Справа № 219/2230/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2014 року Артемівський
міськрайонним суд Донецької області у
складі:

головуючого судді -
Воробйової І.В.

при секретарях -
Бібік Н.М.

з участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

представника третьої особи -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Артемівська
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам. В
подальшому уточнив свої позовні вимоги
і просив суд звільнити його від сплати
заборгованості по аліментам за період
з 23 грудня 2012 року по 16 грудня 2013 року
включно у сумі 7038 грн. 75 коп. В судовому
засіданні позивач підтримав свої
позовні вимоги і зазначив, що 15.08.2006р.
він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_3
від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
дитина - ОСОБА_6. Рішенням
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 09.10.2012р. шлюб між
ним та відповідачкою було розірвано.
Також рішенням Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 11.07.2012р. з нього на користь
відповідачки було стягнуто аліменти
на утримання доньки починаючи з
28.05.2012р. і до її повноліття у розмірі 600
грн. щомісяця. Зазначив, що про
існування даного рішення про стягнення
аліментів він не знав, довідався про
нього від відповідачки, яка повідомила
йому на початку грудня 2013 року про те,
що він повинен сплачувати на її користь
аліменти з травня 2012 року і на даний час
має заборгованість по аліментам. Ним
було подано апеляційну скаргу на
рішення суду про стягнення аліментів,
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 7 лютого 2014 року скарга
була залишена без задоволення, рішення
суду було залишено без змін. Вказав, що
їхня сумісна з відповідачкою донька
ОСОБА_6 з 23 грудня 2012 року по 16 грудня 2013
року проживала разом з ним та його
співмешканкою ОСОБА_7 в орендованій
квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Донька
стала проживати разом з ним так як між
нею та матір'ю вник конфлікт. На
протязі з 23 грудня 2012 року по 16 грудня
2013 року донька знаходилась на його
повному утриманні, він не тільки
забезпечував доньку, але займався її
вихованням. В той же час відповідачка
ОСОБА_3 в указаний період часу долею
дитини не цікавилась, не відвідувала
її, матеріальної допомоги на її
утримання не надавала. Вважає, що
відповідно до ст.197 ч.2 СК України за
позовом платника аліментів, суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості по
аліментам, якщо вона виникла у зв'язку
із важкою хворобою чи іншими
обставинами, які мають суттєве
значення, тому, просить звільнити його
від сплати заборгованості по аліментам
на користь відповідачки на утримання
дочки ОСОБА_6, у розмірі 7083,75грн., яка
утворилась у період з 23.12.2013р. по
16.12.2013р., у тому числі за грудень 2012р. -
174грн. 15коп., січень 2013р. - 600грн., лютий
2013р. - 600грн., березень 2013р. - 600грн.,
квітень 2013р. - 600грн., травень 2013р. -
600грн., червень 2013р. - 600грн., липень 2013р. -
600грн., серпень 2013р. - 600грн., вересень
2013р. - 600грн., жовтень 2013р. - 600грн.,
листопад 2013р. - 600грн., грудень 2013р. -
309грн. 60коп..

