Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі: головуючого -
судді Морозової Н. Л.

при секретарі
Ільчак Р. М.

за участю: представника
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачеві цивільну справу
за позовною заявою поданою
представником позивача ОСОБА_2 -
адвокатом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: Мукачівське МВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 -
адвокатом ОСОБА_1 від імені та в
інтересах довірительки звернувся до
суду з позовом про визнання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану в АДРЕСА_1,
втратившою право користування жилим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим,
що будинок АДРЕСА_1 перебуває у
приватній власності ОСОБА_2, на
підставі договору купівлі-продажу
домоволодіння від 25.06.2014 року. Після
реєстрації права власності, ОСОБА_2
стало відомо про реєстрацію гр. ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаному будинку.
Вказує на те, що вказана особа з вересня
2002 року не проживає за адресою
реєстрації, що стверджується
відповідним актом. Домовленості між
ними про користування житлом не
встановлено. Реєстрація відповідача в
будинку тягне додаткові витрати на
його утримання та створює незручності
позивачу у здійсненні права володіння
та користування будинком.

Представник позивача в судовому
засіданні просив позов задоволити з
підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач повідомлялася про розгляд
справи в порядку, встановленому ст. 74
ЦПК України, в судове засідання не
з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила, заперечення на позов не
подала, заяви про розгляд справи у її
відсутності також.

Зі згоди позивача суд, знаходить
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача, згідно вимог
ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі
наявних у справі даних та доказів з
постановленням заочного рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

З врахуванням пояснень представника
позивача, викладеного у позовній заяві,
перевіривши матеріали справи суд,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1
перебуває у приватній власності
ОСОБА_2, на підставі договору
купівлі-продажу домоволодіння від
25.06.2014 року, що стверджується Витягом з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (а.с12).

Зі слів представника позивача, після
реєстрації права власності, ОСОБА_2
стало відомо про реєстрацію гр. ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаному будинку.

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: будинок
АДРЕСА_1, стверджується повідомленням з
Мукачівського МВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області (а.с21)

Відповідно Акту № 1110 від 30.08.2014 року
вскладеного ТОВ «І.Т.В, Сервіс Плюс»
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: будинок
АДРЕСА_1 не проживає з вересня 2002 року,
акт підписано свідками та завірено
печаткою уповноваженої особи ТОВ
«І.Т.В, Сервіс Плюс» (а.с15)

Як встановлено в судовому засіданні,
домовленості між власником будинку та
відповідачкою про користування житлом
не встановлено. Реєстрація відповідача
в будинку тягне додаткові витрати на
його утримання та створює незручності
позивачу у здійсненні права власності
на нерухоме майно.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
відповідно до Закону України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2,4,7
та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року №
475/97-ВР, закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, що означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном, право власника володіти ,
користуватися та розпоряджатися
належним йому майном на власний розсуд,
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону, незалежно від
волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК
України).

Таким чином, позивачем доведено, що
відповідач не проживає у спірному
будинку без поважних причин понад
строки, встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України,
а тому втратила право користування
житлом.

Наявних у справі доказів, достатньо
для прийняття рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.4 ст.169, 208, 209, 212-218
ЦПК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст.
150,155 ЖК України, п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.85
року зі змінами „Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України", суд заочно -

р і
ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1,
втратившою право користування жилим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Морозова Н. Л.