Провадження № 6/127/1730/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Вінницький
міський суд Вінницької області

у складі головуючого – судді Овсюка
Є.М.

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, звернувся
до суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України, мотивуючи
подання тим, що на виконанні у
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження за
№42593877 з примусового виконання
виконавчого документу за №212/2-а-12793/11
від 18.07.2013, виданого Вінницьким міським
судом Вінницької області, про
стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.
номер НОМЕР_1 на користь Управління
пенсійного фонду України в м. Вінниці
боргу в сумі 73287,80 грн. Державним
виконавцем Мазуром В.І. у відповідності
до Закону України «Про виконавче
провадження», 20.03.2014 винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
про що повідомлено боржника у
визначеному законодавством порядку. У
відповідності до вимог Закону боржнику
надано строк для самостійного
виконання рішення до 26.03.2014р. Однак,
боржником у строк, наданий для
самостійного виконання, рішення не
виконано. Державним виконавцем було
вжито наступні заходи примусового
виконання рішень, що підтверджують
повноту вчинення виконавчих дій, а
саме: 20.03.2014 р. державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. 31.03.2014 р. Державною
податковою службою України надано
відомості про відсутність місця роботи
боржника. 31.03.2014р. Державною податковою
службою України надано відомості про
відсутність рахунків у боржника.
23.04.2014р. до відділу надійшло
повідомлення з УДАІ УМВС України у
Вінницькій області про відсутність у
ОСОБА_1 транспортних засобів. 21.10.2014р.
сформовано інформаційну довідку з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно згідно якої за
боржником не зареєстровано нерухомого
майна. Наведене змусило державного
виконавця звернутись до суду з даним
поданням.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, в поданні
просить суд справу розглянути у його
відсутності.

Розглянувши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що подання є
необгрунтованим та задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, державний
виконавець має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено
обов'язок кожної із сторін доводити ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що можливість
застосування обмеження права особи
існує лише у випадку якщо є належні та
допустимі докази умисної
недобросовісної і протиправної
поведінки боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи
спрямованої на невиконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Оскільки в матеріалах подання немає
жодних доказів, які б свідчили про те,
що боржник, незважаючи на прийняті
державним виконавцем заходи, умисно
ухиляється від виконання зобов'язань,
то суд приходить до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити
через недоведеність його вимог. Крім
того, в матеріалах подання немає
доказів того, що боржник належним
чином повідомлявся про необхідність
з'явитися до державного виконавця, що
державним виконавцем вжито заходів
щодо розшуку боржника.

Наявність заборгованості як такої не
свідчить про умисне ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням та не є підставою для
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України. Отже, до суду не надано
жодних доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник умисно ухиляється
від виконання зобов'язань та що він
може виїхати за межі України, не
виконавши вказаних зобов’язань.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в’їзду в Україну громадян
України», ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України -
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області.

СУДДЯ: