У Х В А Л А

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Наумчука М. І.,

Мостової Г. І.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 12 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» (далі
- ПАТ «Універсал Банк»), посилаючись на
неналежне виконання ОСОБА_3 умов
кредитного договору від 07 липня 2008 року
№ 054-2008-2293, звернулося до
суду з позовом, у якому просило
стягнути з останнього як боржника та
ОСОБА_4 як поручителя 76 714,73 доларів США,
що еквівалентно 583 944 грн 83 коп.,
заборгованості за вказаним договором
та 3 219 грн судового збору.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 12 грудня 2013 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Універсал Банк» 318,11
доларів США, що еквівалентно 2 421 грн 40
коп., простроченої заборгованості за
кредитним договором, 4 877,59 доларів США,
що еквівалентно 37 127 грн 72 коп.,
заборгованості за відсотками, 359 грн
49 коп. судового збору, всього - 39 944
грн 61 коп.

У задоволенні інших позовних вимог
до ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні позову до ОСОБА_4
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ
«Універсал Банк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалені у
справі судові рішення просить
скасувати та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За правилами ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов ПАТ
«Універсал Банк», суд першої інстанції,
з висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив із того, що
ОСОБА_3 належним чином не виконував
умови кредитного договору, тому
позивач має право на повернення
простроченої заборгованості за
кредитом та відсотками.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
стягнення 25,24 доларів США, що
еквівалентно 192 грн 12 коп.,
заборгованості за підвищеними
відсотками, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив із того, що
позивач у суді не довів обставин, на які
посилався як на обґрунтування таких
вимог.

Відмовляючи у позові про дострокове
стягнення 71 257,06 доларів США кредиту, що
еквівалентно 542 401 грн 62 коп., суди
виходили із того, що в матеріалах
справи відсутні будь-які докази
належного повідомлення ОСОБА_3
про необхідність дострокового
повернення кредиту у порядку,
передбаченому договором.

Відмовляючи в задоволенні позову до
поручителя ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив із
того, що у договорі поруки не
передбачено обов'язку поручителя по
достроковому поверненню кредиту, а
позивачем не надано будь-яких доказів
відправлення ОСОБА_4 рекомендованого
повідомлення про погашення кредитної
заборгованості у строки, передбачені
кредитним договором.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитись не можна з огляду
на наступне.

Судами встановлено, що 07 липня 2008
року між Відкритим акціонерним
товариством «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 054-2008-2293,
згідно з умовами якого банк надав
відповідачу кредит у розмірі 72 тис.
доларів США зі строком повернення до 01
липня 2028 року та сплатою 14,95
% річних за користування кредитом. Цим
же договором передбачено, що за
користування коштами понад
встановлений строк повернення
нараховуються підвищені відсотки у
розмірі - 44,85 % річних на всю суму
заборгованості.

Із метою забезпечення виконання
вказаного кредитного договору
07 липня 2008 року між ВАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір
поруки № 054-2008-2293-р, за умовами якого
остання взяла на себе зобов'язання у
випадку неналежного виконання
боржником зобов'язань за зазначеним
кредитним договором відповідати перед
банком нарівні з боржником як
солідарний боржник (п. п. 1.1, 1.3, 1.4
договору поруки).

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Наслідки порушення договору
позичальником визначені
ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якими
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ
«Універсал Банк» посилалось на те, що
ОСОБА_3 належним чином не виконував
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого станом на 09 червня 2009
року виникла загальна заборгованість
за кредитним договором у сумі 76 714,73
доларів США, що еквівалентно 583 944 грн 83
коп., із яких: 318,11 доларів США, що
еквівалентно 2 421 грн 40 коп., -
прострочена заборгованість за
кредитом; 71 257,06 доларів США, що
еквівалентно 542 401 грн 62 коп., - сума
дострокового стягнення кредиту; 5 114,32
доларів США, що еквівалентно 38 929 грн 69
коп., - заборгованість за відсотками; 25,24
доларів США, що еквівалентно 192 грн 12
коп., - підвищені відсотки, яку позивач
просив стягнути у солідарному порядку
з відповідачів.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи
рішення про відмову в позові про
дострокове повернення кредиту, на
порушення приписів ст. ст. 212-214, 303
ЦПК України суди на зазначене уваги не
звернули та не врахували, що підстави
для дострокового повернення кредиту,
за умови його порушення позичальником,
передбачені законом - ст. ст. 1050, 1054 ЦК
України, а передбачені п. 5.2.5 кредитного
договору умови зміни терміну виконання
основного зобов'язання на таке право
банку не впливають. Зазначена
обставина має значення для вирішення
питання про наявність підстав для
припинення поруки ОСОБА_4, які
передбачені ч. 4 ст. 559 ЦК України.

З огляду на таке, висновки судів з
цього приводу, які наведені в
оскаржуваних судових рішеннях, не
ґрунтуються на законі.

Крім того, ухвалюючи рішення про
відмову в позові про стягнення
заборгованості за підвищеними
відсотками, суд залишив поза увагою те,
що пунктом 1.1.1 кредитного договору
передбачено, що за користування
коштами понад встановлений строк (або
терміни погашення) нараховується
підвищена процентна ставка в розмірі
44,85 % річних. Розмір підвищеної
процентної ставки за користування
кредитом понад встановлені цим
договором терміни сплати щомісячних
платежів застосовується до всієї
простроченої суми основного боргу
позичальника. Якщо оплата простроченої
суми основного боргу позичальника не
була здійснена протягом перших трьох
календарних днів з дати прострочення
сплати суми основного боргу, то на
прострочену суму основного боргу
позичальника нараховується підвищена
процентна ставка, починаючи з першого
дня виникнення такого прострочення.

За встановлених судом обставин, а
саме, прострочення позичальником
сплати щомісячних платежів та
неналежного виконання основного
зобов'язання, висновки суду про
безпідставність вимог про стягнення
заборгованості за підвищеними
відсотками, дострокове стягнення
кредитної заборгованості та солідарне
стягнення кредитної заборгованості із
поручителя, є передчасними.

Залишаючи вказане рішення суду
першої інстанції без змін, на порушення
приписів ст. 303 ЦПК України на зазначене
не звернув уваги і апеляційний суд.

Порушення судами при розгляді
справи норм процесуального права (ст.
ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для її правильного
вирішення, тому ухвалені ними судові
рішення не можуть вважатись законними
і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягають скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» задовольнити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 12 грудня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

Г. І. Мостова

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук