Ухвала

іменем україни

26 березня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Четвертої кременчуцької державної
нотаріальної контори Полтавської
області про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 13
червня 2008 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 11 червня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом, в якому просили визначити
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті брата ОСОБА_7 В
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначали, що за життя ОСОБА_7 проживав
в належній йому на праві власності
квартирі АДРЕСА_1. Свідоцтво про смерть
ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, видано 3 квітня 2003
року. Звернувшись у серпні 2003
року до Четвертої кременчуцької
державної нотаріальної контори для
прийняття спадщини, позивачі отримали
відмову у видачі свідоцтва на спадщину,
у зв'язку з пропуском строку для її
прийняття та відсутністю документів,
що підтверджують факт родинних
відносин між ними та померлим ОСОБА_7

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 13 червня 2008 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 11 червня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Визначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатковий
строк для подачі заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, в два місяці з моменту набрання
рішенням законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що строк на звернення з заявою про
прийняття спадщини позивачами
пропущений з поважних причин, оскільки
свідоцтво про смерть ОСОБА_7 було
видано лише 3 квітня 2003 року, чому
передувало упізнання тіла померлого,
проведене 12 липня 2001 року.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

У серпні 2003 року позивачі звернулися до
Четвертої кременчуцької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, проте їм було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку із
пропуском шестимісячного строку для
прийняття спадщини та відсутністю
документів, що підтверджують факт
родинних відносин між померлим ОСОБА_7
та спадкоємцями ОСОБА_3 і ОСОБА_9 (а.с. 14).

У листопаді 2007 року ОСОБА_9 та ОСОБА_3
звернулися до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області
із заявою про встановлення факту
родинних відносин з померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 Рішенням
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 5
березня 2008 року заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_9
задоволено, встановлено факт, що
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і ОСОБА_3 є рідним
братом та сестрами.

Позивачі, вважаючи, що вони є
спадкоємцями майна померлого, однак з
поважних причин пропустили строк для
прийняття спадщини, у травні 2008 року
звернулися до суду з цим позовом та
просили визначити їм додатковий строк
на підставі ст. 1272 ЦК України.

Статтею 1272 ЦК України передбачено
право спадкоємця, який пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної
причини на звернення до суду з позовом
про визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини.

Зазначене положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом.

Згідно з п. п. 4, 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України 2003 року
положення зазначеного Кодексу
застосовується до тих прав і
обов'язків, що виникли до набрання
чинності Кодексом або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої цього Кодексу
«Спадкове право» застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

За змістом п. п. 1, 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 20 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» положення ст. 1272 ЦК
України 2003 року, ч. 3 якої визначено
право спадкоємця, який пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної
причини, на звернення до суду з позовом
про визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини, застосовується
лише до спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності ЦК України 2003 року - 1 січня 2004
року. У разі відкриття спадщини до 1
січня 2004 року застосовується чинне на
той час законодавство, зокрема,
відповідні правила ЦК Української РСР
1963 року.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п. 24 вищезазначеної постанови Пленуму
Верховного Суду України, вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропущення строку
для прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З огляду на зазначені вимоги закону,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, правильно визначивши,
які правовідносини випливають із
встановлених обставин справи,
застосувавши до спірних правовідносин
норму закону, яка підлягала до
застосування, суди попередніх
обґрунтовано задовольнили позов
ОСОБА_3, ОСОБА_4, виходячи з того, що
строк на звернення з заявою про
прийняття спадщини позивачами
пропущений з поважних причин, оскільки
свідоцтво про смерть ОСОБА_7 було
видано лише 3 квітня 2003 року, чому
передувало упізнання тіла померлого,
проведене 12 липня 2001 року.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваних
судових рішень.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 13 червня 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 11 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева С.О.
Карпенко І.К. ПаріноваСудді:В.І. Амелін