Справа № 2/337/1918/2014
ЄУН №337/5423/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 року
Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді - Салтан
Л.Г.

при секретарі - Крячковій
О.Г.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення грошової суми за договором
позики,

В С Т А Н О В
И В :

21.08.2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом про стягнення з ОСОБА_4
грошових коштів за договорами позики ,
в якому вказав, що 22 березня 2007 року між
сторонами було укладено договір
позики, на виконання якого позивачем
було передано відповідачу грошові
кошти в розмірі 30000 грн. та 10000 доларів
США , що за офіційним курсом НБУ станом
на момент підготовки позову становить
131354 грн. Свідченням здійснення
зазначеного правочину є розписка, яка
підписана відповідачем. Грошові кошти
у зазначений термін, як того вимагала
розписка до 30 травня 2007 року,
відповідач не повернув. Крім того, 07
лютого 2011 року між позивачем та
відповідачем, було укладено ще один
договір позики, на виконання якого
позивачем було передано відповідачу
грошові кошти в розмірі 147000 грн.
Свідченням здійснення зазначеного
правочину є розписка, яка написана та
підписана власноруч відповідачем.
Грошові кошти у зазначений термін, як
того вимагала розписка до 30 січня 2012
року, відповідач не повернув. Станом на
дату підготовки позову, розмір боргу
відповідача за розпискою від 22 березня
2007 року, з урахуванням інфляційних та
річних нарахованих на суму коштів
отриманих у гривні та боргу у доларах
США, вираженого в національній валюті
за офіційним курсом НБУ, становить 189974
грн., за розпискою від 07 лютого 2011 року з
урахуванням інфляційних та річних -
176106 грн. З урахуванням вищевикладеного
розмір боргу відповідача перед
позивачем, станом на дату підготовки
позову, становить: 366080 гривень, який він
просить стягнути у судовому порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не
з'явився, звернувся до суду з заявою про
розгляд справи за його відсутністю,
позовні вимоги підтримав, просить
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 заявлені
позовні вимоги підтримав, вважає їх
законними та обґрунтованими, просить
позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4
не з'явився, звернувся до суду з заявою
про розгляд справи за його відсутністю,
просить позов задовольнити частково,
застосувавши строк позовної давності
до позовних вимог щодо стягнення боргу
за договором позики від 22.03.2007 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти
часткового задоволення позовних вимог
щодо стягнення боргу за договором
позики від 07.02.2011 року в розмірі 176106 грн
не заперечує, в іншій частині позову
просить відмовити, застосувавши сплив
позовної давності на підставі ч.4 ст. 267
ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що 22
березня 2007 року між позивачем - ОСОБА_3
та відповідачем - ОСОБА_4, було укладено
договір позики. На виконання якого
позивачем було передано відповідачу
грошові кошти в розмірі 30000 гривень та
10000 доларів США, що за офіційним курсом
НБУ (1313,54 грн. за 100 доларів США)
становить 131354 грн.

Свідченням здійснення
зазначеного правочину є розписка, яка
підписана відповідачем, що знаходиться
в матеріалах цивільної справи. Грошові
кошти у зазначений термін, як того
вимагала розписка до 30 травня 2007 року,
відповідач не повернув.

Крім того, 07 лютого 2011 року між
позивачем та відповідачем, було
укладено ще один договір позики. На
виконання якого позивачем було
передано відповідачу грошові кошти в
розмірі 147000 грн. Свідченням
здійснення зазначеного правочину є
розписка, яка написана та підписана
власноруч відповідачем. Грошові кошти
у зазначений термін, як того вимагала
розписка до 30 січня 2012 року, відповідач
не повернув.

Факт одержання відповідачем грошей та
факт їх неповернення підтверджується
тим, що оригінали розписок знаходяться
у позивача та відповідачем не
спростовані .

Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог законодавства у
встановлений договором строк.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України,
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу;

Відповідно до ч. ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Отже, фактично між сторонами був
укладений договір позики, на
підтвердження якого була видана
розписка.

Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 625 ч.1 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розмір боргу відповідача за розпискою
від 22 березня 2007 року, з урахуванням
інфляційних та річних нарахованих на
суму коштів отриманих у гривні та боргу
у доларах США, вираженого в
національній валюті за офіційним
курсом НБУ, становить 189974 грн ; за
розпискою від 07 лютого 2011 року з
урахуванням інфляційних та річних -
176106 грн.

Розрахунок суми боргу з урахуванням 3%
та індексу інфляції та відповідачем не
спростований.

Відповідно до т.257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу. яка його порушила.

За договором позики від 22березня 2007
року грошові кошти були передані
відповідачеві на строк до 30 травня 2007
року, але з позовними вимогами щодо
повернення боргу за зазначеним
договором позики позивач ОСОБА_3
звернувся до суду лише 21.08.2014 року,
тобто з пропуском встановленого строку
позовної давності.

Відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним судового
рішення.

Враховуючи наявність заяви
відповідача ОСОБА_4 про застосування
позовної давності щодо позовних вимог
про стягнення грошових коштів за
договором позики від 22.03.2007 року у
розмірі 189974 грн, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позову.

Позивач ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, що
підтверджується Довідкою до акту
огляду МСЕК від 29.04.2013р. та пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1, та звільнений
від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, тому суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача удовий збір на
користь держави.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 207, 208, 267,526, 530, 625, 1046, 1047 п.2, 1050 ЦК
України, 57, 60, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на
користь ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, суму боргу в розмірі 176106 (
сто сімдесят шість тисяч сто шість)
гривень.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, судовий збір на користь
держави у розмірі 1761,06 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: