АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

20 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Головне управління юстиції в
м.Києві, про усунення від права на
спадкування та визнання права
власності на частину квартири та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа Головне управління
Юстиції в м.Києві, про визнання права
власності на спадкове майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 28 серпня 2014 року,

встановила:

у грудні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом, в якому з
урахуванням уточнень просили усунути
відповідача ОСОБА_3 від права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4 та визнати за ними право
власності по 1/10 частині квартири
АДРЕСА_1 в порядку визнання права на
спадкування. У березні 2014 року ОСОБА_3
звернувся до суду із зустрічним
позовом, в якому просив визнати за ним
право власності на спадкове майно, а
саме 1/15 частину вказаної квартири.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 28 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено,
зустрічний позов задоволено, визнано
за ОСОБА_3 право власності на 1/15 частину
квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу, в якій просять рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
первісний позов задовольнити в повному
обсязі, а в задоволенні зустрічного
позову - відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення сторін, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 посилались на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був
чоловіком ОСОБА_1 та рідним батьком
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Після його смерті
відкрилась спадщина - 1/5 частина
АДРЕСА_1, спадкоємцями першої черги є
сторони по справі. Позивачі зазначали,
що померлий ОСОБА_4 протягом 2012 року
перебував у безпорадному стані,
постійно потребував стороннього
догляду та піклування, однак
відповідач не піклувався про нього та
не надавав допомоги, у зв'язку з чим
вони просили суд усунути ОСОБА_3 від
права на спадкування за законом та
визнати за ними право власності на
спадкове майно, по 1/10 частині АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом, в якому просив визнати за ним
право власності на 1/15 частину АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті його батька ОСОБА_4, посилаючись
на те, що нотаріусом йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на спадщину у зв'язку з
відсутністю у нього
правовстановлюючих документів.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 28 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено,
зустрічний позов задоволено, визнано
за ОСОБА_3 право власності на 1/15 частину
квартири АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачами не надано доказів
на підтвердження того, що ОСОБА_3
ухилявся від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця ОСОБА_4
Задовольняючи зустрічний позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 належним чином прийняв спадщину
після смерті ОСОБА_4, однак не має змоги
отримати свідоцтво про право власності
на вказане майно у зв'язку відсутністю
оригіналів правовстановлюючих
документів, що порушує його права.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим, відповідає
встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального прав та
послався на положення ст. 321, 328, 392, 1216,
1217, 1218, 1223, 1224, 1261, 1267, 1278, 1296, 1297 ЦК
України.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. ст. 1224 ЦК
Українипередбачено, що не мають права
на спадкування за законом батьки
(усиновлювачі) та повнолітні діти
(усиновлені), а також інші особи, які
ухилялися від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 Відповідно до
свідоцтва про право власності від 09
вересня 2010 року померлому належала 1/5
частина АДРЕСА_1. Згідно свідоцтв про
укладення шлюбу та про народження,
померлий ОСОБА_4 був чоловіком ОСОБА_1
та батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі апелянти
посилаються на те, що судом не було
враховано те, що ОСОБА_3 не було надано
доказів про те, що він намагався надати
допомогу померлому ОСОБА_4 під час його
хвороби протягом 2012-2013 років, а тому він
підлягає усуненню від права на
спадкування, як такий, що ухилявся від
надання допомоги спадкодавцю. Однак,
такі доводи не можуть бути підставою
для скасування рішення суду та
задоволення позову про усунення ОСОБА_3
від права на спадкування, оскільки були
предметом перевірки під час розгляду
справи судом першої інстанції та
одержали належну правову оцінку.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Однак, матеріали справи
не містять належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_4 або позивачі звертались до
ОСОБА_3 за допомогою по догляду за
спадкодавцем або за матеріальною
допомогою на його утримання, від
надання якої відповідач відмовився, а
також взагалі необхідність такої
допомоги. Як стверджує ОСОБА_3, з
батьком він спілкувався по телефону, а
відвідувати його не міг через погані
відносини з матір'ю. Крім того,
померлий проживав разом з дружиною та
сім'єю дочки, а тому не був позбавлений
необхідного догляду та допомоги.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_3 не
звертався до них з проханням про
надання оригіналу правовстановлюючого
документу на частину квартири, а також
про відсутність відмови нотаріуса про
вчинення нотаріальних дій не можуть
бути підставою для відмови в
задоволенні зустрічного позову,
оскільки судом першої інстанції вірно
встановлено, що на виконання вимог ст.
1296 ЦК УкраїниОСОБА_3 звертався до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу Жукової
Ю.В. з заявою про видачу йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно, проте нотаріусом було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на майно, яке належало
померлому ОСОБА_4, що є підставою для
визнання права власності за рішенням
суду.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити, а рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 28 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/20925/13-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12592/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Каліушко Ф.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.