Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1754/14-ц

23 жовтня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківскої області

в складі: головуючого судді - Грещука
Р.П.

секретаря - Госедло
Л.І.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, яка належить на праві
власності та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

21.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, яка належить на праві
власності та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги ОСОБА_3 підтримав з
підстав, наведних в позовній заяві,
просить суд постановити рішення, яким
усунути перешкоди в корисуванні
земельною ділянкою, яка розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,15 га., кадастровий
номер :02:003:0034 та земельною
ділянкою, яка розташована в АДРЕСА_2,
площею 0,05 га., кадастровий номер
:02:003:0036 і належить позивачу ОСОБА_3
на праві власності, шляхом звільнення
відповідачкою ОСОБА_2 земельних
ділянок від насадженої картоплі та не
чинити інших перешкод в користуванні
земельними ділянками.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача
1050 грн. 00 коп. заподіяної матеріальної
шкоди, 1500 грн. спричиненої моральної
шкоди, а також 487 грн.20 коп. сплаченого
судового збору та 800 грн. за надання
правової допомоги.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні вимоги ОСОБА_3 не визнала.
Суду пояснила, що ОСОБА_3 обдурив її.
При укладанні договору дарування
земельних ділянок ОСОБА_3 обіцяв їй
допомагати по господарству,зокрема
відремонтувати будинок, сарай та
побудувати пивницю, однак після
підписання вказаних угод він перестав
з нею спілкуватися, ніякої допомоги не
надає. Вважає, що вона правомірно
відібрала в нього договори дарування
та користується його земельними
ділянками.

Просить суд відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні його позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачку, дослідивши
докази, надані сторонами на виконання
вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які
сторони вважають достатніми для
обгрунтування і заперечення своїх
позовних вимог, з'ясувавши фактичні
обставини справи, та, за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні обставин справи, прийшов
до висновку про необхідність
задоволення позову ОСОБА_3 частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому зазначеним кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
також доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що
12.03.2014р. ОСОБА_4, чоловік позивачки,
уклав з ОСОБА_3 договір дарування
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка), яка розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,15га. кадастровий номер
якої :02:003:0034. Даний договір
посвідчений нотаріально за №2-200 та
зареєстрований у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності номер
запису 4946196 від 12.03.2014р..

Також, 12.03.2014р. ОСОБА_4 уклав з позивачем
договір дарування земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства, яка розташована в
АДРЕСА_2, площею 0,05га. кадастровий номер
якої :02:003:0036. Даний договір
посвідчений нотаріально за №2-201 та
зареєстрований у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, номер
запису 4946544 від 12.03.2014р.

З'ясовано також, що 07.04.2014р. ОСОБА_2,
позивачка по справі, під приводом того,
що вона хоче ще раз прочитати договори,
які уклав її чоловік, разом з реєстрами
вирвала їх з рук позивача, який привіз
їх їй додому, заховала дані документи
в іншій кімнату свого будинку та
категорично відмовилася їх повернути.

В суді також достовірно доведено, що
після того як ОСОБА_2 неправомірно
забрала у позивача правовстановлюючі
документи на земельні ділянки, вона
самовільно виорала їх та посадила на
них картоплю, чим здійснює перешкоди в
користуванні земельними ділянками
ОСОБА_3

Вказані обставини підтверджується
актами обстеження від 23.04.2014р.,
складеними Делятинською селищною
радою, які долучені до матеріалів
справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності або
обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

Як видно з висновку ДІМ
Надвірнянського РВ УМВС від 25.04.2014 року
ОСОБА_2 відмовляється повернути
договори дарування на дві земельні
ділянки, які були подаровані ОСОБА_3 З
даного висновку також вбачається, що
ОСОБА_4 подарував позивачу вказані
земельні ділянки, але крім того, ОСОБА_3
ще й заплатив за землю ОСОБА_2 6500 дол.
США.

П.2 ст.386 ЦК України визначено, що
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Право власності позивача на земельні
ділянки підтверджується договорами
дарування та витягами з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності, копія
яких є в матеріалах справи.

Факт чинення перешкод в користуванні
земельною ділянкою ОСОБА_2 також
підтверджується поясненнями
представника позивача, не спростований
та не заперечується відповідачкою по
справі, яка в судовому засіданні
заявила, що й надалі має намір
користуватися земельними ділянками,
ОСОБА_3, оскільки вважає їх своїми.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволити позов ОСОБА_3 в частині
зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
усунути перешкоди в корисуванні
земельною ділянкою, яка розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,15 га. кадастровий
номер :02:003:0034 та земельною
ділянкою, яка розташована в АДРЕСА_2,
площею 0,05 га., кадастровий номер
:02:003:0036 і належить позивачу ОСОБА_3
на праві власності, шляхом звільнення
відповідачкою ОСОБА_2 земельних
ділянок від насадженої картоплі та не
чинити перешкоди в користуванні даними
земельними ділянками.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 виготовив дублікати договорів
та витягів про реєстрацію на що
витратив 1050 грн. 02 коп., що
підтверджується копіями квитанцій, які
долучені ним до матеріалів справи.

У відповідності до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи положення даної статті,
майнова шкода підлягає стягненню з
відповідачки.

Вимоги позивача щодо стягнення в його
користь з ОСОБА_2 1500 грн. моральної
шкоди, на переконання суду, підлягають
до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

З положень ст. 1167 ЦК України вбачається,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" із змінами та доповненнями,
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що позивач переніс
моральні страждання та переживання,
які пережив через протиправне
порушення своїх прав як власника, а
саме він позбавлений можливості
володіти та користуватися своїми
земельними ділянками, на одній з яких
планував розпочати будівництво, а
другу використовувати для
сільськогосподарських потреб. Також
ОСОБА_3 змушений був додатково
витрачати свій час та кошти для
відновлення правовстановлюючих
документів, звертатися у селищну раду
та інші інстанції.

Однак, визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди в даному випадку, суд
керується засадами розумності,
виваженості та справедливості, а тому
вважає, що розмір моральної шкоди слід
зменшити та стягнути з відповідачки
на користь позивача 500 грн. моральної
шкоди.

Також згідно ст.88 ЦПК України з
відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути на
користь ОСОБА_3 487 грн.20 коп. сплаченого
судового збору та 800 грн. за надання
правової допомоги.

На підставі ст.ст.3, 15, 16,23, 325, 321 п.1, 386 п.2,
391,1166, 1167 ЦК України, ст 152 ч.2 ЗК України
та керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 57, 60, 208, 209,
212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, яка належить позивачу на
праві власності та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
задоволити частково.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
усунути перешкоди в корисуванні
земельною ділянкою, яка розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,15 га. кадастровий
номер :02:003:0034 та земельною
ділянкою, яка розташована в АДРЕСА_2,
площею 0,05 га., кадастровий номер
:02:003:0036 і належить позивачу ОСОБА_3
на праві власності, шляхом звільнення
відповідачкою ОСОБА_2 земельних
ділянок від насадженої картоплі та не
чинити перешкоди в користуванні даними
земельними ділянками.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1050
грн. 00 коп. заподіяної матеріальної
шкоди, 500 грн. спричиненої моральної
шкоди, а також 487 грн.20 коп. сплаченого
судового збору та 800 грн. за надання
правової допомоги, всього 2837 грн. 20 коп.

Врешті вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Грещук Р.П.

Повний текст рішення
виготовлено 28.10.2014 року