У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько А.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області про встановлення
факту належності нерухомого майна
подружжю, визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
частку нерухомого майна та поділ
нерухомого майна, яке є суб'єктом права
спільної часткової власності за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
26 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила поділити в натурі 41/100 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
відповідач ОСОБА_5 є її батьком, який
удочерив її. Вказувала, що ОСОБА_5 з 16
жовтня 1965 року перебував у шлюбі з її
матір'ю - ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_6
відкрилась спадщина на Ѕ частину 41/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1.
Зазначала, що вказана частка спірного
будинку була придбана її матір'ю разом
з відповідачем 21 березня 1997 року. На
підставі заповіту від 23 лютого 2006 року
вона є спадкоємцем всього майна ОСОБА_6

Рішенням Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 4 жовтня 2013 року позов задоволено.

Встановлено факт належності самочинно
збудованих веранди літ.«а2», підвалу
літ.«а3», гаражу-літньої кухні літ.«В», з
оглядовою ямою літ.«в», сараю літ.«Г»,
вбиральні літ.«Д», а також проведені
переобладнання всередині житлового
будинку літ.«А», що розташовані по
АДРЕСА_1, та на які рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 червня 2010 року у справі №? 2-3423/2010
було визнано право власності за ОСОБА_5,
на праві спільної сумісної власності в
рівних частках ОСОБА_5 та його дружині
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_6 на
3/8 частин веранди літ.«а2», підвалу
літ.«а3», гаражу-літньої кухні літ.«В», з
оглядовою ямою літ.«в», сараю літ.«Г»,
вбиральні літ.«Д», а також проведені
переобладнання всередині житлового
будинку літ.«А», що розташовані по
АДРЕСА_1, припинено право власності
ОСОБА_5 на зазначені 3/8 частин вказаних
будівель та проведених переобладнань
всередині житлового будинку літ.«А» та
залишено у його власності 5/8 частин
вищезазначених будівель та проведених
переобладнань всередині житлового
будинку літ.«А».

Встановлено факт, що 3/8 частин веранди
літ.«а2», підвалу літ.«а3»,
гаражу-літньої кухні літ.«В», з
оглядовою ямою літ.«в», сараю літ.«Г»,
вбиральні літ.«Д», а також проведені
переобладнання всередині житлового
будинку літ.«А», що розташовані по
АДРЕСА_1, відносяться до належних
ОСОБА_4 на праві власності 123/800 частин
житлового будинку, що розташований по
АДРЕСА_1, а інші 5/8 частин до належних на
праві власності ОСОБА_5 205/800 частин
зазначеного житлового будинку.

Проведено поділ 41/100 частин житлового
будинку, що розташовані по АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_4 в натурі із майна, що є
у спільній частковій власності,
належні їй на праві власності 123/800
частин житлового будинку АДРЕСА_1 із
41/100 частин цього будинку, наступні
будівлі та споруди: із літ.«А»
житлового будинку в складі приміщень:
1-1 кухня-коридор площею 10,3 кв.м.
вартістю 28 022 грн, 1-3 житловою площею 10,8
кв.м вартістю 29 383 грн, літ.«В»
гараж-літня кухня площею 28,1 кв.м
вартістю 22 589 грн; літ.«в» оглядова яма
площа 1,4 кв.м. вартістю 1 270 грн.; літ.«Г»
сарай площею 13,1 кв.м. вартістю 8 177 грн;
літ.«Д» убиральня вартістю 2 888 грн; Ѕ
частка споруд загального користування
(№? 2 хвіртка, № 6 ворота з хвірткою, №
7водопровід, №8 каналізація, № 9
цистерна) вартістю 7 159 грн, загальною
площею по літ. «А» - 21,1 кв.м, оціночною
вартістю 99 488 грн, що складає 124/800
реальних часток від житлового будинку,
більше ідеальної частки на 601 грн нині
чинних цінах на будівельні матеріали і
послуги.

Виділено ОСОБА_5 в натурі із майна, що є
у спільній частковій власності,
належні йому на праві власності 205/800
частин житлового будинку АДРЕСА_1 із
41/100 частин цього будинку, наступні
будівлі та споруди: із літ.«А»
житлового будинку в складі приміщень:
1-2 коридор площею 7,9 кв.м. вартістю 21 493
грн, 1-4 кухня площею 11,9 кв.м. - 32 376 грн,
літ.«А1» житлова прибудова в складі
приміщень: 1-5 санвузол площею 5,2 кв.м. - 16
995 грн, 1-6 житловою площею 17,8 кв.м. - 47 454
грн, літ.«а2» веранда в складі
приміщення III площею 7,5 кв.м. 10 854 грн,
літ.«а3» підвал в складі приміщення IV
площею 4,6 кв.м., V площею 16,7 кв.м. - 27 879 грн,
1/2 частка споруд загального
користування (№? 2 хвіртка, № 6 ворота з
хвірткою, № 7 водопровід, №8
каналізація, № 9 цистерна) - 7 159 грн,
загальною площею по літ.«А» - 50,3 кв.м.,
оціночною вартістю 164 210 грн, що складає
204/800 реальних часток від житлового
будинку, менше ідеальної частки на 601
грн. у нині чинних цінах на будівельні
матеріали і послуги.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
компенсацію вартості 1/800 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 у розмірі 601
грн.

