АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8667/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т. В. Доповідач - Повєткін
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Прозорової М.Л.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2014
року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4
про вселення та усунення перешкод в
користуванні квартирою, -

В с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про
вселення та усунення перешкод в
користуванні квартирою посилаючись на
те, що він є власником 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, де мешкають ОСОБА_2 з
неповнолітньою дочкою ОСОБА_5, 2009 р. н.,
та ОСОБА_4 З грудня 2013 року він не в
змозі користуватись своєю часткою
квартири, оскільки відповідачі
замінили замки на вхідних дверях до
квартири та перешкоджають йому в
користуванні. За даним фактом він
звертався до правоохоронних органів,
проте йому рекомендовано звернення до
суду. З приводу спірних правовідносин
вже існує два рішення суду, одне від
05.04.2013 року, яким визначено порядок
користування квартирою між ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 та від 18.10.2013 року, яким вселено
ОСОБА_6 до квартири та зобов'язано
ОСОБА_2 передати їй ключі. Позивач
просив суд вселити його до квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів не
чинити йому перешкод в користуванні
зазначеною квартирою, в тому числі
житловою кімнатою площею 17,2 кв.м., яка
має вихід на балкон, та зобов'язати
відповідачів передати йому ключі від
цієї житлової кімнати (а.с.2-3).

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково (а.с.48-50):

- в задоволенні позову до ОСОБА_4
відмовлено;

- усунено позивачу перешкоди в
користуванні кімнатою площею 17,2 кв.м.
та балконом в квартирі АДРЕСА_1 шляхом
його вселення до них;

- зобов'язано відповідача ОСОБА_2 не
чинити перешкод позивачу в
користуванні кімнатою площею 17,2 кв.м.
та балконом в квартирі АДРЕСА_1;

- зобов'язано відповідача ОСОБА_2
передати ключі від житлової кімнати
площею 17,2 кв.м., яка має вихід на балкон;

- з відповідача стягнуто судові витрати
на користь позивача та судовий збір на
користь держави.

В апеляційній скарзі (а.с.71-74) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалите нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- позивач не довів факту звернення до
правоохоронних органів з приводу
здійснення йому перешкод в
користуванні спірною квартирою та
зміною вхідних замків;

- суд залишив поза увагою клопотання
про зупинення провадження у справі та
наявність іншої цивільної справи,
предметом якої є визнання договору
дарування 1/2 частини спірної квартири
недійсним;

- апелянт не мала можливості з'явитись в
судове засідання у зв'язку з
находженням за межами
Дніпропетровської області, що судом не
було прийнято судом до уваги.

В частині відмови в задоволенні позову
до ОСОБА_4 рішення суду першої
інстанції сторонами не оскаржене.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції встановив, що
сторони є співвласниками спірної
квартири, порядок користування якою
встановлено судовими рішеннями,
відповідачем ОСОБА_7 порушено право
позивача на користування належним йому
майном.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції не
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що
розгляд справи здійснено та судове
рішення ухвалене судом першої
інстанції у відсутність відповідачів.

Відповідно до внесених до ст.311 ЦПК
України змін, які набрали чинність з 30
липня 2010 року, не повідомлення судом
першої інстанції будь-кого з осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
про час і місце судового засідання, не є
для суду апеляційної інстанції
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Тому доводи апеляційної скарги про
поважні причини неявки відповідача в
судове засідання самі по собі не є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
згідно з витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності позивач є
власником 1/2 частини спірної квартири
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 05.12.2013 року, укладеного з ОСОБА_6, та
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_8 за реєстровим № 1869 (а.с.4-5,6).

Відповідно до п.5 договору дарування
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 ключі від
вказаної квартири (а.с.5).

Згідно ч.1 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 05.04.2013 року
встановлено порядок користування
спірною квартирою та виділено в
користування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, житлову кімнату площею 11,2
кв.м. та лоджію, ОСОБА_6 - житлову житлову
кімнату площею 10,5 кв.м., залишишено в
загальному користуванні: житлову
кімнату площею 17,2 кв.м., коридор площею
9,9 кв.м., кухню площею 8,1 кв.м., вбиральню
площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,9
кв.м., вбудовану шафу площею 0,6 кв.м. та
балкон (а.с.8-9).

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18.10.2013 року
ОСОБА_6 усунено перешкоди в
користуванні квартирою та кімнатою
площею 17,2 кв.м. та балконом шляхом її
вселення до них та зобов'язання ОСОБА_2
передати ключі від кімнати площею 17,2
кв.м.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження створення відповідачами
перешкод позивачу у користуванні
належною йому 1/2 часткою спірної
квартири позивачем надано суду
відповідь Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області на
адресу ОСОБА_9 (представника позивача)
про розгляд його заяви щодо
протиправних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_4
(а.с.12).

Як вбачається з цієї відповіді,
порушень громмаддського порядку та
громадської безпеки не виявлено, ознак
кримінального правопорушення не
встановлено.

В матеріалах ЖЄО № 17533, витребуваних
апеляційним судом з Бабушкінського РВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області, копія яких залучена до
матеріалів цивільної справи (а.с.103-111),
наявні:

- протокол прийняття заяви ОСОБА_9
(представника позивача) «Про вчинення
кримінального правопорушення (або
таке, що готується)» від 23.12.2013 року про
вжиття заходів до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які
перешкоджають вселенню до квартири
його брата ОСОБА_3 (а.с.105);

- пояснення ОСОБА_9 (представника
позивача) від 23.12.2013 року, з якого
вбачається, що 09.12.2013 року він разом з
товарищем у якості свідка зявився до
квартири відповідачів з метою
обговорити питання вселення його брата
ОСОБА_3, але ОСОБА_2 відмовилась з ним
розмовляти та заявила, що викличе свого
адвоката, з яким вони будуть
спілкуватися (а.с.106);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_2 «Про
вчинення кримінального правопорушення
(або таке, що готується)» від 09.12.2013 року
про вжиття заходів до двох невідомих,
які 09.12.2013 року увійшли до спірної
квартири та вимагали її виселення з
квартири (а.с.108);

- пояснення ОСОБА_2 від 09.12.2013 року, з
якого вбачається, що 09.12.2013 року до неї
в квартиру, відкривши вхідні двері
своїм ключем, увійшли двоє незнайомих
чоловіків, які повідомили їй про те, що
її мати ОСОБА_6 подарувала їм частину
квартири, але ніяких документів не
надали (а.с.109);

- пояснення ОСОБА_4 від 09.12.2013 року, з
якого вбачається, що 09.12.2013 року до
нього в квартиру увійшли двоє
незнайомих чоловіків, які повідомили
йому про те, що його колишня дружина
ОСОБА_6 подарувала їм свою частину
квартири, але ніяких документів не
надали (а.с.110);

- довідка КП «Жилсервіс-2»
Дніпропетровської міської ради за №
02/214 від 23.12.2013 року про склад сім'ї:
ОСОБА_4, донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_5,
та наявність двох окремих особистих
рахунків: на ОСОБА_2 та без іменного, за
яким ніхто не зареєстрований (а.с.111).

Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

В позовній заяві свої вимоги про
усунення перешкод в користуванні
квартирою позивач посилається на те, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 замінили
замки на вхідних дверях до квартири.

З наведених матеріалів вбачається, що
позивач до відповідачів з питанням про
вселення не звертався, а його
представник, маючи ключі від квартири,
отримані позивачем від ОСОБА_6,
намагався домовитися з відповідачами
про вселення, посилаючись на договір
дарування, але при цьому документів їм
не надав.

Таким чином, наявна в матеріалах
Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області заява
ОСОБА_9 (представника позивача) про
вжиття заходів до ОСОБА_2 та ОСОБА_4
подана ним у відповідь на заяву ОСОБА_2
від 09.12.2013 року про вжиття заходів до
самого ОСОБА_9 з приводу його вимог до
ОСОБА_2 про виселення з квартири.

Відповідно до приписів ч.3 ст.10 ЦПК та ч.1
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В матеріалах Бабушкінського РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, на які позивач послався в
позовній заяві, як на доказ перешкод у
користуванні квартирою, відсутні
докази на підтвердження того, що:

- позивач ОСОБА_3 намагався вселитися
до спірної квартири;

- відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4
перешкоджали позивачу ОСОБА_9
вселитися до спірної квартири та
користуватися нею;

- ОСОБА_9 (представник позивача),
знаходячись у спірній квартирі,
надавав відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4
для огляду договір дарування;

- відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 при
спілкуванні з ОСОБА_9 (представником
позивача) заперечували проти вселення
його брата - позивача ОСОБА_3 до спірної
квартири;

- відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було
змінено замки на вхідних дверях до
квартири.

В заяві та поясненнях ОСОБА_9
(представника позивача), які наявні в
цих матеріалах, посилання на
вищезазначені обставини також
відсутні.

Таким чином доказів того, що
відповідачі перешкоджають йому у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своєю 1/2 частиною
спірної квартири, позивач суду не
надав.

Задовольняючи позовні вимоги без
дослідження матеріалів ЖЄО № 17533
Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, суд першої
інстанції не повно з'ясував обставинам,
які мають значення для справи.

Встановивши, що відповідачем ОСОБА_7
порушено право позивача на
користування належним йому майном, а до
відповідача ОСОБА_4 відмовивши в позові
та, зазначивши, що останній в спірній
квартирі не проживає, суд першої
інстанції дійшов висновків, що не
відповідають фактичним обставинам
справи, та встановив обставини, що були
позивачем не доведені.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ч.1 ст.309 ЦПК України, у
зв'язку з не повним з'ясуванням
обставинам, які мають значення для
справи; у зв'язку з недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та порушенням норм
матеріального та процесуального права
з ухваленням нового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванні і в частині
відмови в позові до ОСОБА_4, який, як
вбачається з матеріалів справи, є
членом сім'ї ОСОБА_7 і проживає в
спірній квартирі, у зв'язку з чим
наведене в рішенні суду обґрунтування
відмови в позові до ОСОБА_4 не
відповідає обставинам справи (а.с.111).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Позивач не надав суду доказів того, що
відповідачі порушили його право
користування та розпоряджання своєю 1/2
частиною спірної квартири.

За наявності у позивача ключів від
спірної квартири, отриманих ним від
ОСОБА_6 при укладенні договору
дарування, позивач не надав суду
доказів про те, що:

- він здійснював дії по вселенню до
спірної квартири та зміг до неї
вселитися;

- відповідачі якимось чином
перешкоджали йому у вселенні до цієї
квартири або змінили замки на вхідних
дверях до квартири.

Само по собі право власності позивача
на 1/2 частку квартири не є підставою для
захисту цього права за відсутністю
порушення цього права відповідачами.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
та ОСОБА_4 про вселення та усунення
перешкод в користуванні квартирою слід
відмовити за їх недоведеністю.

Відмова в задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про вселення та
усунення перешкод в користуванні
квартирою не позбавляє позивача права
звернення до суду з таким самим позовом
за наявності порушення його права
відповідачами.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,309,314,316 Цивіль-ного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 24 липня 2014 року
- скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
та ОСОБА_4 про вселення та усунення
перешкод в користуванні квартирою -
відмовити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: