У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого:Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
22 серпня 2012 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області від 22 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ КБ «Надра») звернулось до
суду із позовом до відповідача та
просило ухвалити рішення, яким
стягнути із відповідача
заборгованість у розмірі 41 962 грн. 59
коп., з яких 19 947 грн. 48 коп.
заборгованість за тілом кредиту, 21 232
грн. 38 коп. заборгованість за
процентами за користування кредитом, 782
грн. 73 коп. штрафу за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором, яка
утворилась внаслідок неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань перед позивачем за
договором про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб від 05
жовтня 2006 року.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 22 серпня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 22 серпня 2013
року, позовні вимоги ПАТ КБ «Надра»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованість за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб від 05 жовтня 2006 року
станом на 29 листопада 2011 року в
розмірі 41962, 59 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
вказані судові рішення першої та
апеляційної інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Надра» відмовити, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «Надра», суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що відповідачем порушено умови
договору щодо повернення коштів
отриманих ним за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна виходячи з
наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що між
ВАТ «КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 був
укладений договір про комплексне
банківське обслуговування фізичних
осіб (далі - Договір), шляхом підписання
анкети від 21 серпня 2008 року на
оформлення кредитної картки на його
ім`я з лімітом кредитування - 20 000 грн
(а.с. 12).

Згідно з п. 1.71 Договору та Анкети
клієнта на оформлення кредитної
картки, строк дії кредитної картки «45
днів кредиту без відсотків» 1 рік з
автоматичним перевипуском та
встановленням на новий термін кредиту.

Відповідно до пунктів 5.2.4, 5.2.5 Договору
відповідач зобов'язався здійснювати
оплату послуг банка згідно тарифів та у
строки, передбачені умовами даного
Договору, здійснювати погашення
обов'язкових мінімальних платежів з
першого дня наступного розрахункового
періоду до 15 числа наступного місяця
включно.

Згідно п.п. 11.4, 11.6 Договору, відсотки за
користування кредитом нараховуються
банком щомісячно в білінговий день на
суму фактичної кредитної
заборгованості з дати фактичного
списання коштів з карткового рахунку
до дати погашення кредиту. При
розрахунку відсотків приймається 360
днів на рік, у місяці - календарна
кількість днів.

Пунктом 11.10 Договору та згідно умов
тарифного пакету у випадку несплати
відповідачем у строк до 15 числа
наступного місяця обов'язкового
мінімального платежу, банк нараховує:
штраф за несвоєчасне погашення
мінімального платежу в розмірі
зазначеному в тарифному пакеті, за
кожен випадок; додаткову відсоткову
ставку за перевищення ліміту
кредитування та прострочення сплати
мінімального платежу в розмірі,
зазначеному в тарифному пакеті, за
кожний день прострочення.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 своїх
зобов'язань за договором не виконав в
зв'язку з чим станом на 29 листопада 2011
року за ним утворилась заборгованість
в розмірі 41 962 грн. 59 коп., з яких
заборгованість за тілом кредиту
становить 19 947 грн 48 коп.,
заборгованість за несплачені проценти
за користування кредитом становить 21 232
грн 38 коп та 782 грн 73 коп штрафу за
несвоєчасне погашення мінімального
платежу.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Уразі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як «строк дії договору»,
так і «строк (термін) виконання
зобов'язання» (ст. ст. 530, 631 ЦК України.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у
ст. 1050 ЦК України. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
повернення дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції в
порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не
визначився належним чином з характером
спірних правовідносин, не надав
належної оцінки наявним у справі
доказам, зокрема, виходячи з
доведеності позовних вимог ПАТ КБ
«Надра» зазначив, що договір між
сторонами укладений 05 жовтня 2006 року, в
той час як анкета клієнта (відповідача)
на оформлення кредитної картки
датована 21 січня 2008 року;
виписка-повідомлення до договору про
комплексне банківське обслуговування
ВАТ КБ «Надра» від 05 жовтня 2006 року (а.с.
12) взагалі дати складання не містить,
зважаючи на те, що вказана виписка є
невід'ємною частиною договору.
Звертаючись до суду з позовною завою
ПАТ КБ «Надра» зауважив, що договір про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб з відповідачем укладений
23 січня 2008 року. Водночас, судом першої
інстанції не з'ясовано коли саме була
видана картка, про оформлення якої
відповідач звернувся до позивача в
своїй анкеті та коли закінчувався
строк її дії, відповідно не перевірив
чи сплив строк позовної давності до
заявлених позовних вимог.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд в порушення
ст. 303, 315 ЦПК України, не перевірив
належним чином доводів апеляційної
скарги відповідача, в ухвалі не
зазначив конкретні обставини і факти,
що спростовують такі доводи, зокрема,
щодо застосування строків позовної
давності до вказаних позовних вимог,
зауваживши лише, що договір діє до
повного виконання зобов'язання,
залишивши поза увагою положення ч. 5 ст.
256, 530 ЦК України не перевіривши строк
дії картки, залишив рішення суду
першої інстанції без змін.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом не встановлені,
судові рішення в частині визнання
договору дарування недійсним не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування із передачею справи в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 22 серпня
2012 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
від 22 серпня 2013 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І.
Наумчук