Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" вересня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Дніпровський районний відділ
ДМС України в м. Києві про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, -

у с т а н о в и в :

18.08.2014 року позивач звернувся до суду із
позовом до відповідачів про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_2. За цією ж адресою
зареєстровані також відповідачі у
справі, однак вони за період з 21.01.2014
року по даний час жодного разу не
з'являлись. За наведених обставин
позивач зазначає, що оскільки
відповідачі у спірній квартирі не
проживають понад встановлені законом
строки, не сплачують
житлово-комунальних послуг, не несуть
інших витрат по утриманню спірної
квартири, вони мають бути визнані
такими, що втратив право користування
житловим приміщенням.

До початку судового розгляду позивач
звернувся до суду з заявою про розгляд
справи за його відсутності, позов
підтримує, проти ухвалення у справі
заочного рішення не заперечує.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив.

Відповідачі в судове засідання не
з'явився. Повідомлення відповідачів
про час та місце розгляду справи суд
визнає належним на підставі положень
ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова
кореспонденція, яка направлялась за
зареєстрованим місцем проживання
відповідачів повернулась до суду з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

За наведених вище обставин, суд визнає
повідомлення відповідачів про час та
місце розгляду справи належним.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та
викладені вище обставини, суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши всі зібрані по справі докази у
їх сукупності приходить до висновку
про те, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ордеру №А45923 від 09.02.1996 року
наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.
4).

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 15).

Згідно довідки форми 3 №684 від 30.0.72014
року у вказаній квартирі окрім
позивача також зареєстровані
відповідачі у справі (а.с. 16).

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

За змістом актів затверджених
начальником ЖРЕО-409 від 21.01.2014 року,
21.03.2014 року, 21.05.2014 року та від 29.07.2014 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 не
проживають (а.с. 17-20).

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення на протязі шести
місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК
Української РСР, визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки проводиться в
судовому порядку.

Як вбачається з позовної заяви та
зібраних по справі доказів,
відповідачі не проживають в квартирі
понад шість місяців. Незважаючи на те,
що відповідачі не проживають в
квартирі, вони з реєстраційного обліку
не знімається, не приймають участі в
утриманні квартири та не сплачують
комунальні послуги, тому суд приходить
до висновку, що позивач правомірно
вимагає визнання цих осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст.ст. 1, 4,
10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Дніпровський районний відділ
ДМС України в м. Києві про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_2

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя -