Провадження №
УХВАЛА

23 травня 2014 року

м.Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у
складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі - Білобровій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 11-ї
Харківської державної нотаріальної
контори про визнання заповіту
недійсним, 3-тя особа державний
нотаріус 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори Гапонов Євген
Юрійович, та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори, в якому просила
визнати недійсним заповіт, складений
її рідною сестрою ОСОБА_4 на ім'я
відповідача ОСОБА_2, посвідчений
02.12.2009р. державним нотаріусом 11-ї
Харківської державної нотаріальної
контори Гапоновим Є.Ю. При цьому
посилалася на те, що всупереч діючому
законодавству вказаний заповіт був
підписаний від імені ОСОБА_4 ОСОБА_5,
яка на той час була співмешканкою
ОСОБА_2, крім того підстав для
залучення рукоприкладача взагалі не
було, т.я. ОСОБА_4 була лише частково
незрячою особою і в змозі була
власноручно поставити підпис в
заповіті. Крім того, в якості свідків
при посвідчені заповіту були
запрошені незнайомі ОСОБА_4 особи -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 За таких обставин,
позивач вважає вказаний заповіт
таким, що не відповідає волевиявленню
заповідача.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним
позовом до ОСОБА_1, в якому просив на
підставі заповіту ОСОБА_4, який було
посвідчено 02.12.2009р. державним
нотаріусом 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори Гапоновим Є.Ю.,
визнати за ним право власності в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на
квартиру АДРЕСА_1, а також на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_2.

Під час судового розгляду
представник позивачки - адвокат ОСОБА_8
посилалася на те, що сумнівним є сам
факт присутності свідка ОСОБА_6 під час
посвідчення 02.12.2009р. заповіту ОСОБА_4 ,
на час розгляду справи вказаний свідок
помер, проте з пояснень свідка ОСОБА_9
вбачається, що за життя ОСОБА_6
зловживав спиртними напоями,
неодноразово перебував на лікуванні
від алкоголізму в медичних закладах, та
особисто заперечував факт посвідчення
заповіту. Крім того, вказаний свідок
висловила сумніви щодо належності
ОСОБА_6 підпису та почерку в заповіті
ОСОБА_4 від 02.12.2009р., зазначала, що за
життя він не володів українською
мовою. На підставі викладеного, ОСОБА_8
просила суд витребувати в
перелічених нею медичних закладах
дані про знаходження в них на лікуванні
ОСОБА_6 Крім того, просила суд
призначити по справі
судово-почеркознавчу експертизу для
з'ясування чи однією і тією ж самою
особою здійснений рукописний запис
від свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що
заповіт ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2,
посвідчений 02.12.2009р. державним
нотаріусом 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори Гапоновим Є.Ю.,
зачитаний свідками вголос. Також
просила призначити авторознавчу
експертизу для вирішення питання чи є
українська мова для автору
рукописного запису від імені ОСОБА_6 у
тексті заповіту ОСОБА_4 від 02.12.2009р.
рідною мовою, чи вільно володіє
українською мовою автор цього
рукописного запису та чи міг він
зрозуміло для заповідача ОСОБА_4
прочитати як свідок текст заповіту.

Позивачка ОСОБА_1 зазначене
клопотання підтримала в повному
обсязі.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_10
проти задоволення клопотання
заперечувала, посилаючись на те, що
свідок ОСОБА_9 не зазначає на те, що
станом на час посвідчення заповіту
02.12.2009р. ОСОБА_6 знаходився де-небудь на
лікуванні, встановлено, що ОСОБА_6 з
2001р. проживав на території України, мав
громадянство України , був освіченою
людиною, а тому в достатньому обсязі
володів українською мовою.

Заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає
клопотання таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст. 137 ЦПК України
передбачається, що у випадках, коли
щодо отримання доказів у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
є складнощі, суд за їх клопотанням
зобов'язаний витребувати такі докази.

В той же час згідно ст.57 ЦПК України
під доказами розуміються фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, та які мають
значення для вирішення справи.

З врахуванням того, що випадки
обмеження права на участь при
посвідченні заповіту у якості свідка
згідно ч.4 ст.1253 ЦК України не
пов'язуються з наявністю будь-яких
захворювань у певної особи, даних про
наявність захворювань ОСОБА_6 та
обмеження його через це в повній
дієздатності у встановленому законом
порядку не встановлено, суд вважає,
що з'ясування фактів перебування
ОСОБА_6 за життя в медичних закладах не
мають значення для об'єктивного
вирішення справи.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 143 ЦПК
України для з'ясування обставин, що
мають значення для справи і
потребують спеціальних знань у галузі
науки, мистецтва, техніки, ремесла
тощо, суд призначає експертизу за
заявою осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до п.157 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України , затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№20/5 03.03.2004р., яка була чинна на час
виникнення спірних правовідносин,
нотаріус може на прохання особи
записати заповіт з її слів
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів.
П.158 зазначеної Інструкції
передбачено, що свідки, при яких
посвідчено заповіт, зачитують його
вголос та ставлять свої підписи на
ньому. Таким чином, вимоги про
власноручне зазначення свідками того
факту, що заповіт ними прочитаний
вголос, вказана Інструкція не містить,
а тому з'ясування авторства
рукописних записів від імені свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд вважає таким, що
не мають значення для правильного
вирішення справи і відмовляє в
задоволенні клопотання про
призначення по справі експертизи.

Інші питання, запропоновані
представником позивача для вирішення
авторознавчої експертизи, спеціальних
знань не потребують, та можуть бути
предметом судової оцінки, здійсненою
на підставі аналізу сукупності
доказів, досліджених по справі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.57, 1 ст. 137 , ч.1 ст.143, ст. 210
ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачки
ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 про
витребування в перелічених нею
медичних закладах даних про
знаходження на лікуванні ОСОБА_6 та
про призначення по справі
почеркознавчої та авторознавчої
експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала самостійному оскарженню в
апеляційному порядку не підлягає,
заперечення на ухвалу можуть бути
включені до апеляційної скарги на
рішення суду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя-