Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

Головуючого - судді
Тітової Т.А.

При секретарі
Михайловській Т.П.

За участю
представника позивача ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2

Представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Добропілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся в суд 29 травня
2013 року з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна на загальну суму 60000
грн., в тому числі : мотоблоку
«Дайшен-120», бензогенератору «Хонда»,
комплекту зимової резини ,
електроінструментів, холодильнику
сухої заморозки «Самсунг», пральної
машини-автомат «Самсунг», пилососу
«Самсунг», меблів: комплекту для
спальні, для кухні, м»яких меблів,
електробойлеру та душової кабіни,
рибацьких знарядь, електроконвекторів
- 6 шт., телевізорів - 4 шт. Просить
залишити йому вказане в позові майно,
стягнути грошову компенсацію 15000 грн.
його частини за продані відповідачем
після розлучення автомобілі Таврія
та ВАЗ -2106, а також 20000 грн. половини
повернутого боргу.

Позивач зазначив, що з 10 жовтня 1998
року вони перебували в зареєстрованому
шлюбі, який розірвано по суду 19 червня
2012 року. Рішенням суду за позовом
відповідача було поділено лише
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, та автомобіль КІА- сerato. Між
тим в період шлюбу ними було придбано
ще два автомобілі, якими без його
відома розпорядилась відповідач і
привласнила від їх продажу гроші.

Також в інтересах сім»ї в
березні 2010 року він позичив у ОСОБА_5
гроші в сумі 40000 грн. і для повернення
боргу 26 червня 2012 року ним був проданий
автомобіль КІА- сeratо, а в липні 2012 року
він повернув всю суму боргу.

Домовленості про поділ майна та
повернення грошей між ними не існує,
відповідач володіє всім зазначеним
майном .

В судовому засіданні 15 квітня 2014
року позивач ОСОБА_4 позов підтримав і
пояснив, що зазначені ним меблі та
предмети побутової техніки вони
придбали за час сумісного проживання.
Вартість майна ним вказана за ціною,
за якою воно придбалось. Меблі оцінює
таким чином: комплект для спальні ,
який складається з двох ліжок, шафи,
туалетного столику, пуфів,- 5000 грн., для
кухні - 2000 грн., м»які для жилої кімнати
(стінка, диван та два кресла)- 10000 грн. В
квітні він був відсутній вдома у
зв»язку з відпусткою, а при поверненні
виявив, що замки з гаражу, який
розташований у дворі житлового
будинку, були зрізані, а з нього
вивезене все майно, в тому числі
мотоблок, бензогенератор, комплект
зимової резини, електроінструменти,
рибацькі знаряддя . У 1998 вони придбали
автомобіль Таврія, два роки він ним
керував, а потім подарував старшому
сину відповідача. Автомобіль ВАЗ був
придбаний по генеральній довіреності
за 19 тис. грн. на ім.»я відповідача, ним
керував молодший син, і через рік ним
розпорядились. Він забрав із житлового
будинку лише зварювальний апарат і
свої особисті речі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнала і пояснила , що всі зазначені
позивачем меблі належать їй особисто ,
вони існували у неї ще до шлюбу,
досталися після смерті мами , а м»які
меблі віддала дочка. Всі вони
знаходяться у будинку в АДРЕСА_1, в
якому вона проживає. Холодильник вони
купили з позивачем разом , також в
будинку встановлена душова кабіна та
електробойлер. Їй нічого не відомо про
існування іншого майна , оскільки вона
не мала доступу до гаражу , в якому
позивач зберігав речі, і яке він
вивозив за її відсутності. Вона не
погоджується з оцінкою майно, яку
зазначив позивач.

Свідок з боку позивача ОСОБА_7
пояснив, що він бував у будинку , де жили
колишнє подружжя , перевозив туди
майно, що вони купували: м»які меблі,
пральну машину . Крім того, в гаражі
бачив бензогенератор, мотоблок ,
комплект зимової резини.

Свідок ОСОБА_8 пояснив , що бував
вдома у ОСОБА_4, з яким працював, там
бачив меблі м»які і в спальні ,
електропобутові прилади , а також
мотоблок, бензогенератор , комплект
зимової резини на автомобіль. Весною 2012
року він допомагав позивачу вивозити
майно, при цьому були присутніми
відповідач та її дочка. Тоді забирали
каністри , палатки, зарядне обладнання
, слесарний інструмент.

Зі слів ОСОБА_4 на той момент із
гаражу все було забрано сином
відповідача.

Свідок ОСОБА_9 , дочка відповідача,
пояснила , що вона разом з мамою була
присутня, коли ОСОБА_4 забирав майно .
Із гаража він виносив наповнені
коробки, мішки , рибацькі знаряддя.
Зазначила, що ключі від гаража були
тільки у позивача. Підтвердила, що
сторони купили стінку, меблі для кухні
, душову кабіну і бойлер , телевізор ,
були встановлені 4 електроконвектори
для обігріву будинку. .

Свідок ОСОБА_10 , невістка
відповідача, пояснила , що позивач
зберігав майно також у гаражі, ключ від
якого був тільки в нього. Там
знаходились бензогенератор, мотоблок.
В той час, коли свекруха лежала в
лікарні, вона навідувалась до її
будинку і бачила сліди від коліс
машини. В травні - червні місяці
позивач приїхав на Газелі , з ним були
водій і ще чоловік на ім.»я ОСОБА_11. Із
гаража позивач виніс мішок з-під
човна, вудочки і вигатив накритий
пледом мотоблок, а також коробки і
наповнені мішки.

Свідок ОСОБА_6 пояснила , що вона
підтримувала стосунки з подружжям ,
була у них вдома. Сторони купили
зальний гарнітур , ліжко у спальню ,
були телевізори, пральня машина . Їй
відомо, що якісь меблі віддала дочка
ОСОБА_2 Що знаходилось в гаражі, їй не
відомо, він завжди був закритий.

Вислухавши пояснення сторін ,
допитав свідків, дослідивши матеріали
справи , суд дійшов наступного
висновку.

Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1998
року і проживали сумісно в АДРЕСА_1 в
жилому будинку , право власності
кожного на 12 якого визнано рішенням
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 23 травня 2013 року.

Шлюб сторін розірвано на
підставі рішення того ж суду від 19
червня 2012 року .

Позивач в своїх вимогах просить
поділити спільне майно і виділити
йому мотоблок вартістю 8000 грн.,
бензогенератор -2500 грн., комплект
зимової резини - 5000 грн. ,
електроінструменти- 2000 грн.,
холодильник -4000 грн. два телевізори 2500
грн., 6 шт. електроконвекторів - 5000 грн.
, рибацькі знаряддя -2500 грн. , всього на
31000 грн. , і стягнути зазначену ним
грошову компенсацію за автомобілі і
половину поверненого боргу.

Згідно ст.. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної
сумісної власності .

У відповідності до ст.. 70 ч. 1 СК
України у разі поділу майна частки
майна дружини та чоловіка є рівними ,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 ч. 1 СК України
передбачено, що майно, яке є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Поясненнями сторін та
показаннями допитаних свідків
підтверджується, що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 в
період шлюбу придбали майно, яке є
наявним, та підлягає поділу. Це
мотоблок « Дайшен-120», холодильник
сухої заморозки « Самсунг» , пральна
машина -автомат -« Самсунг», пилосос «
Самсунг», меблі для жилої кімнати,
спальні та кухні, електробойлер та
душова , електроконвектори- 4 шт.

При визначенні вартості майна
суд виходить з оцінки, яку пропонував
позивач ОСОБА_4 , оскільки, незважаючи
на те, що відповідач ОСОБА_2не
погодилась з оцінкою позивача, вона
доказів з цього питання не навела і
не заявила клопотання про призначення
судової товарознавчої експертизи.

Згідно ст.. 10 ч. 3 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини ,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.. 11 ч. 1 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених особами вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб ,
які беруть участь у справі.

Однак, не визнаючи факту
сумісного придбання такого майна, як
пилосос, пральна машина , меблі ,
відповідач ОСОБА_2 не навела доказів
належності їй цих предметів на праві
приватної власності.

Оскільки позивачем ОСОБА_4 не
наведено доказів придбання та місця
знаходження речей : бензогенератору,
комплекту зимової резини ,
електроінструментів , рибацьких
знарядь та телевізорів у вказаній
кількості, суд відмовляє у їх поділу.

Також у зв»язку з недоведеністю
придбання та подальшого використання
суд відмовляє позивачу у стягненні
половини грошових коштів вартості
вказаних ним автомобілів.

Суд також відмовляє у позові
ОСОБА_4 про стягнення з відповідача 20000
грн. за половину повернутого боргу,
оскільки позика належним доказом в
письмовій формі не підтверджена.
Показання ж свідка ОСОБА_5 з приводу
надання позики ОСОБА_4 є недопустимим
доказом і до уваги судом не
приймається.

На підставі викладеного , ст.. ст.. 69-71
СК України, керуючись ст.ст. 10, 57 ,60 , 209
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Поділити майно, що є спільною
сумісною власністю ОСОБА_4 і ОСОБА_2, на
загальну суму 38800 грн.

Залишити у власності ОСОБА_4
майно: мотоблок « Дайшен» вартістю 8000
грн., холодильник сухої заморозки «
Самсунг» - 4000 грн., електроконвектори
у кількості 4 шт. на суму 3300 грн.

Залишити у власності ОСОБА_2
майно : пральну машину - автомат «
Самсунг» вартістю 2500 грн., пилосос
марки « Самсунг» - 1000 грн., комплект
м»яких меблів зі стінкою - 10000 грн.,
комплект меблів для спальні - 5000 грн.,
комплект меблів для кухні - 2000 грн. ,
електробойлер з душовою кабіною - 3000
грн.

Для порівняння часток стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4100 грн.
грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 на відшкодування витрат зі
сплати судового збору 194 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_4
відмовити.

Повне рішення виготовлене 26 травня 2014
року.

На рішення може бути подана
апеляція в апеляційний суд Донецької
області через даний суд протягом 10
днів.

Суддя
Тітова Т.А.

21.05.2014