Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області
Справа № 191/3460/14-ц
Провадження № 2/191/1349/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
17 жовтня 2014 року Синельниківський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі : головуючого - судді
за участю секретаря - Куслій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу
неповнолітній дитині на виїзд за межі
України без дозволу одного із батьків
та виготовлення проїзного документу, -
Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про надання дозволу
неповнолітній дитині на виїзд за межі
України без дозволу одного із батьків
та виготовлення проїзного документу,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_2 з грудня 1997 року,
які було припинено у листопаді 1999 році.
Від спільного життя мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона
матеріально утримує та належним чином
піклується про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
З часу припинення шлюбних відносин
відповідач участі у вихованні та
догляді за дитиною не бере, розвитком
дитини не цікавиться, матеріально
допомоги на утримання та розвиток
дитини не надає. Аліменти сплачує
повільно, внаслідок чого на 01.06.2014 рік
за відповідачем утворилася
заборгованість по аліментам на
зв'язку з чим у правоохоронних органах
проводиться слідчі дії за навмисне
ухилення відповідача від сплати
Зараз вона має можливість вивезти
доньку за кордон на відпочином та
оздоровлення, та вважає що поїзди
дитини за кордон на оздоровлення та з
туристичною метою сприятимуть
зміцненню її здоров'я, а також
сприятимуть духовному та моральному
розвитку. Але, їй необхідно виготовити
тимчасовий проїзний дитячий документ
для виїзду за кордон і для цього
необхідно мати нотаріально посвідчену
згоду батька на виготовлення такого
документу, та письмову згоду батька,
засвідчену нотаріально на тимчасові
багаторазові виїзди. Виїзд дитини за
кордон вочевидь сприятиме розширенню
світогляду дитини та добре позначитись
на її духовному та інтелектуальному
розвитку як особистості.
Однак, відповідач відмовляється надати
у передбаченому законодавством
України порядку дозвіл на виїзд
малолітньої ОСОБА_3 за кордон для
відпочинку та оздоровлення останньої.
Відповідач безпідставно чинить їй
перешкоди у здійсненні заходів,
спрямованих на покращення здоров'я
дитини, її фізичного, духовного та
морального розвитку. На усні прохання
відповідач ухиляється від оформлення
документів дитини на виїзд за межі
України, а лист направлений
відповідачу від 23.04.2014 року взагалі
залишений останнім поза увагою. При
цьому жодних вагомих аргументів, які б
пояснювали та обґрунтовували його
відмову, він не наводить.
Вважає, що така позиція колишнього
чоловіка і батька неповнолітньої
ОСОБА_3, шкодить її інтересам та не
спричиняє її всебічному та
гармонійному розвитку, порушує право
дитини на повний та гармонійний
розвиток її особистості та вказує на
зловживання відповідачем своїми
батьківськими правами, у зв'язку з чим
позивачка просить суд надати дозвіл на
виїзд за кордон без згоди та супроводу
відповідача їх неповнолітньої доньки
та необхідного для виїзду за кордон
неповнолітньої документу.
Позивачка у судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву у якій
просить розглянути справу без її
участі, позовні вимоги підтримує у
повному обсязі та просить їх
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з`явився по невідомій суду причині,
хоча про день та час розгляду справи
був належним чином повідомлений, що
підтверджується поштовим повідомлення
про отриманні судової повістки.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, з урахуванням згоди позивача,
вважає за необхідне розглянути справу
на підставі наявних в ній доказів та
винести заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
на підставі нижчезазначеного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що сторони
перебували у фактичних шлюбних
відносинах з грудня 1997 року по листопад
1999 року. Від спільного життя сторони
мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьками якої є сторони, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження Серії НОМЕР_1 виданого 22.10.1999
року, актовий запис №757.

Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає разом з позивачкою та
перебуває на її утриманні, що
підтверджується довідкою №244 від 14.07.2014
року виданою квартальним комітетом
Ленінського району м. Дніпропетровськ.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідач не приймає участі у
вихованні та догляді за дитиною,
розвитком дитини не цікавиться,
матеріально допомоги на утримання та
розвиток дитини не надає, що
підтверджується довідкою ВДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції, відповідно до якої
станом на 01.06.2014 рік за відповідачем
утворилася заборгованість по
аліментам на утримання доньки ОСОБА_3 в
сумі 27759, 85 грн.

Судом встановлено, що на даний час
відповідач перешкоджає у виїзді дитини
за кордон для відпочинку, створюючи
перешкоди в оформлені проїзного
документа дитини, на усні та письмові
прохання відповідач ухиляється від
оформлення документів дитини на виїзд
за межі України, жодних вагомих
аргументів, які б пояснювали та
обґрунтовували його відмову, він не
наводить.

Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі
паспортів громадянам України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених поставною
Кабінету Міністрів України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами
та доповненнями, за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
проїзний документ на дитину
оформляється на термін три роки або до
досягнення нею 18-річного віку.

Враховуючи, що виїзд дитини за межі
України відповідає її інтересам, а
також приймаючи до уваги неможливість
отримання необхідної для цього згоди
батька, який створює перешкоди в
оформлені належних документів для
виїзду дитини за кордон, суд вважає за
необхідне задовольнити позов та надати
позивачці дозвіл на виїзд за кордон без
письмової згоди відповідача їх
неповнолітньої доньки, та на
оформлення необхідного для виїзду за
кордон неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проїзного документа.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
4 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу неповнолітній дитині
на виїзд за межі України без дозволу
одного із батьків та виготовлення
проїзного документу - задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дозвіл на
багаторазовий тимчасовий виїзд за
кордон України до будь-яких країн до
настання дитині вісімнадцятирічного
віку з дня набрання рішення суду
законної сили, без згоди та супроводу
батька - ОСОБА_2, їх неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на
виготовлення проїзних документів
необхідних для виїзду за кордон
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні під час проголошення
рішення, протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. Т. Черкова