У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько А.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Фінансова
ініціатива» про стягнення
неповернутого банківського вкладу, 3%
річних і інфляційних втрат; за
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа: Вінницька
об'єднана податкова інспекція
Вінницької області державної
податкової служби, про визнання
правочину таким, що порушує публічний
порядок за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Вінницької області від 4 березня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача неповернутий
банківський вклад, 3 % річних та
інфляційні витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17
грудня 2012 року між ним та відповідачем
було укладено договір банківського
вкладу № 156967 (вклад «Ощадний»), за
умовами якого банк зобов'язався
прийняти від позивача грошові кошти в
сумі 30 тис. грн, з кінцевим терміном
повернення 22 грудня 2013 року, а він
зобов'язувався внести готівкою на
відкритий банком депозитний рахунок
грошові кошти у обумовленій договором
сумі. Зазначав, що свої зобов'язання за
вказаним договором він виконав та вніс
грошові кошти на рахунок, що
підтверджується квитанцією від 17
грудня 2012 року. Також ним було внесено
додаткові внески до вкладу у розмірі 20
тис. грн, що підтверджується квитанцією
від 17 грудня 2012 року, у розмірі 40 тис.
грн, що підтверджується квитанцією від
20 грудня 2012 року та у розмірі 190 937 грн,
що підтверджується квитанцією від 16
січня 2013 року, а всього - 280 937 грн.
Вказував, 12 лютого 2013 року, відповідно
до п. 2.4.4 договору, він звернувся до ПАТ
«Комерційний банк «Фінансова
Ініціатива» із заявою про дострокове
припинення дії вкладу, згідно якої
просив достроково видати 19 лютого 2013
року вклад у розмірі 280 937 грн, натомість
він отримав відповідь про те, що
залишок коштів на його депозитному
рахунку становить 1 203 грн 28 коп. та
повідомлено, що відділом розслідування
злочинів у сфері господарської
діяльності СВ ВМ УМВС у Вінницькій
області проводяться слідчі дії в
рамках зареєстрованого в Єдиному
реєстрі досудових розслідувань
кримінального провадження за фактами
вчинених шахрайських дій службовими
особами відділення Банку, які за
попередньою змовою з групою осіб
заволоділи шляхом обману грошовими
коштами банку та фізичних осіб. На його
думку, внутрішні проблеми банку не
можуть впливати на договірні відносини
по його депозитному вкладу, а тому
просив стягнути з ПАТ «Комерційний
банк «Фінансова Ініціатива» на його
користь неповернутий вклад розміром 280
937 грн; 3% річних за період з 20 лютого 2013
року до 15 січня 2014 року розміром 7 596 грн
84 коп. та втрати від інфляції з березня
2013 року по грудень 2013 року включно у
розмірі 1 123 грн 75 коп.

У травні 2013 ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова Ініціатива» звернулось до
суду із зустрічним позовом, в якому
просило визнати договір банківського
вкладу № 156967 від 17 грудня 2012 року таким,
який порушує публічний порядок,
вчинений з метою, що завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства та стягнути з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в дохід держави грошові кошти в
розмірі 281 722 грн 08 коп., посилаючись на
те, що в Єдиному державному реєстрі
досудових розслідувань зареєстровано
заяви щодо зловживання своїм службовим
становищем службовими особами ПАТ
«Комерційний банк «Фінансова
Ініціатива» - начальником Вінницького
відділення № 3 ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова Ініціатива» ОСОБА_5 та
старшим касиром Вінницького
відділення №3 ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова Ініціатива» ОСОБА_6,
відкрито кримінальне провадження та
розпочато досудове розслідування. У
кримінальному провадження ПАТ
«Комерційний банк «Фінансова
Ініціатива» визнано потерпілим. ОСОБА_5
оголошено в розшук.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 15 січня 2014 року
первісний позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова Ініціатива» на користь
ОСОБА_4 кошти в розмірі 280 937 грн
неповернутого банківського вкладу, 3%
річних у розмірі 7 596 грн 84 коп. та
інфляційні втрати у розмірі 1 123 грн 75
коп.

У задоволенні зустрічного позову ПАТ
«Комерційний банк «Фінансова
Ініціатива» відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова Ініціатива» на користь
держави судовий збір у розмірі 2 896 грн 58
коп.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 4 березня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволених позовних вимог скасовано
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати і залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, правильно встановив характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
вирішуючи спір, врахував правові
позиції Верховного Суду України від 29
січня 2014 року № 6-149цс13 та від 6 червня 2012
року № 6-17цс12.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 4 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська