У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів:
Висоцької В.С., Колодійчука
В.М.,

Олійник А.С., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди у порядку регресу,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 11 березня
2013 року, ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 липня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року Моторне (транспортне)
страхове бюро України (далі - МТСБУ)
звернулося до суду з указаним позовом,
просило стягнути з ОСОБА_3 майнову
шкоду у розмірі 5 541 грн 67 коп. та судові
витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 18
березня 2009 року з вини ОСОБА_3 сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої пошкоджено автомобіль
марки «ДЕУ Ланос», реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6 На момент
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 застрахована не була. 29 липня 2009
року МТСБУ виплатило потерпілому кошти
у розмірі 5 071 грн 67 коп. та витрати
аварійного комісара у розмірі 470 грн.

Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 11
березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 липня 2013
року, позов МТСБУ до ОСОБА_3 задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь МТСБУ
страхове відшкодування у порядку
регресу у розмірі 5 071 грн 67 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_5 просить скасувати судові
рішення у справі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 18 березня 2009
року з вини ОСОБА_3, який керував
автомобілем «ВАЗ-211540», державний
номерний знак НОМЕР_2, сталась
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), внаслідок якої було пошкоджено
належний ОСОБА_4 автомобіль
«ДЕУ-Ланос», державний номерний знак
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6

На час вчинення ДТП у водія ОСОБА_3 був
відсутній поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Внаслідок ДТП власнику автомобіля
«ДЕУ-Ланос», державний номерний знак
НОМЕР_1, було завдано майнову шкоду у
розмірі 6 086 грн 01 коп.

29 липня 2009 року МТСБУ виплачено ОСОБА_6 5
071 грн 67 коп.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_3
має відшкодувати МТСБУ сплачені
грошові кошти у порядку регресу, а
також судові витрати.

Апеляційний суд погодився із
висновками суду першої інстанції та
залишив ухвалене ним рішення без змін.

Як вбачається із матеріалів справи,
судові засіданні в апеляційному суді
було призначено на 4 червня 2013 року, 26
червня 2013 року, 16 липня 2013 року.

Конверт із судовою повісткою на 16 липня
2013 року, яку було направлено ОСОБА_3 за
вказаною ним у апеляційній скарзі
адресою (с. П'ятихатки, Маловисківський
район, Кіровоградська область), було
повернуто до апеляційного суду із
відміткою «за даною адресою не
проживає».

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд дійшов
висновку, що за вказаних обставин
відповідача ОСОБА_3 належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
справи.

Із таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна з огляду на таке.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
від 4 листопада 1950 року (далі -
Конвенція) визначено, що кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

У п. 22 рішення у справі «Сокуренко і
Стригун проти України» від 20 липня 2006
року Європейський Суд зазначив, що
стаття 6 Конвенції не зобов'язує держав
- учасників Конвенції створювати
апеляційні чи касаційні суди. Однак
там, де такі суди існують, необхідно
дотримуватись гарантій, визначених у
статті 6.

У справі «Стрижак проти України»
Європейський суд з прав людини
констатував наявність у заявника права
надавати свої аргументи під час
публічного слухання справи,
недотримання якого було кваліфіковано
як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції
з огляду на відмову повідомити
заявника про дату та час слухання у цій
справі.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними. Неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Згідно із ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 74 ЦПК України
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик. Судові повістки
про виклик у суд надсилаються особам,
які беруть участь у справі. Судова
повістка про виклик повинна бути
вручена з таким розрахунком, щоб особи,
які викликаються, мали достатньо часу
для явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді справи, але не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання. Судова повістка разом із
розпискою, а у випадках, встановлених
цим Кодексом, разом з копіями
відповідних документів надсилається
поштою рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною чи іншою
особою, яка бере участь у справі. У разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх адреси,
судова повістка надсилається фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України
судові повістки, адресовані фізичним
особам, вручаються їм під розписку.
Розписка про одержання судової
повістки з поміткою про дату вручення в
той самий день особами, які її вручали,
повертається до суду.

У матеріалах справи є відомості про
такі адреси відповідача ОСОБА_3, а саме:
АДРЕСА_1 (а.с. 30); АДРЕСА_2 (а.с. 175); АДРЕСА_3
(а.с. 95).

У зв'язку з неналежним повідомленням
ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи
26 червня 2013 року, апеляційний суд
відклав розгляд справи на 12 год. 00 хв. 16
липня 2013 року (а.с. 215).

Проте апеляційний суд не надіслав
судову повістку відповідачу ОСОБА_3 на
усі відомі суду поштові адреси, отже, не
вжив усіх необхідних заходів для
належного його повідомлення про час та
місце розгляду справи.

З огляду на викладене, всупереч статті 6
Конвенції апеляційним судом не було
забезпечено справедливої судової
процедури.

За таких обставин, ухвала апеляційного
суду не може вважатись законною та
підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 липня 2013
року скасувати та направити справу на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

О.С. Ткачук

Судді:

В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

А.С. Олійник

О.В. Умнова