КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/2060/14-ц
Провадження № 2/552/1000/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т
А Н О В И В :

10 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, мотивуючи свій
позов тим, що йому на підставі
свідоцтва №329 від 27.07.2001 року про право
власності на квартиру, виданого
Полтавським управлінням
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, зареєстрованого 09.08.2001
року Колективним підприємством
Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор» за
реєстровим номером 15959 у реєстровій
книзі №115, належить на праві приватної
власності квартира АДРЕСА_1 В даний час
в цій квартирі зареєстровані чотири
особи: він - власник квартири позивач
ОСОБА_1, відповідач по справі ОСОБА_2 -
його колишня дружина, та двоє його
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується довідкою (випискою з
домової книги) від 08.04.2014 року №215,
виданою ТОВ «Управляюча компанія Ваш
комфорт», на балансі якого знаходиться
житловий будинок по АДРЕСА_1. З 08.08.2010
року по теперішній час відповідач
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає,
але залишається в ній зареєстрованою.
Ніякого належного відповідачці майна
та її особистих речей у цій квартирі
немає. В зв»язку з розпадом їхньої
сім»ї, ще до розірвання їхнього шлюбу,
08.08.2010 року ОСОБА_2 залишила його
квартиру та перейшла проживати до
своїх батьків в належну їм квартиру
АДРЕСА_2, де мешкає по теперішній час.
Тоді ж у серпні 2010 року вона забрала і
вивезла з його квартири всі свої
особисті речі, а також інше майно, яке
вважала за необхідне забрати, зокрема:
телевізор, магнітофон, ноутбук,
диван-ліжко, кухонний стіл, набір
м»яких меблів для кухні «кухонний
куточок», увесь посуд. 08.12.2010 року шлюб
між ним та ОСОБА_2 був розірваний, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу. В даний час він
створив нову сім»ю з ОСОБА_5, яка
ІНФОРМАЦІЯ_2 народила йому сина ОСОБА_4.
Вважає, що ОСОБА_2 втратила право
користування житловим приміщенням у
цій квартирі. Просив суд визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав. Просив суд
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не
згодна. Просила суд в задоволенні
позову відмовити за безпідставністю.

Представник Управління державної
міграційної служби України в
Полтавській області Браїлко А.П. в
судове засідання не з»явилась, але
надала суду лист, в якому просила
слухати справу у її відсутність.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності представника
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області
Браїлко А.П.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що в задоволенні позову
необхідно відмовити за
безпідставністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09
серпня 1996 року перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

Від шлюбу мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні встановлено
і дану обставину не заперечували
сторони по справі, що ними за час шлюбу
27.07.2001 року було придбано квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.8).

08.12.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було розірвано (а.с.7).

В судовому засіданні відповідач не
заперечувала, що в спірній квартирі з
серпня 2010 року не проживає, оскільки в
2009 році у неї тяжко захворіла мама
ОСОБА_8 і вона змушена була переїхати до
матері для догляду за нею.

Частиною 1 статті 60 СК України
встановлено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Статтею 63 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Таким чином, судом встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 є об»єктом права
спільної сумісної власності
колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
За таких обставин, в задоволенні позову
ОСОБА_1 необхідно відмовити за
безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч.1 ст.60, ст.63 СК України,
ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко