Справа № 750/8089/14
Провадження № 2/750/2530/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі:

головуючої - судді Карапута Л.В.,

при секретарі - Руденок В.О.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

06 серпня 2014 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідача про
визнання спільною сумісною власністю
подружжя ? частини АДРЕСА_1 та визнати
право власності по 3/8 частині спірної
квартири за позивачем та відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що за час шлюбу з
відповідачем вони придбали у власність
? частини АДРЕСА_1 відповідно до
договору купівлі-продажу від 28 вересня
2013 року. Шлюбні відносини між сторонами
припинені з 2014 року, тому просив
визнати придбане майно спільною
сумісною власністю та визнати за ним та
відповідачем право власності по 3/8
частині вказаної квартири.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та наполягав на його
задоволенні.

Відповідач позов визнав.

Заслухавши пояснення та дослідивши
матеріали справи суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з
05 серпня 2006 року. Рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 02.10.2014
року шлюб було розірвано.

Під час подружнього життя сторони
придбали ? частини АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 28.09.2013 року (а.с. 23.
24).

Відповідно до ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку.
Вважається, що кожна річ набута за час
шлюбу, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 63 СК України
дружина і чоловік мають рівні права
володіння, користування та
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Таким чином спірна ? частини АДРЕСА_1
є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ст. 70 СК України,
у разі поділу майна, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором. При вирішенні спору
про поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім»ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім»ї. За рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка,
за умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає за можливе визнати за сторонами
право власності по 3/8 частини квартири
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 292, 294
ЦПК України, ст. ст. 60, 63, 70 Сімейного
Кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ?
частини АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_1
на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2
на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК
України.

Суддя:
Л.В. Карапута