АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

24 листопада 2014 року суддя Апеляційного
суду м. Києва Слюсар Т.А., розглянувши в
порядку апеляційного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
09 вересня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до
Прокуратури м. Києва про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 09 вересня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та
повернуто позивачу.

09 листопада 2014 року позивачем на ухвалу
суду першої інстанції подано
апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не може бути
прийнята до розгляду апеляційним судом
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 ЦПК України
апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Положеннями ч.3 ст. 297 ЦПК України
встановлено, що апеляційна скарга
залишається без руху також у випадку,
якщо вона подана після закінчення
строків, установлених статтею 294 цього
Кодексу, і особа, яка її подала, не
порушує питання про поновлення цього
строку, або якщо підстави, вказані нею у
заяві, визнані неповажними. При цьому
протягом тридцяти днів з моменту
отримання ухвали особа має право
звернутися до апеляційного суду з
заявою про поновлення строків або
вказати інші підстави для поновлення
строку.

Як убачається з матеріалів справи,
ухвалу суду першої інстанції
постановлено 09 вересня 2014 року, зі
змістом оскаржуваної ухвали позивач
ознайомився 12 вересня 2014 року
/а.с.9/, проте апеляційну скаргу подано
лише 09 листопада 2014 року, тобто за
сплином строку, передбаченого ч.2 ст.294
ЦПК України.

Клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали суду
першої інстанції відсутнє.

Окрім того, апеляційна скарга за своїм
змістом не відповідає вимогам
ст.295 ЦПК України.

Так, відповідно до п.5, 6 ч.2 ст.295 ЦПК
України в апеляційній скарзі мають
бути зазначені: в чому полягає
незаконність і (або) необґрунтованість
рішення або ухвали (неповнота
встановлення обставин, які мають
значення для справи, та (або)
неправильність установлення обставин,
які мають значення для справи,
внаслідок необґрунтованої відмови у
прийнятті доказів, неправильного їх
дослідження чи оцінки, неподання
доказів з поважних причин та (або)
неправильне визначення відповідно до
встановлених судом обставин
правовідносин); нові обставини, що
підлягають встановленню, докази, які
підлягають дослідженню чи оцінці,
обґрунтування поважності причин
неподання доказів до суду першої
інстанції, заперечення проти доказів,
використаних судом першої інстанції.

Отже, ОСОБА_1 необхідно подати до суду
апеляційної інстанції складену у
суворій відповідності до вимог ст.295
ЦПК України апеляційну скаргу в новій
редакції.

Оскільки апеляційна скарга не
відповідає вимогам ст. 297 ЦПК України її
слід залишити без руху. В разі
невиконання вимог ухвали апеляційна
скарга буде вважатися неподаною і
повернута заявнику.

Керуючись ст.121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
09 вересня 2014 року залишити без руху та
надати строк для усунення недоліків.

Роз'яснити ОСОБА_1 право протягом п'яти
днів усунути виявлені недоліки щодо
змісту апеляційної скарги та протягом
тридцяти днів з дня отримання ухвали
суду звернутися із клопотанням про
поновлення пропущеного процесуального
строку.

У випадку невиконання вимог ухвали
суду апеляційна скарга буде вважатися
неподаною й підлягатиме поверненню.

Суддя:

Справа №757/17121/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/14767/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Підпалий В.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.