Справа № 1308/1561/12
Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський
Провадження № 22-ц/783/4357/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої судді -
Копняк С.М.

суддів -
Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.

при секретарі -
Матяш С.І.

з участю представника позивача -
Дмитренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Жовківського
районного суду Львівської області від
08 серпня 2012 року у справі за позовом ПАТ
"Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача ТзОВ
"Ганна" про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду
позов задоволено повністю.
Заборгованість за Кредитним договором
№080908-КЛ від 08.09.2008р. в сумі 743767,53 грн. на
користь ПАТ "Банк Кредит Дніпро"
стягнуто:

- солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3;

- за рахунок звернення стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
від 12.09.2008р. №120908-1, посвідченим
приватним нотаріусом Жовківського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим №2093, а саме: житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 позначений у технічній
документації літерою "А-2", загальною
площею 94,5 кв.м., що складається із 3
житлових кімнат, площею 44,7 кв.м,
коридору, ванної, туалету, кухні,
гаража, примикаючими до будинку
спорудами, позначеними у технічній
документації за планом земельної
ділянки як «№1-№3,1»; земельну ділянку,
площею 0,0498 га, яка знаходиться у
АДРЕСА_1 (кадастровий №:01:015:0044),
цільове призначення земельної ділянки:
будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель, шляхом реалізації ПАТ "Банк
Кредит Дніпро" предмета іпотеки із
застосуванням процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону
України від 5 червня 2003 року №898-IV "Про
іпотеку", - продаж ПАТ "Банк Кредит
Дніпро" предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві за ціною, визначеною
суб'єктом оціночної діяльності
-суб'єктом господарювання, який
здійснює свою діяльність відповідно до
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна на дату продажу.

Наділено ПАТ "Банк Кредит Дніпро"
повноваженнями на отримання в органах
державної влади та місцевого
самоврядування, а також інших
підприємствах, установах та
організаціях, незалежно від їх
підпорядкування, форм власності,
галузевої належності та відомчого
підпорядкування, витягів, довідок,
висновків, звітів, інших документів,
необхідних для здійснення продажу
предмета іпотеки за іпотечним
договором від 12.09.2008р. №120908-1,
посвідченим приватним нотаріусом
Жовківського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 за реєстровим №2093, а
саме: житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
позначений у технічній документації
літерою "А-2", загальною площею 94,5 кв.м.,
що складається із 3 житлових кімнат,
площею 44,7 кв.м, коридору, ванної,
туалету, кухні, гаража, з примикаючими
до будинку спорудами, позначеними у
технічній документації за планом
земельної ділянки як «№1-№3,1»;
земельної ділянки, площею 0,0498 га
гектара, яка знаходиться у АДРЕСА_1
(кадастровий №:01:015:0044), цільове
призначення земельної ділянки:
будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель, у зв'язку з чим підписувати
заяви, клопотання та інші документи,
визначені законодавством, подавати їх
за належністю.

Предмет іпотеки за іпотечним договором
від 12.09.2008 р. №120908-1, а саме: житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 а також земельну ділянку,
площею 0,0498 га гектара, яка знаходиться
у АДРЕСА_1 (кадастровий №:01:015:0044),
на період до його реалізації передати в
управління ПАТ "Банк Кредит Дніпро" із
спрямуванням доходів, отриманих від
управління предметом іпотеки, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №080908-КЛ від
08.09.2008р. в сумі 743767,53 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив відповідач
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі покликається на
те, що ухвалене рішення є незаконним та
підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції не
звернув увагу на ту обставину, що
моментом погашення кредитної
заборгованості в повному обсязі згідно
кредитного договору є 07 вересня 2011 року
- остаточна дата повернення кредиту, а
позовна заява про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором,
пред»явлена банком до поручителів
тільки 11 травня 2012 року, тобто після
спливу шестимісячного строку. На думку
апелянта, за таких обставин, порука
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 припинилася на
підставі ч.4 ст.559 ЦК України, тому
позовні вимоги до поручителів не
підлягали до задоволення.

Крім того, судом порушено приписи ЗУ
«Про іпотеку», оскільки суд в своєму
рішенні не вказав а ні загального
розміру вимог, а ні його складових, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки. Зазначене є
грубим порушенням прав іпотекодавця за
договором та створює можливості для
зловживання банком під час реалізації
предмета іпотеки.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим,
що суд при вирішенні таких спорів має
врахувати приписи ч.4 ст. 559, ст. 526 ЦК
України, а також п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 20.03.2013 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних договорів».

Просить заочне рішення Жовківського
районного суду Львівської області від
08 серпня 2012 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_5
та ОСОБА_3 не з»явилися, хоча належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи. Колегія суддів
вважає за можливе провести розгляд
справи у відсутності осіб, що не
з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача Дмитренка В.П., в
заперечення мотивів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів прийшла до висновку про
відхилення такої з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту
міститься в ст.16 ЦК України

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення відповідає даним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

На підставі ст. ст.10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Обставини визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

У статті 1054 ЦК України зазначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов"язується
надати грошові кошти позичальнику у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити відсотки, розмір та порядок
отримання яких встановлюється
договором або законодавством.

