ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5331/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі :

головуючого судді

Набудович І.О.

при секретарі
Козін
В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства
«Радіовимірювач», третя особа :
Управління пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідача ДП
"Радіовимірювач", третя особа: УПФ
України в Дніпровському р-ні м. Києва
про зобов'язання надати довідку про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2,
посилаючись на те, що з 01.09.1983 року по
03.02.1993 року позивач працював на ДП
"Радіовимірювач" за професією, посадою
регулювальника радіоелектронної
апаратури та приладів та виконував
роботи по ремонту та настройці
спеціальних виробів зі шкідливими
умовами праці на робочих місцях,
обладнаних приладами СВЧ, повний
робочий день. 20.02.2013 року позивач
отримав від відповідача довідку про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній, відповідно
до якої його пільговий стаж вважається
за період з 01.09.1983 року по 31.12.1991 року з
посиланням на Список № 2, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173. 12.06.2013 року,
звернувшись до УПФ України в
Дніпровському районі міста Києва з
заявою щодо визначення права на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2, позивач
отримав лист-відповідь, яким йому
відмовили у праві на призначення
пенсії на пільгових умовах по Списку
№2, оскільки згідно акту перевірки,
проведеної УПФУ на КП "Радіовимірювач",
не було підтверджено його пільгової
роботи з 01.09.1983 року по 03.02.1993 року.
Проте, в трудовій книжці зазначено, що в
період з 01.09.1983 року по 03.02.1993 року
ОСОБА_2 працював на Київському заводі
"Радіовимірювач" за професією, посадою
регулювальника радіоелектронної
апаратури та приладів. Відповідно до
довідки підприємства його пільговий
стаж вважається за період з 01.09.1983 року
по 31.12.1991 року. Тобто, при оформленні
довідки відповідачем допущені помилки,
а саме: в довідці міститься посилання
на Список №2, затверджений Постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173,
замість правильного посилання на
Список №2, затверджений Постановою
Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10;
не врахований період роботи за
професією регулювальника
радіоелектронної апаратури та
приладів з 01.09.1983 року по 03.02.1993 рік. УПФ
України у Дніпровському районі міста
Києва склали акт, в якому Державному
підприємству "Радіовимірювач" була
надана рекомендація надати йому
(позивачу) уточнюючу пільгову довідку
про підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній з посиланням
на Список 2, затверджений Постановою
Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10
та з урахуванням періоду роботи за
професією регулювальника
радіоелектронної апаратури та
приладів з 01.09.1983 року по 03.02.1993 рік. ДП
"Радіовимірювач" в добровільному
порядку відмовляється виконати
вказані рекомендації, що ставить під
загрозу отримання ним пенсії на
пільгових умовах на законних
підставах. Його робота за професією,
посадою регулювальника
радіоелектронної апаратури та
приладів в ДП "Радіовимірювач"
передбачена Списком № 2, затвердженим
Постановою Ради Міністрів СРСР від
26.01.1991 року №10, оскільки він виконував
роботи по ремонту та настройці
спеціальних виробів з шкідливими
умовами праці на робочих місцях,
обладнаних приладами СВЧ,
випромінювання, які вимагають
обов'язкове застосування засобів
індивідуального захисту від цього
випромінювання повний робочий день з
01.09.1983 року по 03.02.1993 рік. Просив
зобов'язати ДП "Радіовимірювач" надати
уточнюючу пільгову довідку про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній з посиланням
на Список № 2, затверджений Постановою
Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10,
з врахуванням періоду роботи з 01.09.1983
року по 03.02.1993 року.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві. Зазначили, що атестація з 31.12.1991
року до 03.02.1993 року на підприємстві не
проводилася. Позивач зазначив, що він
працював на одній і тій же посаді з часу
прийняття до моменту звільнення в ДП
"Радіовимірювач" повний робочий день.

Представники відповідача - ДП
"Радіовимірювач" позовні вимоги не
визнали, просили відмовити в
задоволенні позову, надавши письмові
заперечення. Зазначили, що після 1990
року суттєво зменшилася кількість
замовлень від Міністерства Оборони
СРСР, що спричинило неповну зайнятість
працівників на шкідливих роботах, у
зв'язку з чим після 1992 року на
підприємстві не проводилася атестація
робочих місць. Зазначення у виданій
позивачу довідці Списку № 2,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, на
їх думку є законним. Не заперечували, що
позивач звільнився від них 03.02.1993 року.
Стаж позивача зазначили в оспорюваній
довідці - до 31.12.1991 року у зв'язку з тим,
що відсутні документи, що
підтверджують шкідливі умови праці на
робочому місці або повну зайнятість
позивача на шкідливих роботах.
Враховуючи це, пільговий стаж позивача
зазначили в довідці - 8 років 4 місяці.

Представник третьої особи - Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва
просила врахувати їх письмові
пояснення. Зазначила, що надана їм
довідка не відповідає вимогам
законодавства, оскільки період роботи
позивача, зазначений в довідці,
суперечить періоду його роботи за
даними трудової книжки; в довідці
зазначений період роботи позивача по
31.12.1991 року з посиланням на Список №2,
затверджений Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, при
тому, що в указаний період діяв Список
№ 2, затверджений Постановою Ради
Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.
Згідно акту перевірки, складеного
04.07.2013 року спеціалістами Управління на
ДП "Радіовимірювач", до перевірки були
надані книги наказів за 1983-1993 роки,
книга карточок форми Т-2, особові
рахунки по заробітній платі за 1983-1993
роки, відповідно до яких не
проглядається доплата за шкідливі
умови праці. Таким чином, на підставі
виданої відповідачем пільгової
довідки, позивач ОСОБА_2 не має права на
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком № 2.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника, представників
відповідача та представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 в
період з 01 вересня 1983 року по 03 лютого
1993 року працював на Київському заводі
"Радіовимірювач" (реорганізоване в ДП
"Радіовимірювач") за професією, посадою
регулювальника радіоелектронної
апаратури та приладів, що підтверджено
копією трудової книжки позивача та не
заперечується відповідачем (а.с. 6-8).

Також встановлено, що позивач
виконував роботи по ремонту та
настройці спеціальних виробів з
шкідливими умовами праці на робочих
місцях, обладнаних приладами СВЧ,
повний робочий день.

20 лютого 2013 року позивач ОСОБА_2 отримав
від відповідача ДП "Радіовимірювач"
довідку про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній, відповідно
до якої його пільговий стаж вважається
за період з 01.09.1983 року по 31.12.1991 року з
посиланням на Список № 2, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173 (а.с. 9).

12 червня 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва з
заявою щодо визначення права на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2, проте 04
липня 2013 року отримав лист, яким йому
відмовлено у праві на призначення
пенсії на пільгових умовах по Списку
№2, оскільки згідно акту перевірки,
проведеної УПФ України у Дніпровському
районі міста Києва на КП
"Радіовимірювач", не було підтверджено
його пільгової роботи з 01.09.1983 року по
03.02.1993 року і надана довідка не
відповідає вимогам законодавства (а.с.
10).

Для оформлення пільгової пенсії
Управлінню Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва була
надана довідка №16/25 від 20.02.2013 року,
видана ДП "Радіовимірювач", в якій
зазначено, що позивач працював на
Київському заводі "Радіовимірювач"
повний робочий день в період з 01.09.1983
року по 31.12.1991 року, виконував роботи по
ремонту та настройці спеціальних
виробів з шкідливими умовами праці на
робочих місцях обладнаних приладами
СВЧ, випромінювання, яких вимагає
обов'язкового застосування засобів
індивідуального захисту від цього
випромінювання. Працював повний
робочий день, других робіт не
виконував, користувався відпусткою 27
робочих днів, за професією, посадою
регулювальника радіоелектронної
апаратури та приладів, що передбачена
списком 2 розділ ХХХ11 "Загальні
професії" (пільгове забезпечення),
підстава: Постанова Ради Міністрів
СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Пільговий
стаж вважати за період з 01.09.1983 року по
31.12.1991 року (08 років 04 місяці). Підставою
для виплати пенсії після досягнення
пенсійного віку є - стаття 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року №1788/Х11, пільговий стаж
нараховано відповідно до вимог
Постанови Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року №1173. Підстава для видачі -
особова картка Т-2, накази відділу
кадрів, особові рахунки, інструкція з
настройки та регулювання. В даній
довідці зазначено, що перша атестація
була проведена 24.07.2002 року.

Аналізуючи дану довідку та враховуючи
пояснення сторін, вимоги
законодавства, судом встановлено, що в
даній довідці не вказано період роботи
позивача в ДП "Радіовимірювач",
оскільки зазначено, що він працював до
31.12.1991 року, тоді як згідно трудової
книжки позивач працював до 03.02.1993 року,
з часу прийняття на роботу по час його
звільнення займав одну і ту ж професію,
посаду - регулювальник
радіоелектронної апаратури та
приладів.

Вказана довідка містить і невідповідне
посилання на Список № 2, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173, оскільки як на час
звільнення позивача - 03.02.1993 року, так і
на дату "31.12.1991 року", вказану в довідці
як час - по який позивач працював на
підприємстві, діяв Список № 2,
затверджений Постановою Ради
Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Разом з тим, відповідачем, всупереч
положенню ч. 1 ст. 60 ЦПК України не
надано будь-яких належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень по суті заявленого
позову, а саме: не обґрунтовано
належним чином визначення
відповідачем дати завершення роботи
позивача на підприємстві - "31 грудня 1991
рік", не надано доказів того, що позивач
останні роки працював неповний робочий
день, а також доказів того, що його
робота не була пов'язана зі шкідливими
умовами праці (накази, розпорядження,
тощо). Також відсутні докази того, що за
весь час роботи позивача на
підприємстві, а саме - до 03.02.1993 року
змінювалися умови праці -
встановлювався неповний робочий день,
чи робочі місця не були обладнані
приладами СВЧ, випромінювання яких
вимагає обов'язкового застосування
засобів індивідуального захисту від
цього випромінювання.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання відповідача щодо
невключення всього періоду роботи
позивача в пільговий стаж на те, що на
підприємстві не проводилися атестації,
що робочий день позивача останні роки
був неповний, не було стовідсоткового
завантаження, оскільки проводити
атестацію є обов'язок підприємства, а
не працівника.

Таким чином, непроведення атестації в
ДП "Радіовимірювач" не може бути
підставою для відмови позивачу у
видачі відповідної, законної довідки
та можливості отримувати пенсію на
пільгових умовах, гарантовану
Конституцією України.

Не підтвердженим є також і те, чи
закінчився взагалі період проведення
атестації в ДП "Радіовимірювач",
визначений законодавством, на час
звільнення позивача - 03 лютого 1993 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач ДП
"Радіовимірювач" зазначили в указаній
довідці невірну інформацію щодо
періоду роботи позивача на
підприємстві. Професія, посада, яку
обіймав позивач до часу звільнення в ДП
"Радіовимірювач" дає підстави для
пільгового забезпечення, для отримання
позивачем пенсії (пільгової) за Списком
№2.

Стороною відповідача ДП
"Радіовимірювач" дані обставини в
судовому засідані спростовані не були.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 є законними та
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 12, 15, 16 ЦК України, Законом
України «Про пенсійне забезпечення»,
Постановою Ради Міністрів СРСР від
26.01.1991 року № 10, ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 88, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Державне
підприємство «Радіовимірювач» надати
ОСОБА_2 уточнюючу пільгову довідку про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній з посиланням
на Список № 2, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року
№ 10 з врахуванням періоду роботи за
професією регулювальника
радіоелектронної апаратури та
приладів, з 01.09.1983 року по 03.02.1993 року.

Стягнути з Державного
підприємства «Радіовимірювач» на
користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

І.О. Набудович