Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2014 Справа №607/14263/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Гнатенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, за участю третьої особи Першої
Тернопільської державної нотаріальної
контори про визначення частки у праві
спільної сумісної власності та
визнання права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю третьої особи Першої
Тернопільської державної нотаріальної
контори про визначення частки у праві
спільної сумісної власності та
визнання права власності на спадкове
майно. В обґрунтування своїх вимог
вказує на те, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності їй - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, та
ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ОСОБА_4,
яка є її дочкою, після смерті якої
відкрилася спадщина, яка складається
із її частки у квартирі АДРЕСА_1. Вона,
як спадкоємець першої черги за законом
після смерті дочки звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак 14.08.2014р.
Першою Тернопільською державною
нотаріальною конторою відмовлено їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
а саме на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, оскільки
між співвласниками вищезазначеної
квартири, не було визначено ідеальних
часток у даному майні, а тому нотаріус
не може визначити спадкову масу та
конкретний розмір спадкового майна
ОСОБА_4. Тому просить визначити, що
частка померлої ОСОБА_4 в квартирі
АДРЕСА_1 становить 1/4 ідеальної частки
зазначеного об'єкта та визнати за нею
право власності на 1/4 частину спірної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві та просить
його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися, однак
подали суду заяви про розгляд справи у
їх відсутності, позов визнають та не
заперечують проти його задоволення.

Представник третьої особи Першої
Тернопільської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився
з невідомих на те суду причин, хоча про
день та час слухання справи був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

Як вбачається з Свідоцтва про
право власності на житло, виданого та
зареєстрованого Тернопільським
міським бюро технічної інвентаризації
14.10.1999р. за № 17019, квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності.

Згідно технічного паспорта
виданого ТзОВ «Міське бюро технічної
інвентаризації» м. Тернопіль, квартира
АДРЕСА_1 має загальну площу 60,5 кв. м.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданого Відділом РАЦС
Тернопільського міського управління
юстиції.

Згідно свідоцтва про смерть
НОМЕР_2 виданого Департаментом охорони
здоров'я та психогігієни м. Нью-Йорк
США, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільною
сумісною власністю є спільна власність
двох чи більше осіб, у якій завідомо не
визначені частки кожної з них.

Тобто, учасники не мають наперед
визначних часток, є факт відсутності
існування в об'єкті власності
ідеальних часток кожного із
співвласників, які б давали можливість
виявити обсяг їх прав за наявності
бажання одержати конкретну частину у
спільному майні та розпорядитися нею.

Відповідно до ст. 369, 370, 372 Цивільного
кодексу України співвласники майна, що
є у спільній сумісній власності,
володіють і користуються ним спільно,
розпоряджаються за згодою всіх
співвласників, мають право на виділ
належної їм частки чи на поділ майна.
При цьому частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_4 на день її смерті належала 1/4
частина квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця та той з подружжя,
який його пережив та батьки. Таким
чином, позивач ОСОБА_1 належать до
спадкоємців першої черги за законом
після смерті дочки ОСОБА_4.

14.08.2014р. Першою Тернопільською
державною нотаріальною конторою
відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину, а саме на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_4, у зв'язку з неможливістю
визначити спадкову масу та конкретний
розмір спадкового майна померлої
ОСОБА_4, оскільки між співвласниками
спірної квартири, не було визначено
ідеальних часток у спільному майні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного
кодексу України спадкоємець за
заповітом чи за законом може
відмовитись від прийняття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України).

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, не визнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідного до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвічує його право
власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку порушене право власності
позивача, яке підлягає захисту шляхом
визначення частки померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у праві власності
квартири АДРЕСА_1, яка становить 1/4
частки та визнання за позивачем ОСОБА_1
права власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті дочки ОСОБА_4.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 370, 372,
392, 1216, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу
України, , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 в праві спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
становить 1/4 частки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 60,5 кв.м. в порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки
ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
Р.М. Грицак