АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Гаращенко Д.Р., Шиманського
В.Й.

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 02 жовтня 2014 року по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
український експертний центр» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивач
звернувся із позовом, уточнивши який
зазначив, що відповідач є власником і
проживає у АДРЕСА_1, має заборгованість
за отримані житлово-комунальні
послуги. Тому, з урахуванням сплачених
відповідачем коштів, просив стягнути
із відповідача 1332.94 грн. заборгованості
та 243.60 грн. судових витрат.(а.с. 1-13)

Відповідач проти позову
заперечував, зазначав, що договірних
відносин із позивачем не має,
заборгованість відсутня.(а.с. 20-27)

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 02 жовтня 2014 року
позовні вимоги ТОВ «Перший український
експертний центр» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги задоволено.
(а.с.33-36)

В апеляційній скарзі відповідач
посилався на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просив скасувати
оскаржуване рішення і ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову. На
обґрунтування скарги зазначив, що суд
не врахував обставин та доказів, які
викладені на обґрунтування заперечень
проти заявленого позову та дійшов
помилкового висновку про задоволення
позову.(а.с. 40-43)

В судовому засіданні представник
позивача Федусова К.О. заперечувала
проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули,
причини неявки не повідомили про час та
місце розгляду справи були сповіщені
належним чином про що у справі є
докази.(а.с. 53-54)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, така неявка не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи сторін та апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником і проживає у АДРЕСА_1, має
заборгованість за отримані
житлово-комунальні послуги за період з
01 жовтня 2012 року до лютого 2013 року.(а.с.
3-5)

Позивач був виконавцем
житлово-комунальних послуг у будинку,
де проживає відповідач, коли 14 лютого
2013 року ТОВ «Перший український
експертний центр» передав вказаний
будинок на баланс ОСББ «Заріччя
Урлівська, 34а» про що був складений
акт.(а.с. 6-11)

Правовідносини, що виникли між
сторонами з приводу
постачання-отримання
житлово-комунальних послуг
регулюються Законом України "Про
житлово-комунальні послуги" та
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року N 630.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20
вищезазначеного Закону споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 вищевказаних Правил
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим.

За змістом частини першої статті
901, частини першої статті 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідачем не надано доказів
сплати грошей за житлово-комунальні
послуги у зазначений період і
погашення заборгованості, розрахунком
позивача врахований перерахунок
заборгованості та її зменшення.

Оскільки встановлено, що
відповідач фактично споживав
житлово-комунальні послуги надані
позивачем до 14 лютого 2013 року,
розрахунок заборгованості складений
позивачем до вищевказаної дати, тобто
за період коли відповідач набув право
власності на вищевказану квартиру,
тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 638 ЦК
України, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
між сторонами договірних
правовідносин та підстав для
задоволення позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
обґрунтовано стягнув із відповідача на
користь позивача 243.60 грн. судового
збору сплата якого підтверджується
квитанцією, що міститься в матеріалах
справи.(а.с. 1)

Інші доводи скарги цих висновків не
спростовують, тому колегія суддів їх
відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 02 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Д.Р.Гаращенко

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/13587/2014

Унікальний номер 753/12435/14-ц

Головуючий у першій інстанції
КоренюкА.М.

Доповідач Левенець Б.Б.