Справа № 587/1539/14-ц
Провадження № 2/587/593/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Сумський районний
суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Козловій
К.Л.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1

До Червоненської сільської ради
Сумського району

3-я особа: Інспекція державного
архітектурно-будівельного

Контролю у Сумській області

Про визнання права власності,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з тих
підстав, що внаслідок угоди про
розподіл спадкового майна вона є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1. У
2006 році нею були самочинно збудовані
господарські присадибні будівлі: сараї
площею 11,10 кв.м. та 28,10 кв.м. При забудові
дотримані архітектурні, будівельні,
санітарні та екологічні норми, з
початку будівництва скарг не
надходило. У 2014 році вона звернулась до
КМ «СМБТІ» та Інспекції ДАБК у Сумській
області щодо прийняття в експлуатацію
самочинно збудованих сараїв. На що
отримала відмову у зв'язку з тим, що в
Інспекції ДАБК у Сумській області
відсутні підстави для прийняття в
експлуатацію вищевказаних об'єктів та
порекомендовано звернутись до суду.
Просила визнати за нею право власності
на самочинно збудовані сараї «Ж» та
«Е».

Представник відповідача для
розгляду справи до суду не з'явився,
просив справу слухати без його участі,
заперечень до позову не подав.

Представник 3-ї особи для розгляду
справи до суду не з'явився, просив
справу слухати без його участі. У
письмових поясненнях повідомив, що
порядок прийняття в експлуатацію
об'єктів, збудованих без дозволу на
виконання будівельних робіт
визначений Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
19 березня 2013 року № 95 «Про затвердження
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж».
Можливість здати в експлуатацію
будівлі на безоплатній основі мали
забудовники до 31 грудня 2013 року.
Відповідно до цих нормативних актів
вважає, що у ІДПБК відсутні підстави
для приймання об'єктів в експлуатацію,
відносить вказане до повноважень суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2005
року державним нотаріусом Сумської
райдержнотконтори посвідчена угода
про розподіл спадкового майна,
відповідно до якої ОСОБА_1 виділено у
власність зі спадкового майна після
померлого ОСОБА_3 житловий будинок та
земельну ділянку площею 0,1543 га,
розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.4-7, 14-15).
Позивачем здійснена державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно та отримано державні акти на
земельні ділянки площами 0,1243 га - для
ведення особистого селянського
господарства та 0,03 га - для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.8-9).

Згідно технічного паспорту на
вказане домоволодіння, виготовленого
КП «СМБТІ» станом на 4 червня 2014 року, у
даному домоволодінні у 2006 році
самочинно збудовані сараї «Ж» та «Е»
(а.с.10-12).

11 червня 2014 року позивач
звернулась з питання прийняття в
експлуатацію самочинно збудованих
сараїв до Інспекції ДАБК у Сумській
області, на що отримала відповідь від 13
червня 2014 року №7/18-2314 відмовлено у
вказаному та рекомендовано з цього
питання звернутись до суду (а.с.13).

Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.376 ЦК України,
право власності на самочинно збудовані
будівлі, тобто, збудовані без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, може
бути визнане за рішенням суду.

Враховуючи, що самочинне
будівництво здійснене на належній
позивачу земельній ділянці,заперечень
щодо його забудови не надійшло, за
позивачем слід визнати право власності
на самочинно збудовані сараї «Ж» та
«Е».

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.213,215 ЦПК України,
ст.ст.328, 376 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на самочинно збудовані сараї «Ж»
площею 28,10 кв.м. та «Е» площею 11,10 кв.м,
розташовані по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
О.М. Моісеєнко