Справа № 367/6207/13 Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/2757/14 Доповідач у 2 інстанції
БілоконьКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Таргоній Д.О., Олійника В.І.,

при секретарі Черепинець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 09 жовтня 2013
року за позовом прокурора м. Ірпеня
Київської області в інтересах держави
до Коцюбинської селищної ради
Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
третя особа комунальне підприємство
«Святошинське лісопаркове
господарство» про визнання недійсними
рішення, державних актів на право
власності на землю, визнання права
власності на земельну ділянку,-

встановила:

Прокурор м. Ірпеня Київської області
звернувся до суду із даним позовом в
інтересах держави, посилаючись на те,
що рішенням Коцюбинської селищної ради
від 25.12.2008 року №1986/25-5
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_2
затверджено проект землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2
видано державний акт серії ЯЗ №449590 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га (кадастровий номер
земельної ділянки :01:041:0050),
цільове призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Позивач вказав, що зазначена земельна
ділянка знаходиться за межами сел.
Коцюбинське, даний факт
підтверджується висновком
судово-землевпорядної експертизи №325
від 05.03.2012 року проведеної Київським
державним підприємством геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика».

Також вказав, що спірну земельну
ділянку у приватну власність передано
за рахунок земель, що перебувають в
постійному користуванні комунального
підприємства «Святошинське
лісопаркове господарство».

Крім того, на підставі постанови Ради
Міністрів УРСР № 673 від 20.06.1956 р., дана
земельна ділянка надана у користування
Святошинському лісопарковому
господарству без виключення її з
Держлісфонду України.

Комунальне підприємство «Святошинське
лісопаркове господарство» з 1976 року
постійно здійснює господарську
діяльність на оспорюваній земельні
ділянці, що підтверджується проектом
організації лісового господарства.
Вказана земельна ділянка містить
таксаційні описи.

Згідно з інформацією Державного
комітету України із земельних ресурсів
№9946/26/4-11 від 01.07.2011 р., Коцюбинською
селищною радою передано у власність
громадянам земельні ділянки загальною
площею 72 га, в тому числі і відповідачу,
за рахунок земель, які знаходяться у
користуванні КП «Святошинське лісове
господарство» та згідно з
картографічними матеріалами
лісовпорядкування обліковуються як
квартали Святошинського та Київського
лісництв.

Крім того, за даними КП «Святошинське
лісопаркове господарство», зазначена
земельна ділянка відноситься до земель
лісогосподарського призначення та
будь-яких погоджень на вилучення
земель із свого користування
підприємство не надавало. Спірну
земельну ділянку в приватну власність
відповідача було передано без її
вилучення з користування КП
«Святошинське лісопаркове
господарство» на підставі
відповідного рішення органу державної
влади чи органу місцевого
самоврядування, прийнятого в межах
його компетенції.

Також зазначив, що Коцюбинською
селищною радою не дотримано вимог щодо
порядку зміни цільового призначення
землі. Земельну ділянку лісового фонду
спірним рішенням Коцюбинської
селищної ради передано у приватну
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
призведе до знищення лісових ресурсів.
Крім того позивач зауважує, що у
порушення вимог ст. 9 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації», якою
передбачено обов'язковість проведення
вказаної експертизи проектів
землеустрою щодо відведення земель
лісогосподарського призначення,
проект землеустрою щодо відведення
спірної земельної ділянки ОСОБА_2
державну експертизу не проходив.

Позивач вказав, що на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки №1077
від 05.11.2009 р. земельну ділянку площею
0,1000 га по АДРЕСА_1 придбала
ОСОБА_1, якій видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ №322892.

Враховуючи викладене, позивач просив
суд визнати недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 25.12.2008
року №1986/25-5 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1»; визнати недійсним державний
акт серії ЯЗ №449590 на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га
(кадастровий номер земельної ділянки
:01:041:0050), цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_2, визнати
недійсним державний акт серії ЯЛ №322892
на право власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га (кадастровий номер
земельної ділянки :01:041:0050),
цільове призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_1 та скасувати
його державну реєстрацію; визнати
право власності держави на земельну
ділянку.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 09
жовтня 2013 року позов прокурора
задоволено частково.

Визнано недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 25.12.2008
року № 1986/25-5 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1».

Визнано недійсним державний акт серії
ЯЗ №449590 на право власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:01:041:0050, виданий на ім'я ОСОБА_2

Визнано недійсним державний акт серії
ЯЛ №322892 на право власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:01:041:0050, виданий на ім'я ОСОБА_1 та
скасовано його державну реєстрацію.

Стягнуто з відповідачів на користь
держави судовий збір в розмірі 114,70 грн.

В решті позову відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині визнання
недійсним державного акту серії ЯЛ
№322892 на право власності на спірну
земельну ділянку, виданого на її ім'я
та скасування його державної
реєстрації та ухвалити нове про
відмову у задоволенні цих позовних
вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає про порушення судом норм
матеріального права при ухваленні
оспорюваного рішення, оскільки судом
не взято до уваги що вона є
добросовісним набувачем спірної
земельної ділянки, яку на була за
відплатним чинним договором
купівлі-продажу, тому шляхом визнання
недійсним державного акту та
скасування його державної реєстрації
її незаконно позбавили права
власності на спірну земельну ділянку.
Також апелянт просить скасувати заходи
забезпечення позову, обрані ухвалою
суду від 9 жовтня 2013 року.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що рішенням
Коцюбинської селищної ради від 25.12.2008
року №1986/25-5 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1» ОСОБА_2 було затверджено
проект землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2
видано державний акт серії ЯЗ №449590 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га (кадастровий номер
земельної ділянки :01:041:0050),
цільове призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу
земельної ділянки №1077 від 05.11.2009 року
земельну ділянку площею 0,1000 га по
АДРЕСА_1 придбала ОСОБА_1, якій видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №322892 та
проведено його державну реєстрацію.

Задовольняючи позов частково і
визнаючи недійсними рішення селищної
ради та державний акт на право
власності на земельну ділянку ім»я
ОСОБА_2, суд першої інстанції
обґрунтовував свої висновки тим, що на
момент прийняття Коцюбинською
селищною радою рішення від 25 грудня 2008
року щодо передачі у власність ОСОБА_2
земельної ділянки межі сел.
Коцюбинське у встановленому законом
порядку визначені не були, генеральний
план населеного пункту був відсутній.
Отже, селищною радою не було з'ясовано
чи знаходиться виділена земельна
ділянка в межах селища, а відтак
розпоряджатися цією ділянкою рада не
мала права, що у свою чергу відповідно
до ст.152,155 ЗК України є підставою для
визнання недійсними оспорюваних
рішення і державного акту на ім»я
ОСОБА_2

В цій частині судове рішення апелянтом
ОСОБА_1 не оскаржується та апеляційним
судом, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання недійсним державного акту,
який виданий на ім'я ОСОБА_1 та
скасування його державної реєстрації,
суд першої інстанції виходи з положень
ст. 155 ЗК України і того факту, що
судовим рішення визнається недійсними
рішення Коцюбинської селищної ради від
25 грудня 2008 року щодо передачі у
власність ОСОБА_2 спірної земельної
ділянки і визнання недійсним
державного акут на його ім»я.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду не ґрунтуються на матеріалах
справи і вимогах закону.

Суд не звернув уваги, що державний акт
серії ЯЛ №322892 на право власності на
земельну ділянку, кадастровий номер
:01:041:0050, виданий на ім'я ОСОБА_1 вже
є правовстановлюючим документом на
ділянку ОСОБА_1, а правовою підставою
реєстрації за ним права власності на
ділянку є договір купівлі-продажу від 5
листопада 2009 року. Відповідно без
вирішення питання щодо правомірності
набуття ОСОБА_1 права на спірну ділянку
за цивільно-правовою угодою, як це
передбачає п.«в» ч.3 ст.152 ЗК України,
підстави для визнання недійсним
державного акту, виданого на підставі
цієї угоди, відсутні.

Зазначені вище порушення, які допустив
суд першої інстанції, призвели до
неправильного вирішення спору в
оскаржуваній частині.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними чи неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині визнання недійсним
державного акту і скасування його
державної реєстрації, ухвалене з
порушенням норм матеріального права і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Вирішуючи позовні вимоги прокурора в
частині визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ № 903314 із відміткою про
перехід права власності на земельну
ділянку до ОСОБА_3 та скасування його
державної реєстрації, колегія суддів
вважає, що дані вимоги не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.81,
ст.131 ЗК України (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки в тому
числі на підставі придбання за
договорами купівлі-продажу, дарування,
міни, іншими цивільно-правовими
угодами. Укладення таких угод
здійснюється відповідно до Цивільного
кодексу України з урахуванням вимог
цього Кодексу.

Згідно ст.126 ЗК України (в редакції
на час виникнення спірних
правовідносин) право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом.

За змістом вказаних норм правовою
підставою набуття громадянином права
власності на земельну ділянку є
укладення ним цивільно-правової угоди,
а державний акт, що видається на
підставі такої угоди, лише посвідчує
право особи на земельну ділянку. Отже,
без встановлення судом недійсності
(невідповідності вимогам закону)
правочину, як правової підстави
придбання громадянином земельної
ділянки, визнання недійсним державного
акту, виданого на підставі цього
правочину, є в даному випадку є
необгрунтованим.

Такі висновки відповідають
приписам щодо презумпції
правомірності правочину, встановленим
ст.204 ЦК України, згідно якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Крім того, такі висновки
узгоджуються із положеннями ч.3 ст.152 ЗК
України, згідно якої захист порушених
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється в тому
числі шляхом заявлення позову про
визнання угоди недійсною.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, з яким колегія суддів
погоджується, зазначивши в рішенні, що
укладений між відповідачами договір
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки від 21 липня 2009 року не є таким,
що порушує публічний порядок, оскільки
укладений між приватними особами і
його предметом є майно, що перебуває у
приватній власності.

За таких обставин з огляду
на те, що ОСОБА_1 набула права власності
на спірну земельну ділянку на підставі
договору купівлі-продажу від 5
листопада 2009 року, який не визнаний
судом недійсним і не є нікчемним (його
недійсність не встановлена законом), є
добросовісним набувачем, оскільки
придбала спірне майно за відплатним
договором у особи, яка не мала права
його відчужувати, про що ОСОБА_1 не
знала і не могла знати, а також
враховуючи приписи ст.204 ЦК України
щодо презумпції правомірності
правочину, колегія суддів вважає, що
відсутні підстави для визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№322892 на право власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:01:041:0050, виданий на ім'я ОСОБА_1 з
підстав вказаних прокурором у позові.

Посилання прокурора на те, що
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
вважається окремим способом захисту
порушених прав і не пов'язане із
вирішенням питання про правомірність
набуття особою права власності на
земельну ділянку, необгрунтовані. Такі
посилання суперечать вимогам закону,
зокрема ст. 328 ЦК України, згідно якої
право власності набувається на
підставах, не заборонених законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Отже вирішення
питання про правомірність видачі
державного акта на право власності на
земельну ділянку безпосередньо
залежить від законності правочину, на
підставі якого такий акт виданий.

Враховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції в цій
частині.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах вимог,
заявлених в суді першої інстанції та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що висновки суду не в
повній мірі відповідають установленим
обставинам справи та нормам
матеріального права, а тому рішення
суду слід скасувати в частині визнання
недійсним державного акту, який
виданий на ім'я ОСОБА_1 та скасування
його державної реєстрації та ухвалити
нове про відмову у задоволенні цих
позовних вимог за їх безпідставністю.

Вимоги апеляційної скарги про
скасування заходів забезпечення
позову, обрані ухвалою Ірпінського
міського суду Київської області від 9
жовтня 2013 року, задоволенню не
підлягають, оскільки дане питання,
відповідно до вимог ст. 154 ЦПК України, є
компетенцією суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від
09 жовтня 2013 року скасувати в частині
визнання недійсним державного акту
серії ЯЛ №322892 на право власності на
земельну ділянку, кадастровий номер
:01:041:0050, виданий на ім'я ОСОБА_1 та
скасування його державної реєстрації.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :