Справа № 750/9292/14
Провадження № 4-с/750/72/14
Деснянський районний суд міста
головуючої - судді Логвіної Т.В.,
при секретарі - Корж Ю.В.,
з участю представника заявника,
суб'єкта оскарження,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою та
після уточнення вимог в судовому
засіданні, просить визнати
неправомірними дії державного
виконавця Деснянського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ Гладченка М. М. щодо
винесення ним постанов від 25.07.2014 року
про повернення виконавчих документів
стягувачеві та визнати такі постанови
неправомірними, визнати
неправомірними дії державного
виконавця Деснянського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ Гладченка М. М., які
полягають у несвоєчасному надсиланні
стягувачу копій постанов від 25.07.2014
року, тобто з порушенням триденного
строку, передбаченого частиною 4 ст.47 ЗУ
«Про виконавче провадження», визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця Деснянського
відділу ДВС Чернігівського МУЮ
Гладченка М. М., яка полягає у не
надсиланні стягувачу у триденний
строк, передбачений частиною 4 ст.47 ЗУ
«Про виконавче провадження», копій
постанов від 25.07.2014 року, визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця Деснянського
відділу ДВС Чернігівського МУЮ
Гладченка М. М., допущену при здійсненні
виконавчих проваджень з виконання
вищевказаних виконавчих листів від
01.04.2014 року та яка полягає у невжитті
всіх, передбачених законодавством
України про виконавче провадження,
заходів з метою своєчасного і в повному
обсязі виконання судових рішень,
зазначених у вказаних виконавчих
листах, а також зобов'язати Деснянський
відділ ДВС ЧМУЮ провести виконавчі дії
в порядку, встановленому ЗУ «Про
виконавче провадження», з
використанням усіх повноважень,
наданих йому цим Законом та нормами ЦПК
В судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав.
Представник суб'єкта оскарження в
судовому засіданні проти задоволення
скарги заперечував, посилаючись на її
Судом встановлено, що рішенням
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15.01.2013 року було
задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
повернення безпідставно набутого
майна та стягнення коштів, згідно цього
рішення суду до стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 належать 5000,00 грн. боргу
та 3214,60 грн. судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 06.03.2013 року
рішення суду від 15.01.2013 року залишене
без змін та стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі
458,78 грн.

На виконання вказаних судових рішень
були видані відповідні виконавчі листи
від 01.04.2013 року зі строком пред'явлення
їх до виконання 06.03.2014 року.

09 квітня 2013 року вказані виконавчі
листи були подані представником
стягувача до Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ разом із
відповідними заявами про відкриття
виконавчого провадження та примусове
виконання рішення суду, в яких було
зазначено про надсилання всієї
кореспонденції на адресу представника
стягувача.

Всупереч частини п'ятої статті 124
Конституції України вищезазначені
судові рішення, що набрали законної
сили, на даний час не виконані,
відповідно до постанов про повернення
виконавчих документів стягувачу від
25.07.2014 року державним виконавцем
зазначено про те, що у боржника
відсутнє майно, на яке згідно Закону
може бути звернуте стягнення і
здійснені державним виконавцем заходи
щодо розшуку майна виявилися
безрезультатними, встановити місце
отримання доходів не вдалося.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Пунктом 2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно ухвали Деснянського районного
суду м. Чернігова від 16.05.2014 року акти
державного виконавця від 27.01.2014 року,
04.03.2014 року та від 16.04.2014 року про те, що
двері квартири боржника ніхто не
відчинив та виконавцем було залишено
виклик до відділу, такі судом було
визнано неналежними доказами того, що
боржник був належними чином
повідомлений про проведення
виконавчих дій, що є підтвердженням
того, що державний виконавець не вчинив
відповідних дій по виконанню рішення
суду.

Відповідно до листа ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області від 01.04.2014 року
примусовий привід боржника ОСОБА_3 до
ДВ ДВС ЧМУЮ не здійснено у зв'язку з
несвоєчасністю надходження постанови.

Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про виконавче
провадження" вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень.

Таким чином, державному виконавцю
надано право направляти запити до
відповідних державних та місцевих
органів, що здійснюють реєстрацію та
облік майна, про наявність у боржників
на праві власності відповідного майна.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії

Частиною 2 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ст. 47 ЗУ "Про виконавче
провадження" про повернення стягувачу
виконавчого документа державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки в судовому засіданні не
доведено того, що стягувачем
несвоєчасно отримано копії
оскаржуваних постанов саме з вини
державного виконавця Гладченка М.М.,
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

Зважаючи на відсутність доказів того,
що державний виконавець відповідно до
положень Закону України «Про виконавче
провадження» виконав усі виконавчі дії
по виконанню рішення суду про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
грошових коштів та в судовому
засіданні доводи представника
заявника про бездіяльність державного
виконавця щодо виявлення майна та
встановлення місця отримання доходів
боржника ніяким чином не спростовані,
скарга в частині визнання
неправомірною бездіяльності
державного виконавця ДВ ДВС ЧМУЮ
Гладченка М. М., допущеної при
здійсненні виконавчих проваджень з
виконання виконавчих листів від 01.04.2013
року, що полягає у невжитті
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів з метою
своєчасного і в повному обсязі
виконання судового рішення, визнання
незаконними та скасування постанов від
25.07.2014 року про повернення виконавчих
документів стягувачеві обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги про
зобов'язання Деснянського відділу ДВС
ЧМУЮ провести виконавчі дії в порядку,
встановленому ЗУ «Про виконавче
провадження», з використанням усіх
повноважень, наданих йому цим Законом
та нормами ЦПК України, оскільки
зазначені дії є компетенцією
державного виконавця відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження».

Керуючись ст. ст.10,11, 210,386-388 ЦПК
України, Законом України «Про
виконавче провадження», суд

в и р і ш и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Гладченка Максима Михайловича,
допущену при здійсненні виконавчих
проваджень з виконання виконавчих
листів від 01.04.2013 року по виконавчих
провадженнях №41482766, №414882557, яка
полягає у невжитті передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження» заходів з метою
своєчасного і в повному обсязі
виконання судового рішення.

Визнати незаконними та скасувати
постанови державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Гладченка
Максима Михайловича від 25.07.2014 року про
повернення виконавчих документів
стягувачеві по виконавчих
провадженнях №41482766, №414882557.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення в порядку ч. 2 статті 294 ЦП
України.

Суддя