Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді
Комлевої О.С.

суддів
Косогор Г.О., Ісаєвої Н.В.

при
секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 26 лютого 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа Суворовська районна
адміністрація Одеської міської ради в
особі органу опіки та піклування про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, який згодом був
уточнений та остаточно поданий до
ОСОБА_2, третя особа Суворовська
районна адміністрація Одеської
міської ради в особі органу опіки та
піклування про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, посилаючись на те, що з
моменту розірвання шлюбу відповідачка
ухиляється від виконання обов'язків по
наданню можливості у спілкуванні та у
вихованні дитини і перешкоджає
зустрічатися з малолітньою донькою -
ОСОБА_4, 2007 року народження. У зв'язку з
чим позивач не бачився з донькою
тривалий термін. Кожного тижня позивач
телефонує відповідачці із проханням
побачити дитину хоча б на вихідні. В
свою чергу позивач організовує
належний відпочинок для доньки: купує
квитки на качелі, бере із собою бабусю і
дідуся, але кожного разу, приїжджаючи
за донькою до відповідачки, чує одну й
ту саму відповідь, що донька у бабусі на
Лимані. Проте знаходження доньки увесь
час у бабусі на Лимані не дає дитині
спілкуватися з іншими дітьми, оскільки
інших дітей там немає, тому донька
бавиться сама із собою. Позивач
зазначає, що може та зобов'язаний
організувати доньці належний
відпочинок та спілкування із іншими
дітьми. Оскільки він живе однією
родиною із жінкою, що має доньку, такого
ж самого віку, як і ОСОБА_4. Позивач має
постійне місце роботи, автомобіль,
тобто має можливість оплачувати
розваги дитини у вихідні дні та
можливість відвести доньку після
вихідних до школи. Окрім того, позивач
свої обов'язки по утриманню дитини
виконує у повному обсязі: регулярно
перераховує аліментні платежі, що
підтверджується банківськими
квитанціями про зарахування коштів на
утримання дитини та фінансує такі
потреби дитини, як одяг, взуття,
іграшки, що підтверджується
відповідними чеками. Дитина досягла
віку п'яти років трьох місяців і тому її
вік позволяє спілкування батька з нею
без присутності матері, але в обмежений
час. Позивач звертався до органу опіки
і піклування виконкому Одеської
міськради, але спосіб участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею,
як батька проживаючого окремо від
дитини так і не був визначений.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги та просив їх
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідачки позовні вимоги не визнав.

Представник органу опіки та піклування
Суворовської райадміністрації в
судове засідання не з'явився, про
слухання справи був повідомлений
належним чином.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 26 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
Суворовська районна адміністрація
Одеської міської ради в особі органу
опіки та піклування про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні задоволений.

Визначені способи участі ОСОБА_3 у
вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановлені
систематичні побачення батька з
донькою в перші та треті вихідні місяця
з 10.00 год. суботи до 17.00 год. неділі, з
урахуванням бажання дитини залишатися
на ніч у батька, без порушення
відвідування дитиною гуртків та
секцій, та по понеділкам з 13.00 до 19.30
год., в інші дні - за домовленістю з
матір'ю дитини та зобов'язано ОСОБА_2 не
чинити перешкод в спілкуванні ОСОБА_3 з
донькою ОСОБА_4

На рішення суду ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким відмовити у задоволені
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим, а також
постановленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 26
червня 2004 року. Від шлюбу у подружжя
народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 01 березня 2011 р. шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний, донька
залишилася проживати з відповідачкою.

Після цього у сторін виникли складнощі
щодо спілкування та виховання з
донькою.

Відповідно до висновку Органу опіки та
піклування Суворовської
райадміністрації ОМР був визначений
спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановлені
систематичні побачення батька з
донькою, а саме, першої та третьої
суботи з 10.00 до 20.00 години, другої та
четвертої неділі з 10.00 до 17.00 год., в інші
дні за домовленістю з матір'ю дитини.

Згідно до ст.153 СК України визначено, що
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Згідно з вимогами частин 1,2,3 ст.157 СК
України питання виховання дитини
вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

В судовому засіданні було встановлено,
що дівчинка бажає зустрічатися з
батьком. Позивач виконує зобов'язання
по сплаті аліментів, виявляє бажання
постійного спілкування з дитиною та
дотримуватися необхідності
відвідування донькою занять з танців.

Суд прийшов до обґрунтованого
висновку, що встановлений органом
опіки порядок участі позивача у
вихованні доньки не повністю
відповідає як інтересам батька так і
інтересам дитини, тому визначив спосіб
участі ОСОБА_3 у вихованні малолітньої
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
встановив систематичні побачення
батька з донькою в перші та треті
вихідні місяця з 10.00 год. суботи до 17.00
год. неділі, з урахуванням бажання
дитини залишатися на ніч у батька, без
порушення дитиною графіку
відвідування гуртків та секцій, та по
понеділкам з 13.00 до 19.30 год., в інші дні -
за попередньою домовленістю з матір'ю
дитини.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що суд вважає висновок органу опіки
та піклування необґрунтованим та
таким, що не відповідає інтересам
батька, оскільки є на її думку
правильним та законним, який був
прийнятий після ретельного вивчення
обставин по справі та з урахуванням
інтересів дитини, її віку, стану
здоров'я ставлення до батьків, не
приймається до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
саме тим, що встановлений органом опіки
та піклування порядок участі позивача
у вихованні доньки не повністю
відповідає, як інтересам батька так і
інтересам дитини, тому, що дівчинка
бажає зустрічатися з батьком, крім того
позивач виконує зобов'язання по сплаті
аліментів та виявляє бажання
постійного спілкування з дитиною, тому
не може бути позбавлений права у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні.

Інші доводи апеляційної скарги також
не приймаються до уваги, оскільки вони
також спростовуються матеріалами
справи, а письмових доказів на
підтвердження доводів апеляційної
скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши справу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційної скарги
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги на увагу не заслуговують, та
задоволенню не підлягають, підстав для
ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 26 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва