Справа № 522/8586/14-ц
Провадження № 2о/522/188/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року Суддя
Приморського районного суду міста
Одеси Чернявська Л.М., розглянувши
матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована
особа Управління Держземагенства у
м.Одесі Одеської області про
встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про
встановлення юридичного факту. Заявник
просить встановити факт, що ій належить
на праві приватної власності земельна
ділянка для ведення садівництва за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0414 га, згідно
державного акту на право власності на
землю серії ІV-ОД № 051385 від 28.03.1999 року.

Заявник посилається на те, що згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІV-ОД № 051385,
виданого 28.03.1999 року виконкомом
Одеської міської ради та
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 2014, ій, ОСОБА_2
належить земельна ділянка площею 0,0461
га, за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим
призначенням - для ведення садівництва.
З метою отримання кадастрового номеру
нею була замовлена технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі. 14 серпня 2013 року після
геодезичних вимірів та камеральної
обробки даних було встановлено, що
фактична площа земельної ділянки
складає 0,0414 га.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 23.05.2001 року № 6 -рп/2001 (справа
№ 1-17/2001) правосуддя в Україні
здійснюється шляхом розгляду та
вирішення справ по спорах відповідно
до процесуального законодавства
України.

Розглянув матеріали справи та вимоги
за захистом яких, заявник звернувся до
суду в порядку окремого провадження,
вважаю що вимоги про встановлення
факту, що має юридичне значення, а саме
про встановлення юридичного факту не
підлягають розгляду в порядку глави 1
розділу IV ЦПК України.

В силу ч.1 ст.234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається із наданих суду
документів, а саме Державного акту на
право приватної власності на землю від
28 березня 1999 року, що виданий на
підставі рішення виконкому Одеської
міської Ради народних депутатів від 01
липня 1998 року № 586 ОСОБА_2 передана у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,0461 гектарів в межах згідно з
планом.

Між тим, ОСОБА_1 обґрунтовує своє
звернення до суду з вимогами про
встановлення факту належності
земельної ділянки площею 0,0414 га за
адресою: АДРЕСА_1 замість 0,0461 га, що має
юридичне значення, з метою отримання
кадастрового номеру на земельну
ділянку.

Отже, ставиться питання щодо внесення
змін до правовстановлюючих документів
на зазначену земельну ділянку.

Згідно до частини 1 статті 12 Земельного
кодексу України до повноважень міських
рад в галузі земельних відносин на
території міста належить
розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок,
вирішення земельних спорів та інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
місцеве самоврядування» право
власності на земельну ділянку і особи
може виникнути лише після прийняття
уповноваженим органом відповідного
рішення на пленарному засіданні сесії.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України
передбачений перелік юридичних фактів,
які можуть бути встановлені у судовому
порядку. Встановлення у судовому
порядку фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, не зазначених у ч.1 ст. 256 ЦПК,
можливо лише тоді, коли чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення.

Суду не наведені та не надані докази, що
вичерпані встановлені процедури для
захисту прав заявниці у встановленому
законодавстві механізмі набуття права
власності на земельну ділянку тощо.

Відповідно ст. 256 ЦПК України в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.
(п.1 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року)

Згідно частини 4 статті 256 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право.

Отже, для підтвердження факту щодо
наявної площі земельної ділянки
передбачений не судовий порядок
встановлення такого факту, а інший
порядок його встановлення.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, пов'язане з вирішенням спору
про право, а саме права власності на
земельну ділянку, яка надана на
підставі рішення ВК ОМР, тому не
підлягають розгляду в порядку окремого
провадження, тому суд вважає
необхідним відмовити у відкритті
провадження.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 235, 256, 208-210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у
справі окремого провадження за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа
Управління Держземагенства у м.Одесі
Одеської області про встановлення
юридичного факту.

Роз'яснити, що заявлені вимоги можуть
бути розглянуті в позовному
провадженні з додержанням загальних
правил щодо пред'явлення позову за
підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області,
через Приморський районний суд міста
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги на ухвалу суду протягом п'яти
днів з дня ії отримання заявником.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси
Чернявська Л. М.

20.05.2014