АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 5721 /2014
Головуючий у 1-ій інстанції
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Боярській І.І.

за участю осіб:
представника позивача Решетника Ю.І.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором;

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3

на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного
суду м.Києва від 03.03.2014 року позовні
вимоги ПАТ «УкрСиббанк»
задоволено.Стягнуто солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 10 квітня 2008 року у
розмірі 51 274,42 доларів США, що
еквівалентно 409 836,43 грн. та пеню за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів за кредит у розмірі 5 407,99
грн., а також стягнуто в рівних частинах
з відповідачів на користь ПАТ
«УкрСиббанк» судовий збір у розмірі
3441,00 грн. по 1 147,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог. Посилаються на
незаконність ухваленого рішення,
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апелянти зазначають, що судом не було
взято до уваги той факт, що
відповідачка ОСОБА_4 в період з 2008 по 2011
рік своєчасно та в повному обсязі
виконувала свої зобов'язання за
кредитним договором. З січня 2012 року по
травень 2013 року зобов'язання
виконувались частково. З червня 2013 року
платежі не проводились, оскільки було
відкрито провадження по справі за
позовом ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення
заборгованості. ОСОБА_4 неодноразово
зверталась до Банку із заявами про
реструктуризацію кредитної
заборгованості у зв'язку з
неможливістю виконувати взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором.
Проте, відповіді на вказані звернення
так і не отримала. Крім того, ОСОБА_4
повідомляла Банк про обставини
шахрайства, предметом якого стали
надані Банком кошти. Судом не взято до
уваги надані відповідачами докази на
підтвердження їхніх заперечень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3
підтримала апеляційну скаргу в повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином, про що свідчить
розписка та чого не заперечувала
відповідач ОСОБА_3 Колегія суддів
розцінила причини неявки зазначених
осіб в судове засідання як неповажні та
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за їх відсутності, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України. Представник позивача ПАТ
«УкрСиббанк» Решетник Ю.І. заперечував
проти задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на законність та
обґрунтованість ухваленого судом
рішення.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
10.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_4 був укладений договір про
надання споживчого кредиту (при
застосуванні ануїтетної схеми
погашення) №0 (а.с. 6-14).

Згідно з вимогами Закону України
«Про акціонерні товариства» № 514-VІ від
17.09.2008 року були внесені зміни у Статут
АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких
нове повне найменування Банку стало -
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк». Згідно з положеннями ЦК
України та Закону України «Про
акціонерні товариства» дані зміни не є
реорганізацією або ліквідацією
юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до зазначеного вище
Кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк»
надав ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті
в сумі 60 000,00 доларів США, а остання
зобов'язалася повернути наданий кредит
у повному обсязі не пізніше 10.04.2018 року,
та сплачувати протягом 30календарних
днів, рахуючи з дати видачі кредиту,
проценти за користування кредитом у
розмірі 13,50 % річних.

Згідно п. 1.3.1 кредитного договору по
закінченню цього строку та кожного
наступного місяця, кредитування
процентна ставка підлягає перегляду. У
випадку, якщо Банк не повідомив
Позичальника про зміну розміру
процентної ставки на наступний місяць
строку кредитування в порядку,
передбаченому Кредитним договором,
застосовується розмір процентної
ставки, діючий за цим Договором в
попередньому місяці. Також, сторони
домовилися, що за умовами Кредитного
договору може бути встановлений новий
розмір процентної ставки за
користування кредитом у разі настання
будь-яких обставин, передбачених
Договором. Сторони досягли згоди, що за
користування кредитними коштами понад
встановлений Договором строк, Банк
автоматично нараховує проценти на
прострочену суму основного боргу за
процентною ставкою в розмірі
збільшеному вдвічі від ставки
визначеної за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного
договору Позичальник зобов'язався
повертати кредит та сплачувати плату
за кредит шляхом щомісячної сплати
ануїтетних платежів в день сплати
ануїтетного платежу. Розмір
ануїтетного платежу складає 915,00
доларів США. День сплати ануїтетного
платежу 10 числа кожного календарного
місяця строку кредитування, розмір
ануїтетного платежу може змінитися у
випадку зміни процентної ставки
відповідно до умов Кредитного
договору.

Судом також встановлено, що з метою
забезпечення своєчасного і повного
виконання зобов'язань ОСОБА_4 за
Кредитним договором №0 від 10.04.2008
року, між Банком та ОСОБА_5 було
укладено Договір поруки №196340 від 10.04.2008
року (а.с. 20-21), також між Банком та
ОСОБА_3 було укладено Договір поруки
№196361 від 10.04.2008 року (а.с. 22-23).

За умовами вказаних Договорів поруки
№196340 від 10.04.2008 року та №196361 від 10.04.2008
року, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зобов'язалися
відповідати у повному обсязі за
виконання ОСОБА_4 усіх зобов'язань, що
виникли з Кредитного договору №0
від 10.04.2008 року.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та
платності означає, що кредит має бути
поверненим позичальником банку у
визначений у кредитному договорі строк
з відповідною сплатою за його
користування.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору
Банк надає Позичальнику кредит шляхом
зарахування кредитних коштів на
поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1
для подальшого їх використання за
цільовим призначенням.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач виконав свої зобов'язання у
повному обсязі, а саме - в порядку
передбаченому Кредитним договором
№0 від 10.04.2008 року видав
Позичальнику кредитні кошти, шляхом
перерахування кредитних коштів на
поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1
для подальшого їх використання за
цільовим призначенням, на підставі
заяви Позичальника на видачу готівки,
що підтверджується випискою про рух
коштів по рахунку НОМЕР_1 з 10.04.2008 року
по 11.04.2008 року (а.с. 28).

Відповідачі своїх зобов'язань по
виконанню умов кредитного договору не
виконують, у зв'язку з чим і виникла
заборгованість.

За умовами Кредитного договору, а саме
згідно з п. 8.1 Кредитного договору, за
порушення термінів повернення кредиту
та/або процентів за кредит, та/або
комісій, Позичальник сплачує Банку
додатково до встановленої процентної
ставки за кредит пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
гривневого еквіваленту суми
простроченого платежу, сума якого
(еквіваленту) розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування такої пені.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином, тобто
зобов'язання за кредитним договором
припиняється лише виконанням,
проведеним відповідно до умов
договору, а саме: поверненням кредиту
та сплаті відсотків за користування
кредитом у строки, в розмірі та валюті,
передбаченими в Кредитному договорі.

Як вбачається з матеріалів справи,
підтверджується зібраними у справі
доказами, у зв'язку з неналежним
виконанням ОСОБА_4 взятих на себе
обов'язків за Кредитним договором
№0 від 10.04.2008 року утворилась
заборгованість по поверненню
кредитних коштів, сплаті процентів за
користування кредитом, яка станом на
11.03.2013 року становить 51 274 доларів США 42
цента, що за курсом НБУ станом на 11.03.2013
року становить 409 836,43 грн., з яких:

46 257,93 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 11.03.2013 року становить 369
739,63 грн. - кредитна заборгованість;

5 016,49 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 11.03.2013 року становить 40
096,80 грн. - заборгованість по процентам.

Сума заборгованості ОСОБА_4 по сплаті
пені за порушення термінів повернення
кредиту та процентів за кредит станом
на 11.03.2013 року становить 5 407,99 грн., з
яких:

3 378,95 грн. - пеня за прострочення
сплати кредиту;

2 029,04 грн. - пеня за прострочення сплати
процентів.

Наявність заборгованості
підтверджується даними розрахунків
заборгованості за кредитним договором
№0 від 10.04.2008 року, які містяться в
матеріалах справи, наданими
представником позивача (а.с. 24-27).

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК
України.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що відповідачем ОСОБА_4
порушено умови кредитного договору та
порядок погашення заборгованості,
передбачений договором, що свідчить
про неналежне виконання останньою умов
цього договору. Поручителі несуть
солідарну відповідальність з
позичальником.

Доводи апелянтів про те, що вони
звертались до банку з питань
реструктуризації заборгованості, а
банк відповіді на це звернення не
надає, договір про реструктуризацію не
укладає, доводи апелянтів про
неврахування банком факту скоєння
відносно них злочину - шахрайський дій
не є підставами для відмови банку в
позові про стягнення заборгованості,
враховуючи, що відповідачі добровільно
не виконують умови договору, у зв'язку з
чим виникла заборгованість. Питання
щодо реструктуризації заборгованості
є виключним правом банку, а не його
обов'язком. Вироку суду, який би
звільняв відповідачів від
відповідальності перед банком за
кредитним договором не існує. Можливе
скоєння відносно них шахрайських дій,
на даний час не звільняє їх від
зобов'язань щодо виконання умов
кредитного договору та договорів
поруки.

Отже, твердження апелянтів про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: