АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 січня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до
Київського національного університету
ім. Тараса Шевченка про поновлення на
роботі, оплату за час вимушеного
прогулу, компенсацію моральної шкоди.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся у суд з
позовом Київського національного
університету ім. Тараса Шевченка про
поновлення на роботі, оплату за час
вимушеного прогулу, компенсацію
моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 01
вересня 2012 р. перебував у трудових
відносинах з університетом та займав
посаду вихователя Українського
фізико-математичного ліцею Київського
національного університету ім. Тараса
Шевченка.

Вказував, що 30 серпня 2013 р. його було
звільнено з займаної посади на
підставі п.2 ст.36 КЗпП України.
Посилаючись на те, що між сторонами
трудовий договір не укладався, вважає
звільнення незаконним.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд поновити його на роботі на
займаній посаді та стягнути з
відповідача оплату вимушеного прогулу
за період з 01 вересня 2013 р. по 20 вересня
2013 р. в сумі 3 322 грн. 65 коп., а також
компенсацію моральної шкоди в сумі 2 000
грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 р. в
задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального права, зокрема,
неврахування того, що належна йому
заробітна плата не була перерахована
боржником на його картковий рахунок,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Колегія суддів, заслухавши
представника відповідача, яка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК
України, колегія суддів перевіряє
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, наказом першого
проректора Київського національного
університету ім. Тараса Шевченка
№К-88-060 від 30 серпня 2013 р. ОСОБА_1 було
звільнено з посади вихователя
Українського фізико-математичного
ліцею Київського національного
університету ім. Тараса Шевченка з 31
серпня 2013 р. у зв'язку із закінченням
строку трудового договору, згідно п.2
ст.36 КЗпП України /а.с.4/.

В подальшому, наказом першого
проректора Київського національного
університету ім. Тараса Шевченка
№К-108-060 від 17 жовтня 2013 р. наказ про
звільнення позивача було скасовано та
поновлено ОСОБА_1 на займаній посаді, зі
збереженням раніше встановленої
оплати /а.с.17/.

Згідно довідок Київського
національного університету ім. Тараса
Шевченка №3461 та №3462 від 03 грудня 2013 р.
ОСОБА_1 за період з січня 2013 р. по
жовтень 2013 р. була нарахована заробітна
плата в сумі 27 183 грн. 45 коп., з яких 5 648
грн. 43 коп. знаходиться на депоненті
/а.с.23-24/.

Матеріалами справи доведено
незаконність дій відповідача в частині
звільнення ОСОБА_1 з роботи за сплином
дії трудового договору, проте під час
провадження справи в суді першої
інстанції трудові права позивача було
поновлено, оплачено заробітну плату.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, районний суд виходив з
того, що відповідач добровільно
поновив позивача на посаді вихователя
фізико-математичного ліцею та оплатив
заробітну плату.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідачем не виплачено позивачу
нараховану заробітну плату за час
вимушеного прогулу не заслуговують на
увагу, остільки висновків суду про
здійснення відповідачем відповідних
нарахувань не спростовують.

Долучена до матеріалів справи
позивачем довідка ПАТ «ПриватБанк»
№501795 від 27 лютого 2014 р., яка свідчить
про зарахування позивачу заробітної
плати лише за серпень та вересень 2013 р.
не може бути прийнята судом до уваги,
остільки матеріалами справи
встановлено, що заробітна плата
позивача за період вимушеного прогулу
нарахована відповідачем та міститься
на депоненті /а.с.49/

Відповідно до п.1.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного Банку України №637 від 15
грудня 2004 р. депонована заробітна плата
- готівкові кошти, що одержані
підприємствами (підприємцями) для
виплат, пов'язаних з оплатою

праці, та не виплачені в установлений
строк окремим фізичним особам. За
змістом вказаного Положення
депонована заробітна плата видається
виключно з каси підприємства.

Зазначені обставини позбавляли
відповідача вчиняти дії по
перерахуванню належних позивачу
грошових коштів на його картковий
рахунок.

За таких обставин, колегія суддів
визнає необґрунтованими посилання
апеляційної скарги про неоплату йому
заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому, колегія суддів враховує й
долучені до матеріалів справи в суді
апеляційної інстанції копії карток
депонента, які свідчать про фактичну
виплату ОСОБА_1 заробітної плати, в
сумі 6 105 грн. 67 коп. /а.с.74, 75/.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про відсутність
правових підстав до задоволення
позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/24330/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5521/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Гайдук С.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.