Справа № 132/1223/14-ц Провадження №
22-ц/772/2800/2014Головуючий в суді першої
інстанції Каращук О. Г.Категорія 32
Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Колоса
С.С., Зайцева А.Ю., при
секретаріПантелеймоновій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування
шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на
рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 21 серпня 2014
року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6
звернулася в суд 16 квітня 2014 року.

Зазначала, що вироком
Калинівського районного суду
Вінницької області від 25 вересня 2013
року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.128 КК України
(необережне тяжке тілесне ушкодження) і
призначено покарання у виді 200 годин
громадських робіт. Цим же вироком
стягнуто із ОСОБА_7 на її користь 3 849
грн. 08 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди, 20 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та 10 000
грн. у відшкодування витрат на правову
допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 20 листопада 2013 року вирок
Калинівського районного суду
Вінницької області від 25 вересня 2013
року скасовано, а справу закрито.
ОСОБА_7 звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності.
Цивільний позов залишено без розгляду
та роз'яснено позивачу право звернення
з позовом в порядку цивільного
судочинства.

Посилаючись на те, що вказаними
злочинними діями відповідач спричинив
їй матеріальну та моральну шкоду, а її
цивільний позов при розгляді
кримінальної справи залишено без
розгляду, позивачка просила стягнути з
ОСОБА_7 на її користь 3 849 грн. 08 коп. у
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, 20 000 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди та 10 000 грн. у рахунок
відшкодування витрат на правову
допомогу.

Рішенням Калинівського районного
суду Вінницької області від 21 серпня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 3 849 грн. 08 коп.
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, 20 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди та 10 000 грн. в рахунок
відшкодування витрат на правову
допомогу. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача заперечувала
доводи апеляційної скарги через їх
безпідставність та просила апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в частині стягнення
страхового платежу у сумі 235,45 грн. як
завданої матеріальної шкоди позивачу,
не можна визнати законним і
обґрунтованим виходячи із наступного.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача на користь позивача
матеріальну шкоду в розмірі 3 849 грн. 08
коп., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.
та витрати на правову допомогу в
розмірі 10 000 грн. суд першої інстанції
виходив із того, як вбачається із
судового рішення, що вина ОСОБА_7 у
спричинені ОСОБА_6 тяжких тілесних
ушкоджень доведена, наявність
матеріальної шкоди внаслідок
нанесених тілесних ушкоджень доведена,
а також доведено заподіяння моральної
шкоди яку позивач визначив грішми у
розмірі 20 000 грн. При вирішенні питання
про стягнення судових витрат суд
виходив із того, що вказана позивачем
сума витрат по оплаті правової
допомоги підтверджується наданими
суду доказами.

Однак, в частині визначення судом
загальної суми заподіяної
матеріальної шкоди з висновком суду
погодитись не можна, оскільки суд не
виконав всі вимоги цивільного
судочинства при вирішенні цього
питання, належним чином не дослідив
надані докази, допустив порушення норм
процесуального права, що відповідно
призвело до неправильного вирішення
справи в частині визначення розміру
матеріальної шкоди.

Як вбачається із Договору №004287
добровільного страхування здоров'я на
випадок хвороби, який набрав чинності 27
жовтня 2010 року укладеного між ОСОБА_6
та СК «Мир» строком на 12 місяців, цей
договір діє з 27 грудня 2010 року і
забезпечує виплату страхового
відшкодування на випадок лікування
застрахованої особи в денному
стаціонарі на витрати на
медикаментозне забезпечення
застрахованої особи.

Вказані витрати на оплату страхового
платежу в розмірі 235 грн. 45 коп.
позивачем ОСОБА_6 не можна віднести до
заподіяної їй відповідачем шкоди.
Правова природа цих витрат витікає із
договору добровільного страхування
між страховою компанією «Мир» та
ОСОБА_6, а тому до шкоди заподіяної
останній злочином не відноситься.

Суд першої інстанції на це уваги не
звернув і помилково погодився із
позивачем щодо вказаної суми 235 грн. 45
коп. та безпідставно її стягнув на
користь ОСОБА_6 з ОСОБА_7

Ураховуючи зазначене вказана сума 235
грн. 45 коп. підлягає виключенню із
стягуваної судом загальної суми
заподіяної шкоди 3 849 грн.08 коп. (3 849 грн.08
коп. - 235 грн. 45 коп. = 3613 грн. 63 коп.).

За таких обставин рішення суду в
частині стягнення матеріальної шкоди
підлягає зміні в указаній частині, а
стягувану суму матеріальної шкоди
слід зменшити до 3613 грн. 63 коп.

В решті рішення суду є правильним і
справедливим, а тому скасуванню чи
зміні не підлягає.

За правилами частин 1 та 3 статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом.

Судом встановлено і це вбачається із
матеріалів справи, що 23 жовтня 2010 року
приблизно о 17 год. ОСОБА_7, діючи
злочинно недбало, спричинив ОСОБА_6
тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Калинівського районного суду
Вінницької області від 25 вересня 2013
року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.128 КК України
(необережне тяжку тілесне ушкодження) і
призначено покарання у виді 200 годин
громадських робіт. Цим же вироком
стягнуто із ОСОБА_7 на її користь 3 849
грн. 08 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди, 20 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та 10 000
грн. у відшкодування витрат на правову
допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 20 листопада 2013 року вирок
Калинівського районного суду
Вінницької області від 25 вересня 2013
року скасовано. ОСОБА_7 звільнено від
кримінальної відповідальності за
ст..128 КК України на підставі ст.11-1 КПК
України 1960 року, ст..49 ч.1 п.2 КК України,
а провадження по кримінальній справі
закрито у зв'язку із закінченням
строків давності. Цивільний позову
потерпілої ОСОБА_6 залишено без
розгляду та роз'яснено їй право
звернення з позовними вимогами в
порядку цивільного судочинства.

Згідно із положеннями статті 128 КПК
України особа, якій кримінальним
правопорушенням або іншим
суспільно-небезпечним діянням завдано
майнової та/або моральної шкоди,
цивільний позов якої залишено без
розгляду у кримінальному проваджені,
має право пред'явити його в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до положень частини 1,
пунктів 1, 2 частини 2 статті 23 ЦК
України моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

За положенням частини 3 цієї статті
цього Кодексу моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень частини 1
статті 1167 цього Кодексу моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року ,,Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" (з наступними
змінами) розмір відшкодування
зазначеної шкоди суд повинен визначати
залежно від характеру й обсягу
страждань, яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат і з
урахуванням інших обставин, при цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що
визначений судом розмір морального
відшкодування відповідає характеру
допущеного відповідачем
правопорушення, наслідків від нього,
ступеня вини відповідача, який завдав
моральну шкоду, його поведінку та
ставлення до скоєного у період
лікування та реабілітації потерпілої,
глибини фізичних та душевних страждань
позивача з урахуванням наданих нею
доказів цього. Розмір морального
відшкодування відповідає наслідкам
від вчиненого відповідачем
правопорушення (позивачу встановлена
третя група інвалідності загального
захворювання внаслідок часткової
втрати слуху, а.с. 186 том 1 кримінальної
справи). Судом при вирішенні справи
також дотримано вимог розумності і
справедливості.

Судом також правильно ураховано
невиправдано тривалий період
кримінального досудового і судового
слідства (постанова про порушення
кримінальної справи винесена 6 січня
2011 року а.с.1 том 1 кримінальної справи,
остаточне судове рішення ухвалено 20
листопада 2013 року а.с. 204-205 том 2
кримінальної справи), тривале
очікування потерпілою ОСОБА_6
справедливого судового рішення,
тривалий розгляд якого призвів
відповідно до закриття провадження у
кримінальній справі та звільнення
ОСОБА_7 від кримінальної
відповідальності у зв'язку з
закінченням строку давності.

Отже, виходячи із зазначеного вище,
оскаржуване рішення суду в частині
визначеного судом розміру
відшкодування моральної шкоди є
законним і справедливим, а доводи
апеляційної скарги в цій частині є
безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про
пропущення позивачем строку звернення
до суду є безпідставними, оскільки
відповідно до пункту 3 частини 1 статті
268 ЦК України позовна давність не
поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

Вказані у апеляційній скарзі
порушення судом норм процесуального
права щодо прийняття та оцінки
доказів у справі не можуть бути
підставою для скасування цього
рішення суду та ухвалення нового про
відмову у позові, оскільки вказані
процесуальні недоліки зобов'язаний
був усунути та усунув апеляційний суд.

Так, судом апеляційної інстанції
витребувана кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_7 та досліджені ті
докази, які надані позивачем суду при
розгляді вказаної справи. Копії з
вказаних досліджених доказів
приєднані до цієї цивільної справи.

Зокрема судом досліджені фіскальні
чеки на придбання ліків та
медпрепаратів всього на суму 3613, 63 грн.,
(а.с. 132-137 том 1 кримінальної справи),
договір добровільного страхування
здоров'я на випадок хвороби від 27
жовтня 2010 року з страховим платежем
235,45 грн. (а.с.138 том 1 кримінальної
справи), угода з адвокатом ОСОБА_8 від 16
серпня 2011 року, копія його свідоцтва
про право заняття адвокатською
діяльністю (а.с.124-126 том 1; а.с.189-191 том 2),
квитанції прибуткових касових
ордерів про сплату послуг за правову
допомогу всього на 44 000 грн. за період з
серпня 2011 року по березень 2013 року,
позовна заява, заява про уточнення та
доповнення позовних вимог (а.с. 131- 137 том
2), вирок суду, ухвала апеляційного суду
Вінницької області від 20 листопада 2013
року у кримінальній справ по
обвинуваченню ОСОБА_7 (а.с.162-164, 204-205 том
2).

Отже, оскаржуване рішення суду в
основній його частині є правильним і
справедливим крім рішення в частині
стягнення судом в порядку
відшкодування матеріальної шкоди
страхового платежу в розмірі 235 грн. 45
коп. сплаченого позивачем ОСОБА_6 Цей
платіж підлягає виключенню із
загальної суми завданої та стягуваної
судом шкоди, а стягувана судом у
рішенні сума підлягає зменшенню на 235
грн. 45 коп. тобто до 3613 грн. 63 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 21 серпня 2014 року
у цій справі змінити в частині
стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
матеріальної шкоди.

Зменшити стягувану рішенням суду
матеріальну шкоду з 3 849 грн. 08 коп. до 3613
грн. 63 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене на протязі двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: /підпис/
В.А. Іващук

/підпис/
С.С. Колос

/підпис/
А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Суддя
В.А. Іващук