У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_1, на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 15 серпня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 30 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ
«Альфа-Банк») звернулося до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 01 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк»
та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір № 2709/0408/71-160, відповідно до умов
якого позичальник отримала кредит для
придбання квартири у сумі 155 000,00
доларів США строком на 30 років з 01
квітня 2008 року по 01 квітня 2038 року зі
сплатою 9,5 % річних за користування
кредитними коштами. Того ж дня з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним кредитним договором ОСОБА_3
передала ВАТ «Сведбанк» в іпотеку
належну їй на праві власності квартиру
АДРЕСА_1, про що між сторонами було
укладено іпотечний договір №
2709/0408/71-160-2-1. За договором
купівлі-продажу прав вимоги від 25
травня 2012 року ПАТ «Сведбанк»
відступило ПАТ «Дельта Банк» право
вимоги за кредитними договором,
укладеним з ОСОБА_3 На підставі
договору купівлі-продажу прав вимоги
від 15 червня 2012 року ПАТ «Дельта Банк»
відступило своє право вимоги до ОСОБА_3
ПАТ «Альфа-Банк».

Станом на 01 грудня 2012 року загальна
сума заборгованості ОСОБА_3 складає 1 267
468,71 грн, яку ПАТ «Альфа-Банк» просило
суд стягнути з ОСОБА_3 шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 15 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 30 квітня 2014 року, позов
задоволено. У рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором від 01 квітня 2008 року №
2709/0408/71-160 із змінами та доповненнями у
розмірі 1 267 468,71 грн звернуто стягнення
на предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування зазначених
судових рішень із ухваленням нового
рішення яким відмовити у задоволенні
позову, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що позивач як іпотекодержатель
вправі задовольнити свої вимоги за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 15 серпня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 30 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова