Справа № 351/1184/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1890/2014
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Беркій О.Ю.,

суддів Горблянського
Я.Д., Соколовського В.М.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення самовільно захопленої
земельної ділянки, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Снятинського
районного суду від 24 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом про повернення
самовільно захопленої земельної
ділянки.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй
на праві користування належить
земельна ділянка площею 0,11 га для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1. Рішенням Снятинського
районного суду від 30 вересня 1993 року
встановлено, що після вилучення 0,08 га
зазначеної земельної ділянки на
підставі наказу радгоспу «Україна», у
неї залишилось 0,03 га. На даний час,
розмір земельної ділянки зменшився і
відповідно до акту обміру земельної
ділянки від 11 травня 2012 року становить
0,0155 га.

Посилаючись на те, що 0,0145 га належної їй
земельної ділянки незаконно захопила
ОСОБА_3, просила зобов'язати
відповідача повернути їй 0,0145 га
захопленої земельної ділянки.

Ухвалою Снятинського районного суду
від 06 червня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 залишено без руху з підстав
невідповідності її вимогам ст. 119 ЦПК
України, а саме: недолучення позивачем
квитанції про сплату судового збору,
акту про захоплення земельної ділянки
та правовстановлюючих документів на
земельну ділянку.

Ухвалою Снятинського районного суду
від 24 червня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто
позивачу.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу
ОСОБА_2 посилається на порушення судом
норм процесуального права.

Зазначає, що на виконання вимог ухвали
суду про залишення позовної заяви без
руху нею було сплачено судовий збір та
додані необхідні документи, проте, суд
безпідставно повернув їй позовну заяву
з додатками, а заяву про долучення
квитанції про сплату судового збору,
яку подала адвокат ОСОБА_4 було
повернуто у зв'язку з відсутністю
договору про надання правової
допомоги.

Просить ухвалу суду скасувати та
направити матеріали справи в суд
першої інстанції для розгляду справи
по суті.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 не з'явилася, хоча про час та
місце судового розгляду належним чином
була повідомлена.

Вислухавши доповідача, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Визнаючи неподаною позовну заяву,
суддя виходив з того, що заява не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України,
ОСОБА_2 не виконала вимог ухвали від 06
червня 2014 року, оскільки нею
не долучено правовстановлюючий
документ на земельну ділянку
відповідачки і акт обміру земельної
ділянки в натурі.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини
другої статті 119 ЦПК України позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог, виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину.

За змістом зазначеної норми саме
позивач обґрунтовує свої вимоги з
викладом відповідних обставин та
зазначенням доказів, що підтверджують
такі обставини. Сама по собі
відсутність у позовній заяві чи
додатках до неї доказів на
підтвердження позовних вимог не
перешкоджає розгляду справи, оскільки
є підставою для відмови в задоволенні
позову по суті, а не для визнання
позовної заяви неподаною.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 7 Постанови №2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» від 12 червня 2009 року,
подання доказів можливе на наступних
стадіях цивільного процесу, тому суд не
вправі через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

Частиною п'ятою статті 119 ЦПК
передбачено, що до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 виклала в
заяві обставини, якими обґрунтовує
свої вимоги, додала до позовної заяви
докази, які вважала за потрібне надати
для розгляду спору.

Суддя зазначених обставин та положення
статті 119 ЦПК України не врахував, а
тому його висновок про необхідність
визнання позовної заяви неподаною з
підстав, що позивачка не надала
доказів, є необґрунтованим.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що на виконання вимог
ухвали 21 червня 2014 року ОСОБА_2 сплачено
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Колегія суддів вважає, що не є
підставою для повернення позовної
заяви той факт, що квитанцію про сплату
судового збору та деякі докази подано в
суд представником ОСОБА_4,
оскільки судом не було з'ясовано обсяг
її повноважень щодо представництва
інтересів позивачки.

За таких обставин, постановлена ухвала
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Снятинського районного суду від
24 червня 2014 року скасувати та передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
Я.Д. Горблянський

В.М. Соколовський