Номер справи 623/3922/14-ц
Номер провадження 2-о/623/85/2014
РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2014 року Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової
Т.Д.

за участю : секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Максименко Р.С.

розглянувши | в | судовому засіданні
цивільну | справу за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа: Ізюмський
районний сектор головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

в с т а н
о в и в :

06.10.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду с
заявою про встановлення факту
постійного проживання на території
України мотивуючи тим, що вона
народилася у селищі Зайцево
Микитівського району Донецької
області ІНФОРМАЦІЯ_2. Після закінчення
загальноосвітньої школи вона
переїхала в Дніпропетровську область,
де закінчила Новомосковський
радгосп-технікум. В 1970 році після
закінчення технікуму вона переїхала до
с. Калиново Борівського р-ну
Харківської області, влаштувалася на
роботу в радгосп, де працювала до 1980
року. С 1976 року стала жити громадським
шлюбом з ОСОБА_3. В 1980 році разом з
чоловіком переїхала на постійне місце
проживання в с. Червоний Оскіл
Ізюмського району Харківської області,
де проживала в придбаній ОСОБА_3 хаті по
АДРЕСА_1. До 1994 року працювала в
колгоспі «Червоний Оскіл» В 1994 році
отримала 2 групу інвалідності і пішла
на пенсію. Паспорт громадянки
колишнього СРСР загубила в 1990 році і до
теперішнього часу не може отримати
паспорта і підтвердити громадянства
України. Для того, щоб отримати паспорт
громадянина України вона вимушена
звертатись до суду про встановлення
факту постійного проживання на
території України станом на 24 серпня 1991
року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та
її представник - ОСОБА_4 заявлені вимоги
підтримали та просять їх задовольнити
у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
Ізюмського РС ГУДМС України в
Харківській області Липова Л. М.,не
заперечувала проти задоволення
заявленої вимоги.

Заслухавши пояснення заявника та її
представника, представника
заінтересованої особи, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлену вимогу необхідно
задовольнити в повному обсязі з
наступних підстав.

Заявник ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2
в селищі Зайцево Микитівського району
Донецької області, про що свідчить
копія свідоцтва про народження НОМЕР_1
виданого Зайцевським р/советом,
Микитівського району Донецької
області 27.03. 1973 року актовий запис №142
(а.с.5).

Відповідно до довідки начальника
СГІРФО Ізюмського МВ ГУМС України в
Харківській області майора міліції
Коничева Ю. О. 22.12.2011 року ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Зайцево
Микитівського району Донецької
області , станом на 24 серпня 1991 року
перебувала в громадянстві колишнього
СРСР та була документована паспортом
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року.(а.с.2)

Відповідно до довідки виконкому
Червонооскільської сільської ради №
02-24/668 від 25.06.2010 року ОСОБА_2 проживає
разом з ОСОБА_3 за однією адресою:
АДРЕСА_1 з 1980 року по теперішній час.
Ведуть спільне господарство. (а.с.4)

Згідно трудової книжки колгоспника №
НОМЕР_2 виданої на ім'я
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 05 червня 1980 року,
зроблені відповідні записи: 14.12.1990 року
вона прийнята в члени колгоспу
«»Червоний Оскіл» на посаду овочевода,
який знаходився в Ізюмському районі
Харківської області, 09.12.1996 року в КСП
«Червоний Оскіл » не працює з 01.10.1994
року по теперішній час у зв»язку з
призначенням ІІ групи. (а.с.6-7)

04.06.2000 року ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4
Пенсійний відділ Ізюмської районної
Державної адміністрації харківської
області видав посвідчення № 109034 по
призначенню пенсії по інвалідності ІІ
групи. (а.с.3)

Встановлення факту постійного
проживання на території України
необхідно заявнику для отримання
паспорту громадянина України.

Окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав, або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення, заява фізичної особи про
встановлення факту, що має юридичне
значення, подається до суду за місцем
її проживання.

Відповідно до ст.258 ЦПК України у заяві
фізичної особи про встановлення факту,
що має юридичне значення, повинно бути
зазначено який факт заявник просить
встановити та з якою метою, причини
неможливості одержання або
відновлення документів, що посвідчують
цей факт, докази, що підтверджують цей
факт.

Заявник просить суд встановити факт
постійного проживання на території
України з метою отримання паспорта
громадянина України відповідно до
ч.ч.1,2 ст.3 Закону України «Про
громадянство України».

У теперішній час підстави та порядок
встановлення належності і набуття
громадянства України, повноваження
органів державної влади, що беруть
участь у вирішенні питань громадянства
України, порядок оскарження рішень з
питань громадянства, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових і службових осіб
урегульовані Законом України «Про
громадянство України», Порядком
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженим Указом Президента
України від 27. 03. 2001 р. (з відповідними
змінами).

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону
України «Про громадянство України»
громадянами України є усі громадяни
колишнього СРСР, які на момент
проголошення незалежності України (24
серпня 1991 року) постійно проживали на
території України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини
першої цієї статті, є громадянами
України з 24 серпня 1991 року.

Так, згідно зі ст.8 Закону України «Про
громадянство України» особа, яка сама
чи хоча б один з її батьків, дід чи баба,
рідні (повнорідні та неповнорідні) брат
чи сестра, син чи дочка, онук чи онука
народилися або постійно проживали до 24
серпня 1991 року на території, яка стала
територією України відповідно до
Закону України «Про правонаступництво
України», або яка сама чи хоча б один з
її батьків, дід чи баба, рідні
(повнорідні та неповнорідні) брат чи
сестра народилися або постійно
проживали на інших територіях, що
входили на момент їх народження або під
час їх постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР), і є особою без
громадянства або іноземцем, який подав
зобов'язання припинити іноземне
громадянство, та подала заяву про
набуття громадянства України, а також
її неповнолітні діти реєструються
громадянами України. Іноземці, які є
громадянами (підданими) кількох держав,
подають зобов'язання припинити
громадянство всіх цих держав. Іноземці,
яким надано статус біженця в Україні чи
притулок в Україні, замість
зобов'язання припинити іноземне
громадянство подають декларацію про
відмову особи, якій надано статус
біженця в Україні чи притулок в
Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у
випадках, передбачених цією статтею, є
дата реєстрації набуття особою
громадянства України.

За положеннями Закону України «Про
громадянство України», Порядку
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженого Указом Президента
України від 27.03.2001 р. (з подальшими
змінами) для встановлення факту
належності до громадянства України за
п.п.1,2 ч.1 ст.ст.3,8, Закону України «Про
громадянство України» до відповідних
органів наряду з заявою фізичної особи
щодо громадянства за відсутності
підтверджуючих документів щодо
проживання на території України
надається рішення суду, яким
підтверджується факт постійного
проживання особи на території України
за станом на 24 серпня 1991 року чи 13
листопада 1991 року або факт постійного
проживання до 24 серпня 1991 року на
території, яка стала територією
України відповідно до Закону України
«Про правонаступництво України», або
яка сама чи хоча б один з її батьків, дід
чи баба, рідні (повнорідні та
неповнорідні) брат чи сестра
народилися або постійно проживали на
інших територіях, що входили на момент
їх народження або під час їх постійного
проживання до складу Української
Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР).

Суд вважає доведеним факт проживання
заявника на території України станом
на 24.08.1991 року, що є підставою для
визнання громадянства України з цієї
дати.

Оскільки заявник ОСОБА_2 звільнена від
сплати судового збору, як інвалід ІІ
групи судові витрати у справі
компенсуються за рахунок держави.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст.ст.1,2,3,8 Закону України «Про
громадянство України», Порядком
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженим Указом Президента
України від 27.03.2001р.,
ст.ст.10,11,15,57-61,208,212,215,218,223,256,258, 293,294,296 ЦПК
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити юридичний факт в тому, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка села
Зайцево Микитівського району
Донецької області, постійно проживала
на території України станом на 24 серпня
1991 року включно.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Ізюмський міськрайонний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Т. Д. Бєссонова