У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа −? ОСОБА_6, про поділ
майна подружжя, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 15 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що з 21
серпня 1999 року по 05 лютого 2013 року він
та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, в
якому за спільні кошти на земельній
ділянці площею 1000 кв. м по АДРЕСА_1, що
подарована його матір'ю відповідачці у
спільну власність з дружиною його
брата ОСОБА_6 на підставі договору
дарування від 02 квітня 2008 року,
побудовано Ѕ частини двоквартирного
житлового будинку загальною площею 72,6
кв. м.

Вказував, що до моменту розірвання
шлюбу з відповідачкою було завершено
проведення основних будівельних робіт
з його спорудження, проте
оздоблювальні роботи не закінчені і
будинок у експлуатацію не введений.

Просив поділити між ним та ОСОБА_5
спільне майно, визнавши за ним право
власності на Ѕ частини будівельних
матеріалів, що використані при
будівництві квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 15 травня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 10 липня 2014 року, позов
задоволено. Визнано спільною власністю
подружжя будівельні матеріали,
використані при будівництві квартири
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частини будівельних
матеріалів, використаних при
будівництві квартири АДРЕСА_1
загальною вартістю 162 156 грн відповідно
до переліку будівельних матеріалів,
згідно з висновком експерта
будівельно-технічної експертизи від 28
лютого 2014 року № 160/013. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що з 21 серпня 1999
року по 05 лютого 2013 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 перебували у шлюбі (а.с. 4).

На підставі нотаріально посвідченого
договору дарування від 02 квітня 2008 року
мати позивача ОСОБА_8 подарувала
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельні ділянки
площею 0,10 га та 0,1774 га по АДРЕСА_1 по Ѕ
частини кожній (а.с. 22).

Рішенням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 25
вересня 2008 року № 1130 ОСОБА_5 та ОСОБА_6
надано дозвіл на будівництво
двоквартирного житлового будинку на
вказаних земельних ділянках (а.с. 5).

Відповідно до наданого дозволу
отримано архітектурно-планувальне
завдання від 27 вересня 2008 року № 195 та
розпочато будівництво житлового
будинку (а.с. 6−?10).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України
сторони вважаються власниками
будівельних матеріалів, які були
використані в процесі будівництва
вказаного будинку.

Оскільки до моменту розірвання шлюбу
сторони завершили проведення основних
будівельних робіт зі спорудження
будинку, оздоблювальні роботи не
завершені і в експлуатацію вказаний
будинок не прийнятий, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, правильно дійшов
висновку про визнання права власності
за позивачем на Ѕ частини
будівельних матеріалів.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 15 травня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 10 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Нагорняк В.А.,
Писана Т.О.