Справа № 128/4118/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

27 жовтня 2014 року

Вінницький районний суд Вінницької
області

в складі : головуючого судді: Мотрука
М.В.,

при секретарі: Тихолаз Т.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за
участю третьої особи: Управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області, про визнання особи
такою, втратила право користування
жилим приміщенням та зняття з
реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, за участю третьої
особи: Управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області, про визнання особи
такою, втратила право користування
жилим приміщенням та зняття з
реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим,
що позивач є власником квартири
АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується
свідоцтвом про право власності №67, від
28.08.2009 року.

Також у вищезазначеній квартирі
зареєстрована відповідач без будь-яких
на те правових підстав, що перешкоджає
законному праву в повній мірі
користуватися, розпоряджатися та
володіти належним мені майном.
Будь-яких усних чи письмових
домовленостей між позивачем та
відповідачем стосовно її проживання у
належній квартирі не існує. Відповідач
не є родичем ОСОБА_1 та ніколи не була
членом його сім'ї.

Відповідач на даний час прописана
(зареєстрована) за вищевказаною
адресою, хоча фактично, з дня отримання
позивачем свідоцтва на право власності
по даний час в зазначеній квартирі не
проживає та не з'являється.

Перешкод в користуванні жилим
приміщенням ОСОБА_1 відповідачу ніяким
чином не чинив. Вона добровільно
визначила собі інше місце проживання,
яке позивачу на разі не відоме, і
спірним жилим приміщенням не
користується вже понад 4 роки.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України«... кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності. ...
Право приватної власності є
непорушним.»

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України
визначено, що саме власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Підставами
припинення права власності, зокрема, є
відчуження власником свого майна, (ст.
346 ЦК України).

Також згідно ст.150 Житлового кодексу
Української РСР, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

В свою чергу відповідач, яка не
проживає за адресою: квартира АДРЕСА_1,
втратила право на користування
квартирою, внаслідок її відсутності
без поважних причин понад чотири роки.

Оскільки, за вищевказаною адресою
відповідач не проживає, виникають
проблеми зі сплатою надмірних
комунальних послуг, які не надаються,
але нараховуються за них, чим
об'єктивно порушуються права позивача.

Тому позивач змушений звернутись до
суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_3 не
з`явилися, надали суду заяву, в якій
просять справу розглянути в їх
відсутність, позовні вимоги
підтримують, просять їх задовольнити.

З опублікуванням оголошення про
виклик в газеті «Вінниччина» за №77 (22919)
від 03.10.2014 року ОСОБА_2 вважається
повідомлена про час і місце розгляду
справи. Відповідач, будучи викликаним в
судове засідання через засоби масової
інформації - оголошення в пресі в
судове засідання не з'явився, не
повідомивши суд про причини своєї
неявки. За таких обставин, суд вважає за
можливе вирішити справу у відсутність
належним чином повідомленого
відповідача.

Представник третьої особи: Управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області в судове засідання
не з'явився, надав суду заяву, в якій
просить розглянути справу у його
відсутність, позов визнає повністю,
проти задоволення позовних вимог не
заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Суд, оцінивши матеріали страви та
дослідивши представлені докази, вважає
за можливе справу розглянути за
відсутності належним чином
повідомленого відповідача, а позовні
вимоги задоволити, оскільки вони крім
вимог позивача, які ніким не
спростовані, підтверджуються
письмовими доказами, а саме: копією
свідоцтва про право власності №67, від
28.08.2009 року, яке знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 від 26.06.2009
року (а.с. 10); копією технічного паспорта
від 17.03.2008 року (а.с. 5-7); копією
посвідчення ОСОБА_1, згідно якого
підтверджується що він інвалід другої
групи, серія НОМЕР_2 від 28 липня 2006 року
(а.с. 9) та газетою «Вінничина» за №77 (22919)
від 03.10.2014 року.

Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом 7 днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
вбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим зміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного
кодексу України, особа втрачає право на
користування житлом, у разі його
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Також варто зазначити, що згідно ст. 71
Житлового кодексу Української РСР
відповідач втратив право користування
жилим приміщенням, так як відсутній за
місцем проживання та прописки понад
шість місяців.

Згідно п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя" віл 1 листопада
1996 року № 9, - наявність чи відсутність
прописки самі по собі не можуть бути
підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому.

В силу ч.2 ст.2 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» -
реєстрація місця проживання особи не
може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Крім цього, будучи зареєстрованою в
будинку (квартирі) і не проживаючи там,
відповідач порушує ст.ст. 6,7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», відповідно до яких, -
громадяни України, зобов'язані
протягом десяти днів після прибуття до
нового місця проживання зареєструвати
місце проживання.

Згідно п.9, 10 ст. 110 ЦПК України позови до
відповідача, місце проживання якого
невідоме, пред'являються за
місцезнаходженням майна відповідача
чи за місцем його перебування або за
останнім відомим місцем проживання
відповідача чи постійного його заняття
(роботи).

Оцінивши в сукупності представлені
докази, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та доведеними
повністю, а тому вони підлягають
задоволенню в повному обсязі в
підтриманих позивачем межах.

Також підлягають до стягнення з
відповідача на користь позивача
витрати по оплаті за правову допомогу в
розмірі 500 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11,
60, 79, 109, 116, 118-120, 154, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1,
паспорт: серія НОМЕР_3, виданий
Вінницьким РВ УМВС України у
Вінницькій області 17.05.2001 року), такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1, та зняти її з реєстраційного
обліку в зазначеній квартирі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через суд першої інстанції. Апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: