У Х В А Л А

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 р. Справа №607/14079/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого
судді          Делікатної Л.В.

з участю секретаря          Клюхи І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
подання старшого державного виконавця
Першого відділу ДВС ТМУЮ ОСОБА_1,
погодженого в.о. начальника Першого
відділу ДВС ТМУЮ ОСОБА_2 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Першого
відділу ДВС ТМУЮ ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області з поданням,
погодженим в.о. начальника Першого
відділу ДВС ТМУЮ ОСОБА_2 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина ОСОБА_3,
посилаючись на те, що на виконанні в
Першому відділі державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження № 41003880 від 05
грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3
аліменти в користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання доньки Софії, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
твердій грошовій сумі в розмірі 300
(триста) гривень щомісячно, починаючи з
31 березня 2010 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Державним виконавцем 05 грудня 2013 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку. У
відповідності до вимог Закону боржнику
надано строк до негайного виконання
рішення.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону
державним виконавцем розпочато
примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішень, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме:
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
аліментів, вчинено запит в реєструючі
органи для перевірки майнового стану,
винесено постанову про арешт майна,
вчинено примусовий привід боржника
через органи міліції, здійснено
нарахування заборгованості.

Враховуючи викладене, рішення
Тернопільського міськрайонного суду
про стягнення аліментів не виконано, не
дивлячись на те, що державним
виконавцем вжито передбачених чинним
законодавством заходів примусового
виконання рішень, боржник ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону Державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заході
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання судових зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судовому засіданні представник
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції подання підтримала
та просить його задовольнити.

Суд, вивчивши подання, дослідивши його
матеріали та оцінивши їх, приходить до
переконання, що у задоволенні подання
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України, який ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, може бути
тимчасово (до виконання зобов'язання),
відмовлено у видачі паспорта або
вилучено чи затримано паспорт, а
громадянинові, який має паспорт, -
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон.

З вказаної норми слідує те, що право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду зобов'язань, тобто,
наявність лише самого зобов'язання,
відсутності надходжень в рахунок
погашення заборгованості, чи значного
терміну невиконання зобов’язання, не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України.

А тому, посилання державного виконавця
наведенні в поданні, що боржник
заборгованість у добровільному
порядку не сплачує та останнім не
вживаються заходи спрямовані на
виконання покладених на нього
зобов’язань, не є достатньою підставою
вважати, що боржник ухиляється від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов’язань.

На підставі вищенаведеного, факт
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань відсутній та представником
ДВС не доведений.

Обґрунтування необхідності
застосування обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_3, наведені у
поданні, не підтверджуються доданими
матеріалами, і вважаються судом
недостатніми.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст. ст. 209, 210, 293, 377 - 1 ЦПК
України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Першого відділу
ДВС ТМУЮ ОСОБА_1, погодженого в.о.
начальника Першого відділу ДВС ТМУЮ
ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України громадянина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_3 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_5