Номер провадження 22-ц/775/4916/2014
Номер провадження 22ц/775/4916/14
Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Янчук Т.О.
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді Янчук Т.О.,
суддів: Принцевської В.П.,
при секретарі Мишко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2,
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 на
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 05 травня 2014 року
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа: служба у справах дітей
Добропільської міської ради про
визначення місця проживання дитини та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
третя особа: орган опіки та піклування
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради про відібрання малолітньої дитини
та встановлення її місця проживання,

В С Т А Н О В
И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом про визначення місця
проживання дитини посилаючись на те, що
17 березня 2009 року між ним та
відповідачкою був зареєстрований шлюб,
у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син
ОСОБА_6. З серпня 2013 року подружжя
перестало жити разом, ОСОБА_2
переїхала в місто Донецьк, син
залишився мешкати з ним і його матір'ю
ОСОБА_7 В середині жовтня 2013 року
відповідачка приїхала в місто
Добропілля, де він мешкає з сином, і
виявила намір забрати дитину в м.
Донецьк. Поясняла при цьому, що
оскільки вона ніде не працює, і у неї
немає засобів для існування, вона
вимушена була звернутись до суду з
позовом про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину. У зв'язку з цим їй
необхідно, що б син мешкав саме з нею.
Проте позивач наполягає на проживанні
дитини разом з ним, в квартирі, яка
належить його на праві власності за
адресою: АДРЕСА_1, зазначаючи те, що він
має можливість забезпечити дитину
всім необхідним, стежить за станом
здоров'я дитини, піклується про його
розвиток, має можливість
розпоряджатися своїм робочим часом на
власний розсуд і приділяти дитині
належну увагу. Просив суд визначити
місце проживання дитини ОСОБА_6 разом з
ним.

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 06.02.2014 р. прийнято
до спільного розгляду із первинним
позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та
піклування Ворошиловської районної у
м. Донецьку ради про відібрання
малолітньої дитини та встановлення її
місця проживання. Свої вимоги ОСОБА_2
обґрунтовує наступним. Шлюбні
відносини з ОСОБА_4 не склались, у
зв'язку з чим у серпні 2013 року вона
разом з дітьми переїхала проживати у
належну їй квартиру в м. Донецьк. З
цього часу вони з відповідачем по
справі не живуть разом. Після
фактичного припинення з відповідачем
шлюбних відносин, їх спільний син -
ОСОБА_6 залишився проживати разом з нею
за їхньою з відповідачем домовленістю,
так як це буде відповідати інтересам
дитини та сам ОСОБА_6 цього бажав. Після
фактичного припинення шлюбних
відносин, за їхньою з відповідачем
домовленістю та з її дозволу,
відповідач приходив до них з сином та
брав ОСОБА_6 до себе погостювати на
день - два. 29 жовтня 2013 року відповідач
запропонував відвезти дитину на огляд
до лікаря та погостювати у нього
декілька днів, після чого, через
відповідний проміжок часу, не повернув
ОСОБА_6 до мешкання матері. Вважає, що
відповідач самочинно, без будь - яких
правових підстав змінив місце
проживання їхнього сина ОСОБА_6,
незаконно утримує його не обговоривши
це питання разом з нею та не з'ясувавши
її думки стосовно можливості
проживання їхнього сина разом з
відповідачем.

Просила суд відібрати її малолітню
дитину - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановити місце його проживання з
матір'ю .

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 05 травня 2014 року
позов ОСОБА_4 задоволений. Встановлено
місце проживання малолітнього ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_4.В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_6 відмовити, зустрічний позов
задовольнити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги,
посилається на те що, судом не
враховано позитивної характеристики з
місця мешкання від 22.11.2013 року № 383,
довідки з місця її роботи по
заробітній платі, акт обстеження
житлово - побутових умов від 18
листопада 2013 року (№375), акт обстеження
умов мешкання її разом з дітьми від
04.02.2014 року. Відповідно до яких, нею
створені умови для нормального
виховання дитини та не враховано того
факту, що окрім заробітної плати вона
отримує допомогу в управлінні
пенсійного фонду в Ворошиловському
районі м. Донецька в сумі 1049 гривень
щомісячно, а також отримує поштові
перекази від свого батька ОСОБА_2 Судом
не враховано думку органу опіки та
піклування Ворошиловської районної у
місці Донецьку ради, яка наполягала у
визначенні місця проживання дитини
разом з матір'ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_2 рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити,
зустрічний позов задовольнити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, посилається на те що, ОСОБА_4 під
час розгляду справи не було доведено
ті обставини , на які він посилався як
на підставу своїх позовних вимог, тоді
коли ОСОБА_2 були надані суду докази
своєї працевлаштованості, наявності
заробітку, та докази того, що вона не
залишала свого сина і є гарною матір'ю,
не веде аморальний спосіб життя.

ОСОБА_2 та її представник в судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційних скарг., просили їх
задовольнити.

ОСОБА_4 та його представник в
судовому засіданні заперечував проти
доводів апеляційних скарг, просив їх
відхилити.

Представник органу опіки та
піклування Ворошиловської районної
в м.Донецьку ради в судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційних скарг, просила їх
задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав доводи апеляційних скарг
просив їх задовольнити.

Представник третьої особи служби у
справах дітей Добропільської міської
ради в судове засідання не з'явився
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.
Надійшла заява про розгляд справи
без їх участі.

Заслухавши доповідача, доводи
сторін присутніх в судовому
засіданні, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню, рішення суду скасуванню з
наступних підстав:

Відповідно до вимог п.1, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК
України підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для
справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права. Апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції
належним чином не встановив та не
повно з'ясував обставини справи,
висновки суду першої інстанції , не
ґрунтуються на нормах матеріального
права.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову ОСОБА_4 та відмову
в задоволенні позову ОСОБА_2, суд
першої інстанції, виходив з того, що
батько дитини ОСОБА_4 створив для
сина належні умови проживання та
виховання, мати дитини не має
самостійного заробітку , що є
підставою для визначення місця
проживання сина разом з батьком.

Проте погодитись з таким
рішеннями суду першої інстанції не
можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалене у
справі судове рішення не відповідає з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається
та встановлено судом, що сторони
перебували у шлюбі з 17 березня 2009
року. Рішенням Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 21.11.2013
року шлюб між сторонами розірвано.
(а.с. 82). Від шлюбу сторони мають сина
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З жовтня 2012 року ОСОБА_6
відвідує дитячий садок «Родничок», з
1.09.2013 року займається в
танцювальному колективі «Аеліта»
будинку культури шахти
«Добропільська», проживає на
теперішній час разом з батьком за
адресою АДРЕСА_1., де йому створено всі
необхідні умови для проживання.
Зареєстрованим значиться за адресою
АДРЕСА_2.( а.с.66)

За відомостями, наданими дитячим
садочком «Родничок», вихованням
дитини займаються обидва батьки, які
цікавляться її розвитком та навчанням.(
а.с.65)

Відповідно до характеристик з
місць проживання сторін вони
характеризується виключно з
позитивного боку. ( а.с.13,14,67,68).

Згідно з витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
від 14.12.2012 року ОСОБА_4 являється
власником720 житлового будинку з
надвірними побудовами та спорудами в
АДРЕСА_1. До розірвання шлюбу сторони
спільно разом з неповнолітньою
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 мешкали в
зазначеному будинку. На теперішній
час в ньому мешкають ОСОБА_4 разом з
сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 являється власником
квартири АДРЕСА_2. В даній квартирі
значаться зареєстрованими ОСОБА_2,
та її неповнолітня донька ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітній син
ОСОБА_6 . Фактично тепер мешкають в
цій квартирі ОСОБА_2 та її
неповнолітня донька ОСОБА_9.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_4 являється приватним
підприємцем.

За висновком служби у справах
дітей Добропільської міської ради
від 10.04.2014 року ОСОБА_6 проживає
разом з батьком в АДРЕСА_1. Хлопчик
проживає у задовільних умовах., всім
необхідним забезпечений. Мати дитини
проживає окремо за адресою АДРЕСА_2,
займається вихованням старшої доньки
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3. служба у
справах дітей вважає доцільним
проживання малолітнього ОСОБА_6 разом
з батьком ОСОБА_4 ( а.с.131-132.)

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 160
Сімейного кодексу України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

У свою чергу, ч. 2 ст. 161 СК України
чітко визначено, що орган опіки та
піклування або суд не можуть передати
дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має самостійного доходу,
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини, прийнятій Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особисті потребує любові і
розуміння. Вона має, коли це можливо,
рости під опікою і відповідальністю
своїх батьків і в усякому випадку в
атмосфері любові й моральної та
матеріальної забезпеченості;
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виняткові обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції у порушення вимог ст. 212-214
ЦПК України на наведене уваги не
звернув, не врахувавши віку дитини та
не встановивши наявність у справі
виключних обставин, які б викликали
необхідність розлучення малолітньої
дитини з її матір'ю, а пославшись на те,
що батько створив для сина належні
умови проживання та виховання, а
мати не має самостійного доходу
дійшов помилково до висновку про
визначення місця проживання дитини з
батьком.

Висновки суду першої інстанції
щодо відсутності самостійного
заробітку являються помилковими,
оскільки як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_2 за
договором підряду працює в салоні
краси « Сідней» ( а.с.71).

Про те, що вона має самостійний
дохід зазначено і в висновку служби
у справах дітей Добропільської
міської ради від 10.04.2014 року (а.с.131).

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10
ЦПК України, яка також покладає і на суд
певні обов'язки зі створення для сторін
змагального процесу, суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог ч.4 ст.10
ЦПК.України суд першої інстанції не
роз'яснив ОСОБА_2 право на звернення
із клопотанням про витребування
доказів про заробітну плату, наслідки
невчинення таких дій. Із наданої
довідки про заробітну плату
вбачається вбачається, що вона має
самостійний дохід ( а.с.185).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 можуть створити
належні умови для виховання та
розвитку дитини, позитивно
характеризуються, мають заробіток для
забезпечення належних умов життя
дитини, взявши до уваги ставлення
кожного з батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини , стан її здоров'я ,
відсутність виняткових обставин, за
яких хлопчик не зміг би проживати з
мамою , апеляційний суд виходячи з
інтересів дитини вважає за необхідне
визначити місце проживання ОСОБА_6
разом з мамою ОСОБА_2 Разом з тим,
проживання дитини з матір'ю не
позбавляє батька дитини , права на
спілкування з дитиною та участь у його
вихованні.

Апеляційним судом не приймається
до уваги висновок служби у справах
дітей Добропільської міської ради
щодо доцільності проживання
малолітньої дитини з батьком, який
дано з урахуванням
психолого-педагогічної висновку щодо
обстеження дитини від 04.04.2014 року
та оскільки цей висновок має
рекомендаційний характер і не
містить інформації про негативну
характеристику ОСОБА_2 у побуті, на
роботі або по відношенню до дитини.

З урахуванням того, що суд дійшов до
висновку щодо визначення місця
проживання ОСОБА_6 разом з мамою, у
задоволені зустрічного позову
ОСОБА_4 про визначення місця
проживання малолітнього сина разом
з ним необхідно відмовити.

Що стосується позовних вимог про
відібрання дитини , то з
урахуванням приписів ч.1 ст.162
Сімейного кодексу України якщо один з
батьків або інша особа самочинно, без
згоди другого з батьків чи інших осіб, з
якими на підставі закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, або
дитячого закладу (установи), в якому за
рішенням органу опіки та піклування
або суду проживала дитина, змінить її
місце проживання, у тому числі способом
її викрадення, суд за позовом
заінтересованої особи має право
негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
попереднім місцем проживання.

Як вбачається із матеріалів справи,
при розірванні шлюбу спору між
сторонами про визначення місця
проживання дитини не було. ОСОБА_2
після припинення шлюбних відносин,
за згодою батька дитини, переїхала
для проживання разом з малолітнім
сином ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2.
Батько без перешкод з боку матері
спілкувався з дитиною. В жовтні 2013
року забравши дитину погостювати до
себе ОСОБА_4 самочинно утримує у
себе , при цьому створює перешкоди в
спілкуванні матері з дитиною.
Враховуючи вищезазначене апеляційний
суд вважає за необхідне
постановити рішення про відібрання
дитини та повернення її за місцем
проживання матері.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В
:

Апеляційні скарги ОСОБА_2,
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 05
травня 2014 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
третя особа орган опіки та піклування
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради про відібрання малолітньої дитини
та встановлення її місця проживання
задовольнити .

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2
спільно з матір'ю ОСОБА_2.

Відібрати малолітнього ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 від його батька, ОСОБА_4
та передати його матері, ОСОБА_2 , за
її місцем проживання.

У задоволені позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа служба у справах
дітей Добропільської міської ради про
визначення місця проживання дитини
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді :