МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р.           Справа №
370/1088/14-ц

Макарівський районний суд
Київської областіу складі: головуючого
судді Оберемко В.О., при секретарі
Гребінській Н.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні скаргу
ОСОБА_1, на незаконні дії старшого
державного виконавця ВДВС
Подільського РУЮ в м.Києві ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (дал - скаржник) звернувся
до суду зі скаргою на незаконні дії
старшого державного виконавця ВДВС
Подільського РУЮ в м.Києві ОСОБА_2А,
посилаючись на те, що державним
виконавцем за невиконання рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 12.10.2012 року у
цивільній справі №1016/1621/12 на заявника
накладено штраф, вважає його дії
протиправними та просить вказану
постанову скасувати.

Належним чином повідомлений про день
та час розгляду справи скаржник в
судове засідання не прибув, поважності
причини неявки суду не повідомив.

Представник ВДВС Подільського РУЮ в
м.Києві в судове засідання не прибув.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ч.2 ст. 384 ЦПК України
скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Тобто, до рішень, дій або бездіяльності
державних виконавців чи інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можна віднести такі оскарження,
як: відкриття виконавчого провадження;
відмови у відкритті виконавчого
провадження; накладення арешту на
майно чи кошти боржника; стягнення
виконавчого збору; відмови у розшуку
майна боржника та стягнення витрат
пов»язаних із розшуком; накладення
штрафу в порядку ст.. 87Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника,
визначення державним виконавцем
заборгованості за аліментами;
бездіяльності державного виконавця,
закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів скарги, в
обгрунтування своєї скарги ОСОБА_1
посилається на те, що 30 квітня 2014 року
поштою отримав вимогу старшого
державного виконавця Жорноклей О.А.,
якою останній вимагав від нього
виконання рішення Макарівського
районного суду Київської області від 12
жовтня 2012 року щодо зобов'язання
передати ПАТ КБ «Приватбанк» належний
йому на праві власності автомобіль
Опель-Астра, рік випуску: 2005, тип ТЗ:
легковий седан, № кузова/шасі: Y6D0TGF696X
003582 реєстраційний номер НОМЕР_1,
технічний паспорт та ключі від
автомобіля. Вимога повинна була бути
виконана в строк до 24 квітня 2014 року.

Також з вказаної вимоги дізнався про
те, що державним виконавцем ВДВС
Подільського РУЮ в м. Києві 10 жовтня 2013
року було відкрито виконавче
провадження, 29 листопада 2013 року та 17
грудня 2013 року було вжито заходів для
виконання рішення суду та за
невиконання рішення суду на боржника
накладено штраф у сумі 170,00 гривень.
Вважає дії державного виконавця щодо
накладання штрафу протиправними та
наполягає на скасуванні відповідної
постанови, оскільки у вимозі, що була
направлена вказано, що вимога
направляється за адресою: 04073, м. Київ,
вул Сирецька, 124, кв. 2, хоча на поштовому
конверті зазначено адресу дійсного
проживання та реєстрації: 08011, Київська
область, Макарівський район, с.
Забуяння, вул. 70річчя Жовтня, 6 за якою і
була отримана, хоч і з запізненням. Крім
того, будь-які виходи державного
виконавця за адресою: 04073, м. Київ, вул
Сирецька, 124, кв. 2, з метою виконання
рішення Макарівського районного суду
Київської області не могли мати
будь-яких результатів, окрім отримання
інформації про те, що ОСОБА_1 за вказною
адресою не проживає та поштову
кореспонденцію не отримує.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 12.10.2012 року у
цивільній справі №1016/1621/12 вчасно не
виконав, так як не був своєчасно
повідомлений а ні про такі терміни, а ні
про відкриття виконавчого провадження.
Не впевнившись у тому, що боржник
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження, державний
виконавець Жорноклей О.А. наклав штраф
у розмірі 170,00 гривень, що вважає
суперечить положенням статей 11, 89
Закону України «Про виконавче
провадження» та вчинено останнім із
перевищенням власних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставина на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
грунтуватися на припущеннях

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчі
дії проводяться державним виконавцем
за місцем проживання, роботи боржника
або за місцезнаходженням майна. Якщо у
процесі виконавчого провадження
змінилися місце проживання чи
місцезнаходження боржника, місце його
роботи або з’ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє, державний
виконавець негайно складає про це акт і
не пізніше наступного дня надсилає
виконавчий документ разом з копією
цього акта до органу Державної
виконавчої служби за новим місцем
проживання чи місцезнаходженням
боржника, місцем його роботи чи місцем
знаходження майна боржника, про що
одночасно повідомляє стягувача та
орган, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від
сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його пропущені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
скаржник в розуміння ст.ст. 57-60 ЦПК
України жодними належними та допустими
доказами кожну наведену обставину не
довів, зокрема не надав доказів для
встановлення тієї обставини з якого
саме моменту він зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою адресою
був зареєстрований до цього часу, чи
повідомляв державного виконавця і суд
при розгляді справи про зміну місця
свого мешкання тощо, як наслідок, суд
вважає, що оскаржувані дії були вчинені
відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця, тому
права скаржника не було порушено, а в
задоволенні скарги необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України у разі
відмови у задоволенні скарги судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 383,384, 388 ЦПК України, Закону України
«Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через суд першої інстанції протягом
п’яти днів з моменту отримання копії
ухвали.

Суддя           В.О.Оберемко