У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А.,
Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Приватного підприємства «Зільник» про
усунення перешкод у користуванні
нежитловим приміщенням, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 03 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, в якому зазначала, що їй
на праві власності належать приміщення

АДРЕСА_1, загальною площею 501,3 кв. м.

30 квітня 2013 року зазначені приміщенні
були продані їй за договором
купівлі-продажу, згідно з умовами якого
Приватне підприємство «Зільник» (далі -
ПП «Зільник») зобов'язався звільнити
нежитлові приміщення для вільного і
безперешкодного користування. Однак,
свої обов'язки за договором
купівлі-продажу відповідач не виконав,
чим порушє її права, як власника, на
користування та володіння
приміщеннями лівого крила четвертого
поверху будівлі, що знаходиться
АДРЕСА_1

Уточнивши позовні вимоги, просила
усунути перешкоди у користуванні
належним ОСОБА_4 нежитловим
приміщенням

АДРЕСА_1, позначеним на плані літерами
№ 137−?141, 141А, 167−?186, загальною площею 501,3
кв. м, зобов'язавши ПП «Зільник»
звільнити вказане приміщення шляхом
примусового їх виселення.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 22 липня

2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ПП «Зільник» усунути
перешкоди ОСОБА_4 у користуванні
належним їй нежитловим приміщенням
(лівим крилом) четвертого поверху
АДРЕСА_1, позначеним на плані літерами
№ 137−?141, 141А, 167−?186, загальною площею 501,3
кв. м.

Додатковим рішенням Личаківського
районного суду м. Львова

від 03 жовтня 2013 року резолютивну
частину рішення суду першої інстанції
від 22 липня 2013 року викладено в такій
редакції:

Позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ПП «Зільник» усунути
перешкоди ОСОБА_4 у користуванні
належним їй нежитловим приміщенням
(лівим крилом) четвертого поверху
АДРЕСА_1, позначеним на плані літерами
№ 137−?141, 141A, 167−?186, загальною площею 501,3
кв. м, шляхом його звільнення.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 03 червня 2014 року прийнято
відмову ОСОБА_4 від позову до ПП
«Зільник».

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 22 липня

2013 року скасовано. Провадження у справі
закрито.

Допущено поворот виконання рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 22 липня 2013 року.

Зобов'язано ОСОБА_4 та інших осіб, що
займають приміщення (ліве крило)
четвертого поверху АДРЕСА_1, позначені
на плані літерами № 137−?141, 141A, 167−?186,
загальною площею 501,3 кв. м, усунути
перешкоди ПП «ПДН-1» шляхом їх
виселення та звільнення нежитлового
приміщення (лівого крила) четвертого
поверху АДРЕСА_1, позначеного на плані
літерами № 137−?141, 141А, 167−?186, загальною
площею 501,3 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати ухвалу апеляційної
інстанції у частині повороту виконання
рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 22 липня

2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Рішення виконано шляхом звільнення
приміщення ПП «ПДН-1» та опису й арешту
майна підприємства та майна
суборендаторів.

У червні 2014 року ОСОБА_4 подала до
апеляційного суду Рівненської області
заяву про відмову від позову, в якій
зазначала, що приміщення нею, як
власником, надані в оренду іншій особі
на підставі договору оренди, який ніким
не оспорюваний та є чинним.

Закриваючи провадження у справі та
допускаючи поворот виконання рішення
суду першої інстанції, суд апеляційної
інстанції обґрунтовано зробив
висновок про те, що право відмови від
позову позивачу гарантоване ст. 306 ЦПК
України, не порушує будь-чиїх
інтересів. Крім того, відповідно до ст.
380 ЦПК України, якщо рішення після його
виконання скасовано і справу повернено
на новий розгляд, а при новому розгляді
справи в позові відмовлено або позовні
вимоги задоволено в меншому розмірі,
або провадження у справі закрито чи
заяву залишено без розгляду, суд,
ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати
позивача повернути відповідачеві
безпідставно стягнене з нього за
скасованим рішенням. Зазначені вимоги
виконані апеляційним судом.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а ухвалу суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 03 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А.,
Євтушенко О.І.