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7 підтримала позовні
вимоги та просила їх задовольнити у
повному обсязі, і стверджує, що дійсно
у зазначений позивачем період часу
дитина проживала разом з батьком і
знаходилась на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_3 позові вимоги
не визнала та пояснила суду, що вона
знаходилась в зареєстрованому шлюбі з
позивачем ОСОБА_1 з серпня 2006 року від
якого у них народилась ІНФОРМАЦІЯ_1
дочка ОСОБА_6. За позовом ОСОБА_1
рішенням суду від 09.10.2012 р. шлюб було
розірвано. В травні 2012 р. нею до суду
було подано позовну заяву про
стягнення з позивача аліментів на
утримання дочки. В судовому засіданні
по розгляду справи за її позовом про
стягнення аліментів ОСОБА_1 був
присутнім, надав суду власноруч
написану заяву про згоду виплачувати
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки в твердій грошовій сумі в
розмірі 600 грн. щомісяця. 11.07.2012 р.
Артемівським міськрайонним судом було
винесено рішення про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на її користь на
утримання дитини у розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з 28.05.2012 р. Про те,
що позивач повинен був сплачувати
аліменти починаючи з 28.05.2012р. йому було
відомо вже в судовому засіданні.
Заперечує проти того, що донька весь
період з 23 грудня 2012 р. по 16 грудня 2013
року проживала разом з батьком і
знаходилась на його повному
забезпеченні. Так деякий час, в зв'язку
з ремонтом квартири, донька проживала у
брата; також влітку 2013 року донька
проживала у дідуся та бабусі ОСОБА_1 в
с. Зайцево. Не заперечує той факт, що за
взаємною домовленістю її з ОСОБА_1 в
окремі дні, а іноді і тижні, донька
залишалась у нього ночувати. Однак
вказане не свідчить про те, що донька
була на повному його забезпеченні.
Також вказала на те, що приймати участь
батька у вихованні та забезпеченні
дитини є обов'язок батька. Так як
донька постійно мешкала з нею,
знаходилась на її утриманні, тому
просить суд відмовити позивачеві у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3-
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав і просив суд
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі так як
вважає, що відсутні законні підстави
для звільнення від заборгованості по
аліментам.

Представник третьої особи - ДВС
Артемівського МРУЮ суду пояснила, що
19.10.2012р. за заявою стягувача ОСОБА_3 на
примусове виконання до державної
виконавчої служби було передано
виконавчий лист № 2/0503/2421/2012, виданий
Артемівським міськрайонним судом
Донецької області 06.08.2012р., про
стягнення з 28.05.2012р. і в подальшому
аліментів в твердій грошовій сумі у
розмірі 600 грн. з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Державним
виконавцем 19.10.2012р. було винесено
постанову «Про відкриття виконавчого
провадження» та копії постанов 19.10.2012р.
за №58683-84 направлено сторонам
виконавчого провадження. 29.10.2012р. за
вихідним номером 58753 на адресу боржника
було направлено розрахунок
заборгованості по аліментам, який
станом на 01.11.2012р. становив 3600 грн. та
виклик боржника на 13.11.2012р. В
призначений день до відділу ДВС
Артемівського МРУЮ боржник не з'явився,
квитанції про сплату аліментів та
даних про своє працевлаштування не
надав. У січні 2014 року стягувачка
ОСОБА_3 звернулась до відділу ДВС з
заявою з приводу неотримання аліментів
з боржника. ОСОБА_1 нарахована
заборгованість, яка станом на 01.03.2014р.
становить 12677 грн. До теперішнього часу
заборгованість по аліментам за
вказаний період часу ОСОБА_1 не
погашена. Просила звернути увагу суду
на те, що позивач ОСОБА_1 не звертався до
державного виконавця з відповідною
заявою про те, що дитина, на утримання
якої було стягнуто з нього аліменти,
проживає з ним, знаходиться на його
утриманні і тому необхідно вирішити
питання щодо не проведення з нього
стягнень на утримання дитини на
користь матері.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11
пояснили, що ОСОБА_6 з грудня 2012 року по
грудень 2013 року проживала разом з
батьком, ОСОБА_12

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду
пояснили, що їхня онука ОСОБА_6 влітку
2013 року періодично гостювала у них в с.
Зайцеве. Зазначили, що не можуть
вказати, з ким із батьків у спірний
період часу прожила їхня онука.

Допитані в суді в якості свідків
ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зазначили, що
ОСОБА_6 постійно проживала і проживає
разом з матір'ю ОСОБА_3 Стверджують, що
дівчинка і у спірний період з грудня 2012
року по грудень 2013 року проживала разом
з матір'ю і перебувала на її
утриманні.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що є
класним керівником ОСОБА_6 Зазначила,
що ОСОБА_6 регулярно відвідує школу, є
охайною дівчинкою. З ким із батьків
дівчинка проживала у період з грудня 2012
року по грудень 2013 року вона не знає і
дитина їй не розповідала. З батьками
дівчинки спілкується по телефону.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали даної цивільної справи,
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини,
матеріали виконавчого провадження,
встановив наступне.

Так, в судовому засіданні
встановлено той факт, що сторони
знаходились у зареєстрованому шлюбі з
15 серпня 2006 року. Від шлюбу у ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_6.
Рішенням Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 09 жовтня 2012 року шлюб між сторонами
було розірвано. ОСОБА_6 після
розірвання шлюбу залишилася проживати
з матір'ю. свідоцтво про розірвання
шлюбу було видане 4 вересня 2013 року.
28.05.2012 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовною заявою про стягнення із
ОСОБА_1 на її користь аліментів на
утримання доньки ОСОБА_6 у сумі 600 грн.
в місяць. 11 липня 2012 року рішенням
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 11.07.2012р. позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, було задоволено у повному
обсязі та було стягнуто з 28.05.2012 року і
в подальшому аліменти у твердій
грошовій сумі 600 грн. з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3, на утримання
неповнолітньої дитини: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення повноліття
останньої. Дане рішення ухвалою
Апеляційного суду було залишено без
змін и набуло законної сили.

На підставі рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 11.07.2012р. був
06.08.2012 р. був виданий виконавчий лист за
№ 0503/4934/2012 2/0503/2421/2012. Зазначений
виконавчий лист знаходиться на
виконанні у ВДВС Артемівського МРУЮ з
15.10.2012 р. по теперішній час.

В судовому засіданні було
оглянуто виконавче провадження за
вищевказаним виконавчим листом.

19.10.2012р. державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання вказаного виконавчого листа.
Виконавче провадження відкрито за
письмовою заявою ОСОБА_3 від 15.10.2012 р.
Державним виконавцем 19.10.2012р. згідно до
вимог ст.ст.18,19,25 Закону України «Про
виконавче провадження» було винесено
постанову «Про відкриття виконавчого
провадження» та копії постанов 19.10.2012р.
за №58683-84 направлено сторонам
виконавчого провадження. 29.10.2012р. за
вихідним номером 58753 на адресу боржника
було направлено розрахунок
заборгованості по аліментам, який
станом на 01.11.2012р. становив 3600 грн. та
виклик боржника на 13.11.2012р. В
призначений день до відділу ДВС
Артемівського МРУЮ боржник не з'явився,
квитанції про сплату аліментів та
даних про своє працевлаштування не
надавав. Згідно розрахунку
заборгованості по аліментам
нарахована заборгованість, яка станом
на 01.03.2014р. становить 12 677 грн., до
теперішнього часу заборгованість по
аліментам не сплачена.

З наданого позивачем акту ПП «Наш
дом плюс» від 16.12.2013р., вбачається, що зі
слів сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11, без
реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 у
період з грудня 2012 року по грудень 2013
року проживала неповнолітня ОСОБА_6,
2002р.н. разом з своїм рідним батьком
ОСОБА_1 та його громадянською дружиною
ОСОБА_2.

Згідно з актом від 30.05.2014р.,
складеного комісією в складі майстра
та паспортиста ПП «Квартал»,
затвердженого директором ПП «Квартал»,
ОСОБА_3 та її донька, ОСОБА_6, з слів
сусідів постійно мешкають за адресою:
АДРЕСА_3 з жовтня 2011 року, тобто з часу
придбання квартири і по теперішній час.

Згідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовими рішеннями зокрема у цивільній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Ч.3 ст.11 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року
(з наступними змінами та доповненнями),
передбачає, що батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК
України). За відсутності домовленості
між батьками про сплату аліментів на
дитину, той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти (аліменти) на
дитину присуджуються у частці від
заробітку (доходу) її матері, батька
(ст.183 СК України) або у твердій грошовій
сумі (ст.184 СК України) і виплачуються
щомісячно.

За положеннями ч 2 ст.197 СК
України за позовом платника аліментів
суд може повністю або частково
звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення.

Порядок стягнення аліментів
визначено у ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження», а також у
статтях 194-197, 274 СК України.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК
України якщо після набрання рішенням
суду законної сили, яким з відповідача
присуджені періодичні платежі,
зміняються обставини, що впливають на
визначені розміри платежів, їх
тривалість чи припинення, кожна
сторона має право шляхом пред'явлення
нового позову вимагати зміни розміру,
строків платежів або звільнення від
них.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено
те, що в ході розлучення подружжя
ОСОБА_3 дійшли до згоди про те, що їхня
донька, ОСОБА_6, залишиться проживати
разом з матір'ю, ОСОБА_3 І в дійсності
після розлучення ОСОБА_6 залишилась
сумісно проживати з матір'ю.

Суд, заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_12 та відповідачки ОСОБА_3,
допитавши свідків, дослідивши надані
сторонами акти житлово-комунальних
організацій, прийшов до висновку, що
ОСОБА_6 у період з грудня 2012 по грудень
2013 року проживала у матері ОСОБА_3 та
періодично у батька ОСОБА_1, інколи
проживала у бабусі з дідусем. З наданих
сторонами доказів встановити
конкретні періоди проживання дитини у
батька та їх тривалість встановити
суду не представилось можливим.

При цьому суд звертає увагу на те,
що проживання позивача разом з донькою
не виключає обов'язку батька
утримувати дитина та виконувати
рішення суду про стягнення аліментів.

В судовому засіданні достовірно
було встановлено те, що позивач ОСОБА_1
був обізнаний про рішення
Артемівського міськрайонного суду від
11.07.2012 р. про стягнення з нього
аліментів на утримання дочки ОСОБА_6.
Крім того суд зазначає, що відповідно
до ЗУ «Про виконавче провадження» саме
на боржника покладається обов'язок
надавати у виконавчу службу достовірні
відомості про свої доходи та майно.
Позивач, як боржник, не виконав свого
обов'язку, до державної виконавчої
служби не з'явився, не надав
відповідних відомостей у спірний
період щодо того, що у нього змінився
сімейний стан і дитина стала проживати
з ним.

Враховуючи викладене суд приходить
до висновку, що позивачем не надано
достатніх та переконливих доказів
звільнення його від сплати
заборгованості по аліментам на
утримання доньки, яка виникла у період
з 23 грудня 2012 року по 16 грудня 2013 року, у
відповідності до положень ч.2 ст. 197 СК
України, так як періодичне проживання
дитини у нього не є підставою для
звільнення від сплати аліментів у
розумінні положень вищезазначеної
статті. Так позивач ОСОБА_1 не вирішив
питання щодо визначення його місця
проживання як постійного місця
проживання доньки, зазначені дії
позивача в подальшому слугували б
підставою для вирішення в судовому
порядку питання про припинення
стягнення з нього аліментів на
утримання доньки на користь колишньої
дружини, а можливо і висування
позовних вимог щодо стягнення
аліментів з матері доньки на його
користь на утримання дитини. Тобто для
позивача існували вищевказані
законні способи вирішення даного
питання, він не був позбавлений
можливості вирішити ці питання в
законному порядку, однак він цим не
скористувався і за наявності рішення
суду, яке набуло законної сили, про
стягнення з нього аліментів, не
виконував його.

Враховуючи викладене суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам слід
відмовити в зв'язку з відсутністю
підстави для звільнення його від
сплати заборгованості по аліментам
згідно до ч.2 ст. 197 СК України.

На підставі ст.ст. 20,180,181,197
Сімейного Кодексу України, керуючись
ст. ст. 5, 6, 10, 11,15, 58, 60,61, 79, 81, 85, 88, 107, 179, 208,
209, 213, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам відмовити.

На рішення може бути подана
протягом 10 днів з дня його проголошення
апеляційна скарга до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішенн

Головуючий суддя
І.В.Воробйова