У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 05 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
Щорського районного суду
Чернігівської області в інтересах
ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_6, про
позбавлення батьківських прав.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим,
що вона перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2004
року. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем було
розірвано 08 листопада 2010 року. Після
розірвання шлюбу донька залишилась
проживати з матір`ю та перебуває на
повному її утриманні. Відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини, не сприяє її фізичному та
духовному розвитку, не цікавиться її
життям. Аліменти на утримання доньки
сплачує не в повному обсязі, а тому
звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням Щорського районного суду
Чернігівської області від 05
травня 2014 року позов задоволено.
Позбавлено батьківських прав ОСОБА_6
відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 05 червня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про відмову
в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_4,, не погоджуючись з даним
судовим рішенням апеляційної
інстанції подала касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, просить його
скасувати, та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальних частинах оскаржуваних
рішень.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позовних, у зв'язку з чим
правильно скасував рішення місцевого
суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, апеляційний суд обґрунтовано
виходив із того, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а матеріали
справи не містять безспірних доказів,
які б свідчили про ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дитини,
винної поведінки відповідача у
свідомому нехтуванні своїми
обов'язками. Крім того, відповідач
вчасно сплачує аліменти та не має
заборгованості, виявляє бажання до
спілкування з дитиною, у зв'язку з чим
звертався з заявою до органу опіки та
піклування про визначення часу та
місця спілкування з дитиною. Отже,
відсутні підстави для позбавлення
ОСОБА_6 батьківських прав.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 05 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук