У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
розглянувши матеріали позовної заяви
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва до
Київської міської клінічної лікарні №
11 про стягнення безпідставно одержаних
коштів у розмірі 1337 гривень 43 копійки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дніпровського районного
суду м. Києва надійшов позов Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва до
Київської міської клінічної лікарні №
11 про стягнення безпідставно одержаних
коштів у розмірі 1337 гривень 43 копійки.

Ухвалою судді від 28 листопада 2013 року
позовна заява Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва була залишена без руху та надано
строк для усунення недоліків не більше
ніж п'ять днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Підставами для залишення позову без
руху слугувало те, що позивач просить
суд стягнути з відповідача кошти на
користь іншого органу - юридичної особи
- Головне управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, яка не є стороною у
справі, та відповідно з позовними
вимогами до суду не звертається. Крім
того, позивач у позовній заяві
посилається на норми ч. 1 ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
вимог якої суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
В той же час, позивач звертався з даним
позовом до суду до Київської міської
клінічної лікарні № 11, а не до
пенсіонера.

Крім того, позивач в позовній заяві
посилається на норми ч.2 ст. 101 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення», відповідно до
якої підприємства та організації
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну громадянам або
державі внаслідок несвоєчасного
оформлення або подання пенсійних
документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її. В той же час, ні з
позовної заяви, ні з доданих до неї
документів, не вбачається, яким чином
позивач, при наявності двох довідок
виданих Київської міської клінічної
лікарні № 11 про заробітну плату ОСОБА_1,
встановив вірність однієї з них, та
прийшов до висновку про наявність
переплати по пенсії. Крім того, до
матеріалів позовної заяви взагалі не
доданих розрахунок виплаченої ОСОБА_1
пенсії та відповідно, розрахунок
переплати по ній. Також, позивач у
позовній заяві посилався на норми
ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу
України, які регулює порядок
повернення безпідставно набутого
майна. В той же час, позивачем не
обґрунтовано яким чином, Київська
міська клінічна лікарня № 11 набула
майно або зберігала його у себе за
рахунок іншої особи.

Копію ухвали Дніпровського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року,
позивачем було отримано 24 лютого 2014
року, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

28 лютого 2014 року на виконання вимог
ухвали суду від 28 листопада 2013 року,
позивач надав до суду заяву на
усунення недоліків.

Вивчивши подану заяву, суд приходить до
висновку, що ухвала суду про залишення
позову без руху від 28 листопада 2013 року
позивачем виконана не в повному обсязі.

Так, як вбачається з поданої заяви на
усунення недоліків, позивач, в
обґрунтування стягнення суми коштів на
рахунок Головного управління
Пенсійного фонду України посилається
на вимоги Положення про Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року № 8-2, яким не передбачено, що
Управлінням здійснюється виплата
пенсії, в Управлінні не відкриті
відповідні розрахункові рахунки, за
КЕКВ. Відповідні розрахункові рахунки
за КЕКВ відкриті в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Києві. Отже, нарахуванням пенсій у м.
Києві займаються районні управління
Пенсійного фонду України в м. Києві, а
виплатою займається централізовано
Головне управління Пенсійного фонду
України в м. Києві.

В той же час, як вбачається з позовної
заяви позивачем, Управлінням
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва, заявлені
вимоги про стягнення безпідставно
отриманих коштів з Київської міської
клінічної лікарні № 11. Натомість, в
заяві про усунення недоліків позивачем
зазначено, що виплатою займається
централізовано Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивачем не
виконані вимоги суду, викладені в
ухвалі суду від 28 листопада 2013 оку,
оскільки позивачем не обґрунтовано
його право на звернення до суду з
вимогами про стягнення коштів, які
позивачем не виплачувались.

Відповідно до ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду, у
встановлений строк, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали, не виконає вимоги
визначені ст. ст. 119, 120 ЦПК України,
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду у
разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 121, 210, 293, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва до Київської міської клінічної
лікарні № 11 про стягнення безпідставно
одержаних коштів у розмірі 1337 гривень 43
копійки , вважати такою, що не подана та
повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: