Справа № 358/499/14-ц Головуючий у І
інстанції Якутюк В.С.Провадження №
22-ц/780/4546/14 Доповідач у 2 інстанції
Березовенко Р.В.Категорія 26 08.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Воробйової Н.С., Верланова
С.М.,при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Богуславського районного
суду Київської області від 16 червня 2014
року за позовом публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
порушення відповідачем ОСОБА_5
договірних зобов'язань по сплаті
коштів за наданий йому кредит, що є
підставою для стягнення
заборгованості та суми по відсотках в
загальному розмірі 1 086 369,77 грн.
Оскільки відповідач ОСОБА_6 є
поручителем за даним кредитним
договором, вона, як солідарний боржник
також повинна відповідати за
невиконання кредитного договору.

Вподальшому позивач уточнив позовні
вимоги, збільшивши їх розмір, і просив
стягнути з відповідачів, як солідарних
боржників, заборгованість у розмірі 1
296 928,37 грн.

Рішенням Богуславського районного
суду Київської області від 16 червня 2014
року позовом ПАТ «Дельта банк»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь
ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 1296928,37 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
23 листопада 2007 року між ПАТ «Омега
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір №8-2706/1107/71-516, згідно
якого Банк надав Позичальнику кредитні
кошти у розмірі 81000 доларів США з
розрахунку 11,9% річних за користування
кредитом на строк з 23.11.2007 року по 23.11.2037
року з погашенням кредиту та відсотків.

Із копії договору поруки 270/1107/71-516-Р-1
від 30 грудня 2010 року вбачається, що між
ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 (поручитель) і
ОСОБА_5 був укладений договір поруки,
згідно якого поручитель зобов'язується
перед Банком відповідати за виконання
зобов'язань щодо повернення коштів,
наданих Банком Позичальнику згідно з
кредитними договором №2706/1107/71-516 від
23.11.2007 року.

Із розрахунку заборгованості по
кредиту та відсотках, відповідно до
кредитного договору видно, що станом на
15 травня 2014 року загальна
заборгованість по кредиту становить 1
296 928,37 грн. та складається з
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 1 072 295,12 грн. та заборгованості
по відсотках в розмірі 224 633,25 грн.

Відповідно до п. 6.1.4 Кредитного
договору, у випадку порушення
Позичальником своїх зобов'язань за цим
договором, у т.ч. у випадку невиконання
Позичальником умов п.3.8 або 3.9 або 6.1.2
цього договору, Банк має право вимагати
погашення заборгованості у повному
обсязі (суму кредиту, нарахованих
процентів, комісій, штрафних санкцій).

Із копії договору купівлі-продажу прав
вимоги від 25 травня 2012 року видно, що
ПАТ «Сведбанк» продав право вимоги ПАТ
«Дельта Банк» щодо повернення кредиту
ОСОБА_5 відповідно до кредитного
договору від 23 листопада 2007 року.

Враховуючи зазначене, ПAT «Дельта Банк»
набув права вимоги по кредитному
договору №2706/1107/71-516 від 23.11.2007 року.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
відповідач ОСОБА_5 від добровільного
повернення кредиту ухиляється, взяті
на себе зобов'язання по виплаті
кредитних коштів у строки визначені
кредитним договором не виконує, а
відповідач ОСОБА_6, як поручитель є
солідарним боржником, суд вважав за
необхідне стягнути з них на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором в повному обсязі.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у
зобов2язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступленням права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять усі права
первісного кредитора у зобов»язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Отже, оскільки позивач в
установленому законом порядку набув
права вимоги по кредитному договору
№2706/1107/71-516 від 23.11.2007 року, що
підтверджується витребуваними та
дослідженими у суді доказами, а саме:
договором купівлі - продажу прав вимоги
від 25.05.2012 року, укладеним між ПАТ
"Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк"; актом
приймання - передачі прав вимоги до
договору купівлі - продажу прав вимоги
від 25.05.2012 року, укладеним між ПАТ
"Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк"; додатком
№1 (перелік прав вимоги за кредитами) до
договору купівлі - продажу прав вимоги
від 25.05.2012 року, укладеним між ПАТ
"Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк";
договором купівлі - продажу прав вимоги
№5 від 14.08.2013 року, укладеним між ПАТ
"Омега Банк" та ПАТ "Дельта Банк";
актом приймання - передачі прав вимоги
до договору купівлі - продажу прав
вимоги №5 від 14.08.2013 року, укладеним між
ПАТ "Омега Банк" та ПАТ "Дельта Банк";
додатком №1 (перелік прав вимоги за
кредитами) до договору купівлі -
продажу прав вимоги №5 від 14.08.2013 року,
укладеним між ПАТ "Омега Банк" та ПАТ
"Дельта Банк", доводи апеляційної
скарги, щодо відсутності прав у
позивача на пред»явлення даного позову
є неспроможними і розцінюються
колегією суддів критично.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позов є
доведеним та обґрунтованим, висновки
суду першої інстанції викладені в
рішенні, відповідають вимогам закону
та обставинам справи, а тому заочне
рішення суду першої інстанції ухвалене
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, і не може бути
скасоване на підставі доводів
викладених в апеляційній скарзі.

Однак, як вбачається з резолютивної
частини рішення суду першої інстанції,
суд ухвалюючи своє рішення помилково
не зазначив, що заборогованість
підлягає стягненню з відповідачів у
солідарному порядку.

Зазначений недолік, на думку колегії
суддів, слід усунути шляхом зміни
рішення, відповідно до ст. 309 ЦПК
України, з викладенням його
резолютивної частини іншим чином.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду
Київської області від 16 червня 2014 року -
змінити, виклавши резолютивну частину
наступним чином:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) та ОСОБА_6
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
солідарно на користь публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1 296 928,37 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 654 грн., а всього 1
300 582,37 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С. Воробйова

С.М. Верланов