АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9040/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Казак С. Ю. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді
Кочкової Н.О.,

суддів - Максюти
Ж.І., Чубукова О.П.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» про
відшкодування моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 вересня 2014 року,
-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
11 серпня 2014 року по закінченню строку
дії депозитного договору звернувся до
відповідача з заявою про ви дачу
грошових коштів в розмірі 51422 грн. 48
коп., однак, у прийнятті заяви та видачі
коштів в зазначеному розмірі йому було
відмовлено та було видано лише 5000 грн. з
посиланням на розпорядження
керівництва щодо видачі коштів в
розмірі не більше 5000 грн. на до бу.
Позивач просив стягнути з відповідача
неповернуту суму вкладу в розмірі 46422
грн. 48 коп., а також моральну шкоду в
розмірі 5000 грн. обґрунтовуючи тим, що
внаслідок відмови в поверненні коштів
йому було завдано моральні страждання,
оскільки він заздалегідь спланував по
закінченню строку дії договору
отримати кошти та придбати путівку для
поїздки за кордон, але через дії
відповідача не зміг цього зробити.

Під час розгляду справи позивач
відмовився від заявленого позову в
частині стягнення коштів в сумі 46422 грн.
48 коп. у зв'язку із їх виплатою
відповідачем; у частині відшкодування
моральної шкоди позов підтримав та
просив задовольнити.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 вересня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Дель та Банк» про відшкодування
моральної шкоди відмовлено в повному
обсязі (а.с. 35-36).

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильну оцінку
доказів та неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, ставить
питання про скасування рішення суду
(а.с.37).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що на
ім'я позивача ОСОБА_2 у відділенні ПАТ
«Дельта Банк» було відкрито поточний
рахунок у гривнях з видачею в
користування платіжної картки. В
подальшому позивач скористався
наданою банком послугою депозити
он-лайн та розмістив вказані кошти на
депозитному рахунку, зі строком дії до
11 серпня 2014 року. У цей день згідно умов
розміщення вкладу депозит он-лайн,
кошти позивача, розміщені на
депозитному рахунку, було перераховано
на поточний картковий рахунок, та в
період з 11 серпня 2014 року по 21 серпня 2014
року було виплачено позивачу через
касу банку.

Вказані обставини визнані сторонами та
підтверджуються наданими
представником відпо відача виписками
за операціями по картковому рахунку,
виписками по угоді, а також
роздруківкою з інтернет-сторінки
офіційного сайту відповідача щодо умов
послуги депозит он-лайн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем у відповідності до
ст.ст. 10,60 ЦПК України не доведено на
лежними доказами факту заподіяння
моральної шкоди в розумінні ст.23 ЦК
України, наявності втрат немайнового
характеру, факту заподіяння моральних
або фізичних страждань, причинного
зв'язку між винними діями відповідачів
та завданою шкодою, а також
обґрунтування розміру цієї шкоди.

Вказані висновки суду відповідають ст.
1167 ЦК України, яка встановлює, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Із позовної заяви вбачається, що
позивач посилається на те, що
неможливість отримати вчасно вклад
позбавило його можливості придбати
туристичну путівку та спричинило
душевні страждання. Однак, позивач не
вказав, у чому такі страждання
виразились, яких втрат немайнового
характеру він зазнав; позивач не
посилався на те, що він нервував і
змушений був докладати додаткових
зусиль для організації свого життя, і
не вказував, якими доказами
підтверджується як факт спричинення
моральної шкоди, так і її розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, згідно із ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов*язань довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК
України встановлює, що суд розглядає
справу за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

За таких обставин висновки суду про
недоведеність позивачем факту
спричинення йому моральної шкоди діями
відповідача, відсутність доказів того,
що поведінка відповідача була винною і
протиправною, що позивач зазнав
душевних страждань та у чому ці
страждання виражались, а також доказів
на підтвердження причинного зв'язку
між умисними винними діями відповідача
та душевними стражданнями позивача
(якщо вони були).

Апелянт не посилається на те, які
конкретно обставини не були
встановлені судом, чи були встановлені
неправильно, і не посилається на те, що
судом безпідставно відмовлено у
витребуванні чи прийнятті доказів, а
посилання на неправильну оцінку
доказів не може бути прийнято до уваги,
оскільки згідно із ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду 1 інстанції.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
наданих доказів, доводи апеляційної
скарги не спростовують правильності
висновків суду, підстав для виходу за
межі апеляційної скарги не вбачається,
тому апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 19 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча:
Кочкова Н.О.

Судді:
Максюта
Ж.І.

Чубуков О.П.