Справа №250/544/14-ц
Номер провадження2/250/570/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м.Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області

в складі: головуючого - судді Ус О.В.,

при секретареві судового засідання
Торчинській А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, її
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні міськрайонного
суду у м.Ясинувата цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ясинуватської
міської ради, треті особи - Садівницьке
товариство ім. Мічуріна при
локомотивному депо Ясинувата-Західна,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
садовий будинок,-

В С
Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом та просила визнати за нею право
власності на садовий будинок означений
у технічному паспорті літерою А-1
загальною площею 78 кв.м. та господарчу
споруду, означену у технічному
паспорті літерою Б загальною площею 1
кв. м, розташовані на земельній ділянці
у АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначила, що
01.03.2009 р., на підставі рішення правління
садового товариства ім. Мічуріна, вона
була прийнята до членів товариства та
їй була виділена земельна ділянка
АДРЕСА_1, площею 0,0505 га в натурі.
Зазначає, що з часу надання земельної
ділянки вона привела її до належного
стану та за згодою садового товариства
на цій ділянці розпочала будівництво
садового будинку з прибудовами. Надана
земельна ділянка входить до складу
землі, яку садовому товариству ім.
Мічуріна надано у постійне
користування Ясинуватським
міськвиконкомом згідно державного
акту на право користування землею
серія Б № 004743, зареєстрованого у книзі
записів державних актів на право
користування землею за номером АДРЕСА_1

Посилається на те, що збудований нею
садовий будинок з прибудовами
перебуває у задовільному технічному
стані, відповідає будівельним нормам і
правилам та придатний для введення в
експлуатацію. З метою поліпшення стану
будинку вона самочинно, за власні кошти
побудувала кімнату, гаражі. Здійснити
свій намір узаконити свої споруди
шляхом подання декларації не має
можливості, оскільки товариство не
здійснило всіх заходів для оформлення
кадастрових номерів на землю.

В судових засіданнях позивач та її
представники позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити в
повному обсязі, надавши при цьому
пояснення, аналогічні тим, що викладені
у позовній заяві, звертали увагу суду,
що позивач правомірно користувалася
земельною ділянкою та побудувала на
ній будинок, а третя особа ОСОБА_4
незаконно оформив право власності на
земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що садовий
будинок та інші споруди на земельній
ділянці АДРЕСА_1 побудувала позивач
ОСОБА_1, до неї земельна ділянка
знаходилася у жахливому стані та не
оброблялася.

Належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи
представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав заяву від
14.03.2014 р., в якій просив розглядати
справу без його участі, задоволення
позову залишив на розсуд суду.

Належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи треті
особи в судове засідання не з'явилися,
Садівницьке товариство ім. Мічуріна
при локомотивному депо
Ясинувата-Західна надало суду заяву
від 17.03.2014 р. в якій просили розглядати
справу за відсутності представника,
позовні вимоги вважали обґрунтованими.
Третя особа ОСОБА_4 надав заперечення
на позов, який вважав необґрунтованим
та таким, що задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановивши обставини і перевіривши їх
доказами, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

За приписами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. За змістом частини другої
цієї ж статті право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі.

Згідно ч. 2 зазначеної статті право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна) (ч. 3 ст. 331
ЦК України).

Виходячи зі змісту частин першої,
другої статті 331 ЦК України, частини
першої статті 182 ЦК України та пункту 8
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5(зі змінами та
доповненнями станом на 22 січня 2009 року),
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає у особи, яка
створила це майно, після закінчення
будівництва об'єкта нерухомості,
введення його в експлуатацію,
отримання свідоцтва про право
власності та реєстрації права
власності.

З технічного паспорту та Звіту про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта від 08.04.2014 р. судом
встановлено, що об'єкт побудований у 2009
р., не прийнятий в експлуатацію. На
теперішній час позивач є власником
лише матеріалів, які були використані в
процесі будівництва.

Визнання права власності на об'єкт
незавершеного будівництва (на
недобудоване нерухоме майно) в
судовому порядку ЦК України не
передбачено. Зазначений висновок
міститься в постанові Верховного Суду
України від 19 вересня 2011 р. за
результатами розгляду заяви ТОВ
«Черкасизалізобетонстрой» про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 10 лютого 2011 р. в справі №
18/314 за позовом ТОВ
«Черкасизалізобетонстрой» до ЗАТ
«Будсоцсервіс», підрозділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання права власності на майно
(справа № 3-82гс11/32/14).

Процедуру та умови прийняття в
експлуатацію збудованих без дозволу на
виконання будівельних робіт та
механізм проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, збудованих у період з 05
серпня 1992 року до 12 березня 2011 року
визначено Порядком прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затв. наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 95 від 19.03.2013 р. (далі - Порядок).

Так, згідно п. 3.1 зазначеного Порядку
прийняття в експлуатацію об'єктів,
зазначених у пункті 1.1 розділу I цього
Порядку, здійснюється безоплатно
територіальними органами
Держархбудінспекції України (далі -
Інспекція) протягом 10 робочих днів з
дня подання заяви власниками
(користувачами) земельних ділянок, на
яких розміщені такі об'єкти, за
результатами технічного обстеження
цих об'єктів шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, яка складається за
формою, наведеною у додатку 2 до цього
Порядку. Суд повноваженнями щодо
прийняття об'єкті нерухомості в
експлуатацію не наділений.

Також суд враховує, що відповідно до п.
3.2 Порядку замовник або його
уповноважена особа подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються:

два примірники заповненої декларації;

звіт про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж об'єкта з висновком
про їх відповідність вимогам
надійності і безпечної експлуатації
(крім індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, прибудов до них загальною
площею до 300 квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);

засвідчені в установленому порядку
копії:

документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;

технічного паспорта.

Заява про прийняття в експлуатацію
об'єкта підписується також
співвласниками земельної ділянки та
зазначеного об'єкта (у разі їх
наявності).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Судом встановлено, що згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯЛ № 598661,
виданого 23.11.2011 р. земельна ділянка на
якій розташоване спірне майно належить
ОСОБА_4. Доказів того, що позивач має
право власності або право користування
земельною ділянкою нею не надано.
Жодних дозвільних документів на
будівництво позивач також не має.
Позивач заперечувала проти
притягнення до участі в справі, як
належного відповідача ОСОБА_4,
внаслідок чого останній був
притягнутий до участі в справі в якості
третьої особи та категорично
заперечував проти задоволення позову.

На час розгляду справи рішення № 442 від
24 вересня 2009 року виконавчого комітету
Ясинуватської міської ради про
передачу земельної ділянки, на якій
розташований садовий будинок з
прибудовами, у приватну власність
ОСОБА_4 арк. справи 100-102) є чинним, було
предметом судового розгляду в порядку
адміністративного судочинства, що
підтверджено відповідними судовими
рішеннями (арк. справи 115-121).

Отже, зазначене позивачем нерухоме
майно у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України є
самочиннім будівництвом.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Крім того, факт самовільного
будівництва, а саме: здійснення
будівельних робіт з будівництва
садового будинку, гаражів на земельній
ділянці АДРЕСА_1 без дозволу на
виконання будівельних робіт, що є
порушенням ст. 29 Закону України «Про
планування та забудову територій»
підтверджений постановою № 102 від 31
січня 2011 року за справою про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ст. 97 КУпАП,
відповідно до якої остання притягнута
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (арк.
справи 15-16).

Позивачеві та її представникам в
судовому засіданні неодноразово
роз'яснювалося її право подання
позовної заяви про визнання права
власності на будівельні матеріали.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша статті 15
ЦК, частина перша статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України. У
зв'язку із цим звернення до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Позивачем не надано суду доказів
звернення до компетентного державного
органу із заявою про прийняття об'єкта
до експлуатації.

Враховуючи вищезазначене у сукупності,
суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 60, 88, 214-215, 226 ЦПК України,-

В И Р І
Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Ясинуватської міської ради, треті
особи - Садівницьке товариство ім.
Мічуріна при локомотивному депо
Ясинувата-Західна, ОСОБА_4 про визнання
права власності на садовий будинок
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Донецької області
через Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Ус