Справа № 427/2339/14-ц
Провадження № 2/427/1231/14
Свердловський міський суд Луганської
Головуючого судді Шевцова О.А.,
при секретарі с/з Арнаутовій М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Свердловську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Свердловський міський відділ
Управління Державної міграційної
служби України в Луганській області,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, виселення особи та
зобов'язання зняти з реєстрації,
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із
позовною заявою, в обґрунтування якої
зазначила, що вона є власником
двохкімнатної квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, на підставі
договору купівлі-продажу від 04.09.2007 р.
Разом з позивачем в зазначеній
квартирі проживають син ОСОБА_4 та
донька ОСОБА_5 На даний момент в
квартирі зареєстрована але не проживає
ОСОБА_3, яка є для позивача сторонньою.
У 2004 році, у ОСОБА_2 народився син
ОСОБА_4, а ОСОБА_7 був співмешканцем
позивача, на прохання якого у 2009 році
вона прописала за своєю адресою його
доньку - ОСОБА_3, яка приїхала до України
жити та працювати. ОСОБА_7 просив
прописати доньку на 3-4 місяці, проте з
2010 року позивач постійно просить її
виписатись, на що остання
У зв'язку з тим, що відповідач змінила
місце свого проживання, її особистих
речей в квартирі немає. Оскільки,
відповідач в добровільному порядку не
знімається з реєстрації в квартирі,
участі у витратах не приймає та її
реєстрація за вказаною адресою створює
позивачу, як власниці, перешкоди в
користуванні та розпорядженні
нерухомим майном, остання вважає, що її
права порушено та вони підлягають
захисту в судовому порядку.
Посилаючись на положення ч. 1 ст. 405 ЦК
України, позивач зазначила, що право
члена сім'ї власника житлового будинку
користуватися цих житлом, існує лише за
наявності у власника права власності
Враховуючи викладене, позивач просить
суд визнати ОСОБА_3, такою, що втратила
право на користування квартирою в
житловому будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1, усунути перешкоди в
користуванні зазначеною квартирою
шляхом виселення відповідача,
зобов'язати Управління МВ ДУМС України
зняти відповідачку з реєстрації
зазначеної квартири, а також стягнути з
неї на користь позивача судовий збір.
Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та
наполягала на їх задоволенні,
додатково пояснила, що в її квартирі
ОСОБА_3 є прописаною з 25.03.2009 р., проте за
даною адресою вона ніколи не проживала.
У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 у
призначені судові засідання не
з'являлася, про дати та час слухання
справи була належним чином
повідомлена, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, що є в
матеріалах справи, суд вважає неявку
відповідача неповажною. Згідно ст. 169
ЦПК України, суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або зазначені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні
пояснила, що за адресою мешкання
ОСОБА_2, вона ніколи не бачила ОСОБА_3
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
підтвердила, що за адресою мешкання
ОСОБА_2 особи з іменем «ОСОБА_3», жодного
Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача та
свідків, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
Статтею 316 ЦК України визначено, що
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
Відповідно ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.
Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
Відповідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Судом встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 04.09.2007 р. ОСОБА_2
набула права власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідною копією
договору (а.с. 6), витягом з Державного
реєстру правочинів від 04.09.2007 р. (а.с. 7),
та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 13.08.2008
Згідно копії домової книги квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
вбачається що за даною адресою
прописані наступні особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.
З матеріалів справи вбачається, що
позивач у встановленому законом
порядку набула права власності на
вищевказану квартиру. Поясненнями
позивача та свідків підтверджено, що
ОСОБА_3, яка є зареєстрованою за
адресою: АДРЕСА_1, дійсно не мешкає за
даною адресою більше одного року, чим
підтверджується відсутність її
потреби у забезпеченні житлом, у
зв'язку із чим наявні підстави для
позбавлення відповідача права
користування вказаною квартирою зі
зняттям з реєстраційного обліку в
порядку встановленому законодавством.
Позовні вимоги щодо зобов'язання
зняття з реєстраційного обліку
відповідача суд вважає такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до вимог ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду. Тобто,
рішення суду про визнання особи такою,
що втратила право користування житлом,
передбачає подальше її зняття з
реєстраційного обліку.

Вимоги щодо усунення перешкод у
користуванні зазначеною нерухомістю
шляхом виселення відповідача також не
підлягають задоволенню, оскільки у
судовому засіданні з пояснень позивача
та свідків встановлено, що відповідач
ніколи не мешкала у квартирі позивача,
чим підтверджується, що відповідач не
створює перешкод позивачу у
користуванні майном, а також вказує на
відсутність спору щодо виселення
відповідача з квартири позивача.

На підставі ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10-15, 60, 212-215, 218,
223, 224, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
виселення особи та зобов'язання зняти з
реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1, з подальшим зняттям її з
реєстраційного обліку в порядку
встановленому чинним законодавством.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Свердловським міським судом
Луганської області, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Луганської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.А. Шевцов