Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
цивільну справу за позовною заявою:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на її користь
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень
щомісячно, починаючи з дня подачі
позовної заяви і до досягнення дитиною
повноліття.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що з відповідачем вона
перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Шлюб укладено 06 вересня 2006 року. Від
шлюбу в них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач матеріальної допомоги для
утримання сина не надає, від виховання
дитини ухиляється. ЇЇ коштів не
вистачає щоб забезпечити синові
належне утримання. В зв'язку з цим вона
змушена звернутися до суду з
відповідним позовом про стягнення з
відповідача аліментів задля
забезпечення участі відповідача в
утриманні їхньої спільної дитини в
грошовій формі. Дитина постійно
проживає з нею.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просила позов задовольнити. Пояснила
суду, що нещодавно розлучилася з
відповідачем. Відповідач змусив її з
дитиною з'їхати з квартири. Дійсно
відповідач допомагав коштами, але
коштів за квартиру не надавав. В травні
2014 року її матеріальне становище дещо
погіршилося, так як заробітну плату
скоротили, а коштів на утримання дитини
витрачається більше, харчування - 1500
гривень, одяг, гуртки та відвідування
школи - 1000 гривень. Крім того,
відповідач не бачив дитину з травня 2014
року.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснив суду, що позивач
виїхала з його квартири добровільно.
Коштів для утримання дитини він надає,
про що має розписки про отримання
коштів. Спочатку він надавав 1000
гривень, потім 1200 гривень. В той же час,
доступу для спілкування з дитиною він
не має. Також зазначив, що регулярно
купував продукти харчування, так як
позивач не вміє готувати. Пояснив, що на
його утриманні перебуває батько,
інвалід. Сплачувати аліменти у розмірі
2500 гривень він не має ні можливості, на
бажання, тому що не впевнений що кошти
будуть витрачатися з боку позивача
лише на дитину. Зазначив, що має змогу
сплачувати аліменти у частці від його
доходу, сплачувати додатково за школу,
купувати речі, продукти для дитини.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
вересня 2006 року між сторонами було
зареєстровано шлюб (а.с.3)

Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 51
Конституції України та ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що
кожна дитина має право на рівень життя
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного та соціального
розвитку.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного
кодексу України, способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій або натуральній
формі. За рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України
передбачено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Як встановлено судом, малолітній
ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач проживає
окремо від позивача за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки від 12 вересня 2014
року № 12/09-14, виданої ТОВ «Імперіал»,
відповідач ОСОБА_1 працює в ТОВ
«Імперіал» на посаді технічного
директора з 1 вересня 2014 року з окладом
згідно штатного розкладу 1600 гривень на
місяць.

Крім того, у відповідача на утриманні
перебуває непрацездатний батько, який
є інвалідом.

Статтею 184 Сімейного кодексу України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Як встановлено судом, відповідач має
регулярний дохід, від утримання дитини
не відмовляється, у зв'язку з чим
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі є недоцільним в розрізі даного
спору.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, при визначенні розміру
аліментів, який буде стягуватись на
утримання малолітньої дитини, суд з
урахуванням положень ст. 182 СК України,
враховує перебування малолітньої
дитини на утриманні позивача,
матеріальне становище відповідача,
який офіційно працевлаштований в ТОВ
«Імперіал», приходить до висновку про
стягнення з відповідача аліментів у
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку (доходу) відповідача,
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір, від сплати якого була звільнена
позивач при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 182, 183,
184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218,
294, 367 ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Свердловськ Російської
Федерації, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, працюючого технічним
директором ТОВ «ІМПЕРІАЛ» (код 31840294),
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_2, на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку
(доходу), щомісячно, починаючи з 01
вересня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір (мито) в розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: