Провадження №2/751/1852/14
Рішення

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Гордійка
Ю. Г.

при секретарі
Ващиліна Т. В.

з участю: представника позивача
Миненка М.М.,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за позовом дочірнього
підприємства «Чернігівська
механізована колона» публічного
акціонерного товариства
«Київсільелектро» до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів -

В С Т А Н О В
И В :

30.09.2014 р. ДП «Чернігівська механізована
колона» ПАТ «Київсільелектро»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів(а.с.2-4),
мотивуючи свої вимоги наступним.

На підставі рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради №
125 від 17.05.2004 р. позивач отримав дозвіл
на виконання будівельних робіт по
реконструкції гуртожитку в АДРЕСА_1 під
житловий будинок з улаштуванням 1-2
кімнатних квартир, добудови третього
поверху з улаштуванням квартир. Кошти
на проведення реконструкції
гуртожитку були виключно акціонерів
підприємства - приватні кошти. Квартири
в гуртожитку були розподілені
працівникам підприємства як службове
житло. Квартира АДРЕСА_1 виділена
відповідачу згідно ордеру № 3. Згідно
«Положення про забезпечення житлом
працівників Товариства та його
дочірніх підприємств» житло
переходить у власність працівника
після досягнення 30-ти річного стажу
роботи в підприємстві. Відповідач
відпрацював на підприємстві 27 років 6
місяців. Таким чином позивач має право
при відсутності оплати частини
вартості квартири виселити
відповідача з квартири, де він мешкає.
ОСОБА_2 було запропоновано сплатити
кошти за частину квартири, вартість
якої станом на 28.07.2014 р. складає 385515,60
грн., але він відмовився. За
невідпрацьовані 2 роки 6 місяців
відповідач повинен сплатити 32126,30 грн.
Посилаючись на ст.ст. 810-1, 1166 ЦК України,
ст. 61 ГПК України, ст.ст. 20, 66, 134, 144, 147 ГК
України, просили стягнути з
відповідача на їх користь борг у
розмірі 32126,30 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача Миненко М.М. позов підтримав
та пояснив, що підстави позову
викладені в позові на а.с.4; не може
відповісти - чи підлягають
застосуванню норми ст. 61 ГПК України та
ст.ст. 20, 66, 134, 144, 147 ГК України під час
розгляду даної цивільної справи; не
може вказати частину ст. 1166 ЦК України,
що підлягає застосуванню; договір
оренди житла з викупом згідно ст. 810-1 і
ч. 2-3 ст. 811 ЦК України з відповідачем не
укладався; право власності на спірну
квартиру ні за ким не зареєстровано, в
тому числі і за позивачем; на даний час
спірна квартира це службове житло;
ордер видавався відповідачу, як на
кімнату в гуртожитку; фактично ця
квартира - це службове житло; про
службове житло ніде не вказано, але він
так вважає.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав
згідно письмових заперечень.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнав згідно письмових заперечень.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 наказом №
36-к від 11.08.2014 р. був звільнений з ДП
«Чернігівська механізована колона»
ПАТ «Київсільелектро» за власним
бажанням(а.с.58).

Як працівнику ДП «Чернігівська
механізована колона» ОСОБА_2 07.10.2008 р.
було видано ордер на житлову площу у
гуртожитку, а саме кімнату
АДРЕСА_1(а.с.59).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 810-1 ЦК України
оренда житла з викупом є особливим
видом найму (оренди) житла, що може
передбачати відступлення орендодавцем
права вимоги боргу іншій особі -
вигодонабувачу; за договором оренди
житла з викупом одна сторона -
підприємство-орендодавець передає
другій стороні - фізичній особі
(особі-орендарю) житло за плату на
довготривалий (до 30 років) строк, після
закінчення якого або достроково, за
умови повної сплати орендних платежів,
житло переходить у власність орендаря.

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 811 ЦК України договір
оренди житла з викупом підлягає
обов'язковому нотаріальному
посвідченню; договір оренди житла з
викупом підлягає обов'язковій
державній реєстрації у порядку,
визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала; особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно преамбули Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» та ст. 1
вказаного закону, зокрема, цей Закон
регулює правові, майнові, економічні,
соціальні, організаційні питання щодо
забезпечення реалізації
конституційного права на житло
громадян, які тривалий час на законних
підставах проживають у гуртожитках,
призначених для проживання одиноких
громадян або для проживання сімей;
сфера дії цього Закону поширюється на
громадян, які не мають власного житла,
більше п'яти років на законних
підставах зареєстровані за місцем
проживання у гуртожитках та фактично
проживають у них.

Враховуючи викладене, відсутні правові
підстави для задоволення позову, позов
є недоведеним та не ґрунтується на
законі, оскільки: - суду не доведено
наявності між сторонами договору
оренди житла з викупом; - суду не
доведено, що позивач є власником жилого
приміщення в АДРЕСА_1, де проживає
відповідач; - вказані в позові його
підстави - норми права не регулюють
спірні правовідносини; - Глава 3
Користування службовими жилими
приміщеннями і Глава 4 Користування
гуртожитками ЖК України, Закон України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків» не
передбачають стягнення грошових
коштів, виходячи з вартості житла, при
припиненні трудових відносин.

В зв'язку з повною відмовою в
задоволенні позову не підлягають
відшкодуванню позивачу понесені ним
судові витрати.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглянув справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-61, 79-88, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 810-1, 1166 ЦК України, ЖК
України, Законом України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» -

Вирішив:

В задоволенні позову дочірнього
підприємства «Чернігівська
механізована колона» публічного
акціонерного товариства
«Київсільелектро» до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів - відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова. Апеляційна скарга
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю. Г. Гордійко