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено,
що якщо в зобов"язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню в цей строк. У разі порушення
зобов"язання, настають правові
наслідки, зокрема, сплата неустойки
(пені).

У відповідності до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов"язаний сплачувати
проценти, розмір яких встановлюється
договором, законом або іншими актами
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року
між ТзОВ "Ганна" та Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк "Кредит-Дніпро", правонаступником
якого є Публічне акціонерне
товариством "Банк Кредит Дніпро", було
укладено Кредитний договір, згідно з
п.п. 1.1., 2.5., 3.4.3., якого для ТзОВ "Ганна"
для ведення статутної діяльності, в
тому числі для поповнення обігових
коштів, було відкрито ПАТ "Банк Кредит
Дніпро" не відновлювальну кредитну
лінію на загальну суму 650 000,00 грн., а
ТзОВ "Ганна" зобов'язувалося повернути
кредити не пізніше 07 вересня 2011 року та
сплатити проценти за користування
кредитами в розмірі 22 % річних.

Також встановлено, що виконання
зобов'язання за Кредитним договором
забезпечено неустойкою, порукою та
іпотекою (заставою нерухомого майна).

Для забезпечення виконання умов
Кредитного договору між Банком та
ОСОБА_5, а також із ОСОБА_3 були укладені
договори поруки від 08.09.2008р. №080908-П, та
від 08.09.2008р. №080908-П/1, згідно яких
останні поручилися перед Банком за
належне виконання ТзОВ "Ганна" перед
Банком в повному обсязі усіх обов'язків
ТзОВ "Ганна", що виникли з Кредитного
договору.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із того, що позичальник
ТзОВ "Ганна" умов кредитного договору
не виконував, що зумовило виникнення
заборгованості на суму 743767,53 грн., яку
стягнув солідарно із поручителів.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду.

Так, заборгованість позичальника ТзОВ
"Ганна" перед Банком стверджується
розрахунком заборгованості, а також
рішенням господарського суду
Львівської області №5015/5485/11 від 13.10.2011
року, яке набрало законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов кредитного договору та
договорів поруки відповідачам були
надіслані повідомлення-вимоги про
усунення порушення основного
зобов"язання, проте такі відповідачами
виконані не були.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов"язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов"язання боржником.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов"язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Тому колегія суддів важає правильним
висновок суду про покладення обов"язку
по сплаті боргу солідарно обома
відповідачами, які виступають
поручителями.

Крім того, кредитний договір
забезпечений договором іпотеки.

Згідно з іпотечним договором від 12.09.2008
р. №120908-1, укладеним між банком та
ОСОБА_5, посвідченим приватним
нотаріусом Жовківського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 за
реєстровим №2093, ОСОБА_5 для
забезпечення належного виконання ТзОВ
"Ганна" перед банком зобов'язань за
кредитним договором передав банку в
іпотеку наступне нерухоме майно:
житловий будинок, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, позначений у
технічній документації літерою "А-2",
загальною площею 94,5 кв.м., що
складається із 3 житлових кімнат,
площею 44,7 кв.м, коридору, ванної,
туалету, кухні, гаража, з примикаючими
до будинку спорудами, позначеними у
технічній документації за планом
земельної ділянки як «№1-№3,1»; земельну
ділянку, площею 0,0498 га гектара, яка
знаходиться у АДРЕСА_1 (кадастровий
№:01:015:0044), цільове призначення
земельної ділянки: будівництво та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель.

Крім того, банк повідомляв ОСОБА_3
про порушення умов кредитного договору
та умов іпотечного договору та
попереджав, що у випадку невиконання
ним зобов'язань за кредитним договором
у тридцятиденний строк від дати
отримання цього повідомлення банком
буде звернуто стягнення на предмет
іпотеки, однак таке повідомлення
залишено ним без виконання.

Задовольняючи вимоги позивача про
звернення стягнення на майно, суд
першої інстанції покликався на
обов"язок належного виконання
зобов"язань, право банку задовольнити
свої вимоги шляхом звернення стягнення
на майно -предмет іпотеки, а відтак
прийшов до висновку про підставність
позовних вимог та їх задоволив.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Так відповідно до ст. ст. 526, 527 та 530 ЦК
України взяті на себе зобов"язання
повинні виконуватись належним чином в
установлений строк, відповідно до умов
договору.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", у разі невиконання
відповідачами основного зобов'язання
банк вправі задовольнити свої вимоги
по договору шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, що також вказано в
п. п.2.1.12 та 2.1.14 іпотечного договору №
120908-І.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" у разі задоволення позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рішенні суду зазначається спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення публічних торгів з
застосуванням процедури продажу за ч.І
ст.38 цього Закону, що передбачає право
банку на продаж предмета іпотеки
будь-якому покупцеві.

Враховуючи зазначені обставини, суд
першої інстанції вірно вирішив спір та
звернув стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів вважає, що розгляд
справи у відсутності відповідачів не
вплинув на законність та
обґрунтованість оскаржуваного
рішення.

Твердження апелянта ОСОБА_3 про те, що
розмір заборгованості є іншим, ніж
заявляв позивач, є голослівними та не
спростовані ним на підставі належних
та допустимих доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308,
313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 08 серпня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.