Перерозподілено ідеальні частки у
праві власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_4 право
власності на 124/800 частин зазначеного
житлового будинку замість 123/800 частин,
а за ОСОБА_5 визнано право власності на
204/800 частин зазначеного житлового
будинку замість 205/800 частин.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1, між
співвласниками 41/100 частин зазначеного
житлового будинку ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
згідно висновкам судової
будівельно-технічної експертизи № 19/05
від 22.02.2013 р., додатку № 7 графічного
зображення лінії розділу до зазначеної
експерти та виходячи із варіанту
розділу житлового будинку і часток
співвласників на житловий будинок.

Для входу та проходу до своїх часток
житлового будинку в користування обох
співвласників виділено земельну
ділянку загального користування
площею 149 кв.м.

Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку № 1
площею 374 кв.м., у тому числі: земельну
ділянку в особисте користування площею
299,5 кв.м., яка складається із земельної
ділянки № 1-1 (під забудовою квартири
житлового будинку літ.«А» та прилеглою
територією) площею 147,5 кв.м., № 1-2 (під
забудовою гаражу-літньої кухні літ.«В»
та прилеглою територією) площею 105 кв.м.,
земельної ділянки № 1-3 (під забудовою
сараю літ.«Г», вбиральні літ.«Д» та
прилеглою територією) площею 47 кв.м., 1/2
частину земельної ділянки загального
користування площею 74,5 кв.м.

Виділено ОСОБА_5 земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 623 кв.м., у тому числі:
земельну ділянку в особисте
користування площею 548,5 кв.м., яка
складається із земельної ділянки №2-1
(під забудовою квартири житлового
будинку літ.«А» та прилеглою
територією) площею 140 кв.м., земельної
ділянки НОМЕР_3 (під прибудинковою
територією) площею 179,5 кв.м., земельної
ділянки №2-3 (під прибудинковою
територією) площею 104 кв.м., та земельної
ділянки НОМЕР_2 (під городом) площею 125
кв.м., 1/2 частина двору загального
користування площею 74,5 кв.м.

Ухвалою Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 4 жовтня 2013 року внесено наступні
виправлення в резолютивну частину
рішення суду першої інстанції: В
другому, третьому та четвертому абзаці
резолютивної частини рішення після
слів «…а також проведені
переобладнання всередині житлового
будинку літ. «А», вказати, що до
проведених переобладнань всередині
житлового будинку літ. «А» входять
наступні приміщення з відповідними
розмірами: житлова 1-2 переобладнана в
коридор 1-2 і кухню 1-4, чим зменшена
житлова площа на 19,8 кв. м., за рахунок
переобладнання частини кухні коридору
у частину житлової 1 -3 збільшена
житлова 1,4 кв. м., веранда І
переобладнана у житлову житловою
площею 17,8 кв. м.

В другому абзаці резолютивної частини
рішення після слів «...та на які
рішенням Білгород Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 червня 2010 року у справі №? 2-3423/2010
р.», вказати, що наряду з цим рішенням
суду від 23 червня 2010 року також і
ухвалою цього ж суду від 5 вересня 2011
року по цій же справі про виправлення
описки у вказаному рішенні було
визнано право власності за ОСОБА_5, на
праві спільної сумісною власності в
рівних частках ОСОБА_5 та його дружині
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В четвертому абзаці резолютивної
частини рішення, на його початку
замість слів «Встановити факт, що…»,
вказати «Визнати, що…».

В шостому абзаці резолютивної частини,
згідно якого вирішено питання про
виділення ОСОБА_4 в натурі із майна, що є
у спільній частковій власності,
належні їй на праві власності 123/800
частин житлового будинку АДРЕСА_1 із
41/100 частин цього будинку, замість « 1-3
житловою площею», зазначити « 1-3
житлова».

В сьомому абзаці резолютивної частини
рішення, згідно якого вирішено питання
про виділення ОСОБА_5 в натурі із майна,
що є у спільній частковій власності,
належні йому на праві власності 205/8000
частин житлового будинку АДРЕСА_1, із
41/100 частин цього будинку, замість « 1-6
житловою площею» вказати «1-6 житлова».

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 26 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати і залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, правильно встановив характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку
про те, що ОСОБА_4 необґрунтовано та
безпідставно заявила вимоги про
розподіл тієї частки спірного
домоволодіння, право власності на яке
було відсутнє у спадкодавця.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 26 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська