19 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
головуючого Євтушенко О.І.,
суддів: Євграфової Є.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області,
про захист права власності,
витребування майна із чужого
незаконного володіння та виселення,
в с т а н о в и л а:
У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до суду, в якому після
уточнення позовних вимог просив
визнати його єдиним власником
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Дергачі
Харківської області, який має виключне
право володіти, користуватися та
розпоряджатися квартирою НОМЕР_1 свого
будинку на свій розсуд, визнати
відповідачів такими, що не мають права
володіти, користуватися та
розпоряджатися будь-якими
приміщеннями, поновити його порушене
право власності шляхом витребування
спірної квартири із чужого незаконного
володіння, усунути перешкоди у
здійсненні його права власності шляхом
виселення відповідачів з квартири, без
надання іншого житлового приміщення.
Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від

12 лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 9 квітня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Виселено без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_5 із займаного ним
житлового приміщення - АДРЕСА_1
Харківської області. В іншій частині
позову відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 квітня 2013 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 12 лютого 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 9 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області,
про захист права власності,
витребування майна із чужого
незаконного володіння та виселення
відмовлено.

У серпні 2013 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява

ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2013 року, якому
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 серпня 2013 року було
відмовлено у допуску справи за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області, про захист права
власності, витребування майна із
чужого незаконного володіння та
виселення до провадження Верховного
Суду України.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ повторно надійшла заява ОСОБА_3
про перегляд ухвали судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2013 року, з підстави
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального закону, зокрема ст.
ст. 128, 129, 131 ЖК УРСР, ст. 398 ЦК України, п. 10
розділ 2 Постанови Ради Міністрів
Української РСР № 208 від 3 червня 1986
року, п. 69 «Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм приміщень в Українській
РСР» які були затверджені постановою
Ради Міністрів Української РСР і
Української республіканської ради
професійних спілок

№ 470 від 11 грудня 1984 року.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
представник заявника посилається на:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних правах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року в справі за
позовом про поновлення порушеного
права власності та усунення перешкод у
його здійсненні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11,
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішень судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
не відбулося застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

З ухвали колегії суддів судової палати
у цивільних правах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року, на яку
посилається заявник, як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що
вказаною ухвалою справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції,
та висловлена правова позиція щодо
можливих позовних вимог про те, що у
матеріали справи не містять доказів на
підтвердження прийняття власником
рішення про надання житлової площі, чи
видавався ордер, чи укладались будь-які
договори, в тому числі й про
користування житловими приміщеннями,
яке свідчить про те, що спір у справі
остаточно не вирішено й не застосовано
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, а тому на неї не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої

п. 1 ст. 355 ЦПК України.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області,
про захист права власності,
витребування майна із чужого
незаконного володіння та виселення, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко
судді:Є.П. Євграфова І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік