009. При виконанні будівельних
робіт застосовуються будівельні
конструкції та матеріали, які не
відповідають вимогам ДБН, ДСТУ та
Технічного регламенту будівельних
виробів, будівель і споруд. Технічні
характеристики цих матеріалів
втратили свої експлуатаційні якості
та не можуть сприймати навантаження та
задовольняти вимоги до жорсткості
будівельних конструкцій,
вогнестійкості, міцності та
надійності. Вогнезахисна обробка
дерев'яних конструкцій не проведена,
пошкоджена штукатурка стелі і не
відновлена в порушення вимог п.4.2.6
Правил пожежної безпеки в Україні.
Дерев'яні конструкції не задовольняють
ДБН В.2.6-161:2010 та вимогам щодо
механічної міцності, стійкості та
пожежної безпеки, які визначені в
технічному регламенті будівельних
виробів, будівель і споруд. Система
вентиляції та димохід в приміщенні, де
розміщено газовий котел, не
відповідають вимогам ДБН В.2.5-20-2001.
Додаткове навантаження у вигляді
побудованої мансарди збільшило
навантаження на несучі конструкції
стін і фундаментів І поверху будинку
літ. «Б» по АДРЕСА_1. Оскільки
самовільна реконструкція будинку
літ.«Б» по АДРЕСА_1 з надбудовою
мансарди виконана без обстеження
існуючих конструктивних елементів та
конструкцій будинку та проектної
документації з відповідними
кресленнями та розрахунками, то не
можна гарантувати її міцність та
надійність і безпечну експлуатацію.
/а.с. 89-124/.

Відмовляючи у задоволенні позову про
знесення самочинного будівництва, суд
виходив з того, що з пояснень експерта в
ході судового засідання вбачається, що
усунути порушення для позивача у
вигляді самочинного будівництва
можливе при виконанні ОСОБА_4 певних
умов та приведенні будівництва у
відповідність з будівельними нормами,
тому знесення самочинного будівництва
при недоведеності можливості
перебудови відповідно до проекту або
норм і правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, та
при недоведеності відмови відповідача
від такої перебудови, на підставі ч. 7
ст. 376 ЦК України є неможливим.

Відмову в задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди суд
обґрунтував недоведеністю позивачем
факту її заподіяння відповідачем.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо, оскільки він не
відповідає обставинам справи, судом
неповно встановлено обставини, що
мають значення для справи, неправильно
застосовано норми матеріального права.

Частиною 1 ст. 270 ЦК України передбачено,
що відповідно до Конституції України
фізична особа має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля.

Згідно ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична
особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 цього Кодексу.

Зокрема п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
передбачений серед інших спосіб
захисту цивільних прав та інтересів -
відновлення становища, яке існувало до
порушення.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Про можливість пред'явлення позову про
знесення самочинно збудованого
нерухомого майна користувачем
земельної ділянки зазначено і в п. 17
«Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України №6 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами ст. 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)».

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала за наявності її вини,
крім випадків, встановлених ч. 2 цієї
статті.

Моральна шкода полягає відповідно до ч.
2 ст. 23 ЦК України, зокрема, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні вимог
про знесення самочинного будівництва,
суд безпідставно застосував положення
ч. 7 ст. 376 ЦК України, якою позивач свої
вимоги не обґрунтовував, та не
застосував положення ч.4 цієї статті,
яка підлягає застосуванню.

Оскільки земельна ділянка під спірним
домоволодінням перебуває у спільному
користуванні його співвласників, що
визнається всіма особами, які беруть
участь у справі, та відповідає змісту
ст. 30 ЗК України 1992 року, що діяв на час
придбання ОСОБА_4 частини
домоволодіння у власність за договором
купівлі-продажу від 16.11.1997 року, то
порядок користування спільною
земельною ділянкою визначається
насамперед угодою співвласників
жилого будинку залежно від розміру
їхніх часток у спільній власності на
будинок, як зазначено в п. 21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
16.04.2004 року з наступними змінами «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ».

В даній справі встановлено, що
самочинно збудована відповідачем
мансарда підтримується стовпами,
розташованими на спільній земельній
ділянці з виступом за межі фундаменту
будинку літ. «Б», її конструкція є
ненадійною, що, за думкою судової
колегії, підтверджує законність та
обґрунтованість позовних вимог про
знесення мансарди відповідачем.

З огляду на вищевказані обставини та
показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, показань позивача та третіх
осіб, допитаних колегією суддів як
свідки, вбачається, що протиправними
діями ОСОБА_4 із зведення самочинної
будівлі, засмічення подвір'я, знесення
паркану та встановлення іншого в
іншому місці земельної ділянки, що
знаходиться в спільному користуванні
співвласників домоволодіння АДРЕСА_1,
ОСОБА_3 заподіяно моральну шкоду у
вигляді моральних страждань і
переживань.

При цьому протиправність дій ОСОБА_4 по
засміченню подвір'я, зведенні паркану
підтверджується рішенням місцевого
суду в даній справі в частині вказаних
вимог, яке ніким не оспорено і,
відповідно, набрало чинності.

Разом з тим, колегія суддів вважає
недоведеним факт погіршення стану
здоров'я позивача від протиправних дій
ОСОБА_4, оскільки з наданих позивачем
медичних документів не вбачається
наявність причинного зв'язку між
вказаними обставинами.

З огляду на характер правопорушень
допущених відповідачем, спрямованість
його умислу, глибину фізичних та
душевних страждань потерпілої,
враховуючи стан здоров'я позивача, яка
має ІІ групу інвалідності /а.с. 170/,
враховуючи вимоги розумності і
справедливості, колегія суддів вважає,
що розмір компенсації моральної шкоди
слід визначити в розмірі 2 000 грн.,
відповідно в задоволенні решти цих
вимог про стягнення 30 000 грн., слід
відмовити.

Оскільки судом неповно встановлено
обставини справи, висновок суду в
частині знесення самочинного
будівництва і відшкодування моральної
шкоди не відповідає обставинам справи,
судом неправильно застосовано норми
матеріального права, то рішення суду в
оскаржуваній частині слід скасувати,
ухвалити нове, яким позовні вимоги про
знесення самочинного будівництва
задовольнити повністю, про
відшкодування моральної шкоди -
частково.

Так як рішення суду в іншій частині
ніким не оскаржується, то судова
колегія в силу диспозитивності
цивільного процесу йому юридичної
оцінки не дає.

На підставі ч.4 ст. 376, ст. 1167 ЦК
України, керуючись ст.ст.303,316, п.2 ч.1 ст.307
п.п.1,3,4 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 28 лютого 2014 року в
частині знесення самочинного
будівництва і відшкодування моральної
шкоди скасувати, ухвалити нове.

Позовну вимогу ОСОБА_3 про
знесення самочинного будівництва
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 знести
самочинне будівництво - мансарду
зовнішнім розміром 2,10м х 2,25м та 8,6м х 5,5м
над житловим будинком літ. «Б», який
розташовано за адресою: м. Херсона,
АДРЕСА_1.

Позовну вимогу ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди в сумі 30
000 грн., задовольнити частково: стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 000 грн., в
задоволенні іншої частини цих вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 у доход держави
судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 27 травня 2014
року

Рішення набрала законної сили 19 травня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська