ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/2784/14-ц
Провадження №2/636/1454/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі :

головуючого - судді Панаід І.В.,

за участі:

секретаря судового засідання
Зайцевої Т.Г.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чугуєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила
визнати за нею право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову позивач
послався на те, що після смерті батька
залишилась спадщина у виді
вищевказаного житлового будинку, яку
позивач прийняла фактично оскільки на
момент відкриття спадщини проживала і
була прописана разом зі спадкодавцем в
житловому будинку по АДРЕСА_1, від
спадщини не відмовлялась, але оформити
своє право не має можливості, оскільки
право власності спадкодавця на
спадкове майно у встановленому порядку
зареєстровано не було і нотаріальна
контора відмовила в оформленні
відповідного свідоцтва.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала і просила їх
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання 06
листопада 2014 року не з'явились, через
канцелярію суду надали заяви про
визнання позову і розгляд справи у їх
відсутність.

Суд, вислухавши осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши надані
сторонами докази приходить до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
смерть, виданого Зарожненською
сільською радою Чугуївського району
Харківської області, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Згідно довідки виконавчого
комітету Зарожненської сільської ради
від 17.06.2003 №335, ОСОБА_1 на момент смерті
ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована
в АДРЕСА_1 (а.с.16).

З відповіді Чугуївської
державної нотаріальної контори від
15.08.2014 року №3532/01-16 вбачається, що після
смерті ОСОБА_5 у встановлений законом
6-ти місячний строк із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори звернулась позивач по справі -
ОСОБА_1 Заведена спадкова справа №832/2003,
свідоцтво про право на спадщину не
видавалось. Родинні відносини позивача
і спадкодавця підтверджуються даними
свідоцтва про народження (а.с.12), а також
свідоцтва про одруження (а.с.13), згідно
яких батьком позивача вказано ОСОБА_5,
та зазначено зміну дошлюбного прізвища
позивача з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Довідками виконавчого комітету
Зарожненської сільської ради від
20.06.14р. №323, від 23.06.14р. №325, даними
погосподарської книги
підтверджується, що право власності на
житловий будинок в АДРЕСА_1 належало
ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17, 21,
22). Згідно рішення виконавчого комітету
Зарожненської сільської ради від 13
лютого 1996року №13/15, ОСОБА_5 було
передано у приватну власність земельні
ділянки при домоволодінні по АДРЕСА_1
площею, відповідно 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, а також площею
0,16 га для ведення особистого
підсобного господарства (а.с.23).

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», від 01 липня 2004року, права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
держаної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Як вбачається з технічного
паспорту на житловий будинок по
АДРЕСА_1, останній було збудовано в 1969
році (а.с.20). На час закінчення
будівництва державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди
регулювалась Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966року. Відповідно до п.6 цієї
Інструкції, не підлягають реєстрації
будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.
Як зазначено в п.3.1. Листа ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13,
«якщо право власності на житловий
будинок, споруду підтверджується
належними право встановлювальними
документами, органи місцевого
самоврядування зобов'язані видати
довідку про належність житлового
будинку на праві приватної власності
спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний
прийняти таку довідку разом з іншими
правовстановлювальними документами
для видачі свідоцтва про право на
спадщину. При дотриманні вказаних умов,
у разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину, особа може
звернутись до суду шляхом оскарження
дій нотаріуса за правилами позовного
провадження. Якщо нотаріусом
обґрунтовано відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розгляду у позовному
провадженні. Визнання права власності
на спадкове майно у судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватись, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку».

Судом встановлено, що позивач
зверталась до нотаріальної контори для
оформлення спадкових прав. Листом від
03.07.14р №2770/02-17 Чугуївська державна
нотаріальна контора запропонувала
ОСОБА_1 звернутись до суду для визнання
права власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 (а.с.15). Однак даний лист не може
враховуватись судом як належна відмова
у вчиненні нотаріальної дії, оскільки,
згідно п.3 Глави 13 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Мінюсту України
від 22.02.12р. №296/5, зареєстрованого в
Мінюсті України 22.02.12р. за №282/20595,
нотаріус у такому разі виносить
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії із зазначенням в ній
відомостей, визначених Порядком.
Доказів наявності постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії, а
також оскарження в судовому порядку
дій нотаріуса, позивач суду не надав.

Як встановлено в судовому
засіданні, відповідачі по справі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 спадщину не
приймали, із заявою про прийняття
спадщини не звертались, позов визнали,
що підтверджуються наявним в
матеріалах справи заявами вказаних
осіб та відповіддю нотаріальної
контори на запит суду (а.с.41-43, 49, 57-59). В
судовому засіданні позивач на
запитання суду підтвердив, що спору між
нею та відповідачами по справі щодо
спадкового майна не існує. З огляду на
це, судом, відповідно до вимог статті 11
ЦПК України, позивачу було роз'яснено
його право на заміну неналежного
відповідача на належного, однак
клопотання про таку заміну позивач не
заявив, відмовившись в судовому
засіданні від залучення до участі у
справі належного відповідача.

Зважаючи на викладене вище,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши наявні у справі докази, з
огляду на відсутність належним чином
оформленої відмови нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, залучення
позивачем до участі у справі осіб, які
не є належними відповідачами і відмови
в залученні належного відповідача,
враховуючи положення пункту 1
вищенаведеного листа ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ, суд
вважає за необхідне в задоволенні
позову відмовити.

Керуючись статтями 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом, - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя