Справа №8/489/10/14
УХВАЛА

10 жовтня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва Д.Г. в складі: головуючого
– судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про перегляд рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 26 грудня 2012 р. у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду
з даною заявою, в якій вказала, що
зазначеним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 26
грудня 2012 р. у цивільній справі
№2/1416/3616/12, виправленого ухвалою того ж
суду від 29 березня 2013 р., її позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено та за нею
визнано право власності в порядку
спадкування за законом на 60/100 частин
житлового будинку з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд по провулку 2
Кільцевому в м. Миколаєві після смерті
ОСОБА_4, яка померла 13 жовтня 1998 р.

Дане рішення суду було виконане, за нею
зареєстроване право власності на
зазначену частину вказаного житлового
будинку.

Але заявнику стали відомі обставини, що
на його думку є підставою для перегляду
рішення суду за нововиявленими
обставинами.

Про такі обставини заявник дізналася
через представника 26 червня 2014 р.,
отримавши копію рішення суду
Ленінського району м. Миколаєва від 27
вересня 1979 р., про реальний розподіл
вказаного житлового будинку між
попередніми власниками, згідно якого
їх частки у спільній сумісній склали
іншу пропорцію, а саме 39/100 виділені
ОСОБА_5 і 61/100 частин ОСОБА_6 (ОСОБА_4)
Макарівни, спадкодавцю позивачки.

Тобто, на думку заявника, спадковим
майном є не 60/100, а 61/100 частин житлового
будинку, що є підставою для перегляду
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 26 грудня 2012 р. за
нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 з
представником наведені вимоги
підтримали.

Відповідачі в судове засідання за
належно вчиненим викликом не
з’явилися.

Суд, заслухавши пояснення заявниці,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що у задоволенні заяви слід
відмовити.

Зазначеним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 26
грудня 2012 р. у цивільній справі
№2/1416/3616/12, виправленого ухвалою того ж
суду від 29 березня 2013 р., її позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено та за нею
визнано право власності в порядку
спадкування за законом на 60/100 частин
житлового будинку з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд по провулку 2
Кільцевому в м. Миколаєві після смерті
ОСОБА_4, яка померла 13 жовтня 1998 р.

Дане рішення суду було виконане, за нею
зареєстроване право власності на
зазначену частину вказаного житлового
будинку.

Відповідно до довідки БТІ, яка
міститься в цивільній справі №2/1416/3616/12
(а.с. 17) спадкодавця ОСОБА_4 мала на праві
власності 61/100 частин житлового будинку
по пров. 2 Кільцевий, 9 в м. Миколаєві.

Відповідно до матеріалів інвентарної
справи БТІ на даний житловий будинок,
рішенням нарсуду Ленінського району м.
Миколаєва від 25 грудня 1978 р. у справі
№2-1834/1978 в порядку поділу спільного
майна подружжя було визнано за ОСОБА_6
право власності на 60/100 частин
житлового будинку по пров. 2 Кільцевий,
9 в м. Миколаєві, а за ОСОБА_7 право
власності на 40/100 частин.

Рішенням того ж суду від 27 вересня 1979 р.
у справі №2-1178/1979, роз’ясненим ухвалою
від 31 березня 1981 р., вказаний житловий
будинок було поділено між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 в натурі, з виділенням сторонам
у власність 61/100 та 39/100 частин
відповідно. Названі частки були
зареєстровані за власниками у БТІ та
частка ОСОБА_4 у 61/100 часток була
відтворені у довідці БТІ, яка є
додатком до пред’явленого позову
(а.с.17).

Тобто заявниця посилається на те, що
спадкове майно є більшим на 1/100 частку,
ніж установлено судом в рішення, що
переглядається та присуджено їй у
власність.

Заявниця як на підставу задоволення
своєї заяви посилається на п.1 ст. 361 ЦПК
України.

У відповідності до пунктів 4, 5, 7
постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012
р. № 4 «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами. Процесуальні недоліки
розгляду справи (зокрема, неповне
встановлення фактичних обставин
справи) не вважаються нововиявленими
обставинами, проте можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення в апеляційному або касаційному
порядку.

Але обставини, які відповідно до п.1 ст.
361 ЦПК України є підставою для
перегляду судового рішення, це
юридичні факти, які існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, повинні бути
істотними, тобто такими, що могли
вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (стаття 179 ЦПК).

Аналізуючи сукупність встановлених
обставин, суд приходить до висновку, що
на час ухвалення рішення, що
переглядається, було відомо про
дійсний розмір частки спадкодавця у
вказаному будинку з зазначеної довідки
БТІ.

За такого у задоволенні заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.365 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 26
грудня 2012 р. за нововиявленими
обставинами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 5 днів з дня її
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя

Д.Г.
Губницький