Провадження №22-ц/784/2520/14
Головуючий у першій інстанції-Подзігун
Категорія 25
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Коломієць В.В.,
Шолох З.Л.,

при секретарі - Романенко Ю.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 3 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» (далі - СК
«ВУСО»)

про стягнення страхового
відшкодування

У С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до СК «ВУСО» про стягнення
страхового відшкодування.

Позивач зазначав, що він є
страхувальником за договором
добровільного страхування наземного
транспорту - автомобіля марки Skoda Octavia
А-5, державний номер НОМЕР_1, укладеним 4
липня 2012 року з СК «ВУСО». Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 10 грудня 2012 року, його
автомобіль отримав механічні
пошкодження. Вартість відновлювальних
робіт із заміною усіх пошкоджених
запчастин складає 99 954 грн.

Посилаючись на невиконання
відповідачем умов добровільного
страхування, ОСОБА_2 просив стягнути з
СК «ВУСО» 99 954 грн. страхового
відшкодування та 650 грн. витрат на
надання юридичної допомоги.

До участі в справі як третю особу
залучено ПАТ «Укрсоцбанк» як
вигодонабувача за умовами страхування.

Відповідач СК «ВУСО» позов не визнав,
посилаючись на порушення ОСОБА_2 умов
договору та використання автомобіля в
режимі «таксі».

Представник третьої особи позов
підтримав та просив перерахувати
страхове відшкодування на рахунок
позивача для погашення кредитної
заборгованості.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 3 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив
рішення скасувати та задовольнити
позов, посилаючись на недоведеність
факту порушення ним умов договору
страхування.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

? атті 979 ЦК України ? () ' ( ) (?) ?, ,
( ), '? ? ?.

991 ЦК України та статтею 26 ЗУ «Про
страхування» ( далі - Закон) ? ? ? ? ,
який не є вичерпним.

Частиною 2 статті 26 Закону визначено, що
умовами договору страхування можуть
бути передбачені інші підстави для
відмови у здійсненні страхових виплат,
якщо це не суперечить закону.

З матеріалів справи вбачається, що 4
липня 2012 року між ОСОБА_2
(страхувальник) та СК «ВУСО»
(страховик) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту - автомобіля марки Skoda Octavia
А-5, державний номер НОМЕР_1 (далі -
Договір) (а.с. 3-5).

Пунктом 13.1.14 Договору передбачено, що
страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування, якщо
на момент виплати страхового
відшкодування буде встановлено, що в
період дії договору забезпечений
транспортний засіб використовувався в
якості таксі, у тому числі якщо така
діяльність не мала систематичного
характеру, якщо інше не передбачено
умовами експлуатації, вказаними в
договорі.

Пунктом 13.1.15 Договору зазначено, що
транспортний засіб вважається таким,
що використовується в якості таксі,
якщо згідно фотографіям, свідченням
свідків або даних результату огляду
транспортного засобу, проведеного
представником компетентних органів
або представниками страховика, мало
хоч би одну з характерних ознак таксі,
зокрема якщо транспортний засіб
обладнаний розпізнавальним ліхтарем
будь-якого кольору, який
встановлюється на даху автомобіля (або
такий ліхтар знаходиться в ТЗ).

10 грудня 2012 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Skoda Octavia А-5 під
керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля
марки Opel Insignia, державний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_5 (а.с. 6 том 1).

За звітом автотоварознавчого
дослідження спеціаліста від 14 березня
2013 року, проведеного за заявою СК
«ВУСО», вартість відновлювального
ремонту забезпеченого транспорту
складає 109 647,84 грн. ( а.с.106, 113 том 1).

За рахунком-фактурою №31 від 23 квітня 2013
року вартість відновлювальних робіт із
заміною усіх пошкоджених запчастин
складає 99 954 грн. (а.с. 7 том 1).

11 грудня 2012 року ОСОБА_2 звернувся з
заявою до СК «ВУСО» про виплату
страхового відшкодування ( а.с.101 том 1).

СК «ВУСО» відмовило ОСОБА_2 у виплатів
страхового відшкодування, посилаючись
на умови пункту 13.1.14 Договору та
доведеність факту використання
забезпеченого транспортного засобу в
порядку, передбаченому пунктом 13.1.15
Договору ( а.с.41).

Підтвердженням встановленого факту є
фотозйомка транспортного засобу з
обладнаним ліхтарем на даху
автомобіля, яка проведена 28 вересня 2012
року на АЗС «ОККО» аварійним комісаром
ОСОБА_6 ( а.с.45-48 том 1, а.с.23 том 2).

Факт знаходження автомобіля та водія
ОСОБА_4 на території АЗС «ОККО» 28
вересня 2012 року підтверджено також
довідкою ОРВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (
а.с.258 том 1), а також показаннями свідка
ОСОБА_6 (а.с.35 том 2).

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
доведеність факту використання під час
дії Договору автомобілю марки Skoda Octavia
А-5 в режимі таксі, і, як наслідок,
обґрунтованість відмови у виплаті
страхового відшкодування за пунктом
3.1.14 Договору.

Посилання апелянта на те, що фотозйомка
сфальсифікована аварійним комісаром,
будь-якими доказами не підтверджена.

Не може свідчити про неналежність
зазначених доказів і довідка ФОП
ОСОБА_7 про те, що забезпечений
автомобіль на підприємстві ТАКСІ 1555 не
зареєстрований, а ОСОБА_4 не є його
працівником (а.с.13 том 2).

Так, умови пункту 13.1.14 не передбачають
систематичний характер використання
автомобіля в режимі таксі, а за
правилами, встановленими пунктом 13.1.15
достатньо встановити факт обладнання
автомобіля розпізнавальним ліхтарем
будь-якого кольору, який
встановлюється на даху автомобіля (або
такий ліхтар знаходиться в ТЗ).

Оскільки апеляційна скарга не містить
доводів, які б спростовували висновки
суду чи доводили б порушення ним норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 3 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді