У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 19 травня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Херсонської області
від 10 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання майна особистою
власністю,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області із позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, посилаючись на те, що вона
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2005
року до 31 січня 2014 року. Від шлюбу вони
мають малолітню дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу ними було
набуте майно, яке відповідач
відмовляється поділити в
добровільному порядку.

З урахуванням уточнень просила суд
визнати за нею в порядку поділу майна,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, право власності на:
зареєстровані за ОСОБА_2 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_2 та 1/2 частину
земельної ділянки площею 443 кв. м за
тією ж адресою, кадастровий номер
:03:004:0137; зареєстровані за ОСОБА_2 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1 та 1/2
частину земельної ділянки площею 0,0918
га за тією ж адресою, кадастровий номер
:01:043:0031; зареєстровану за нею 1/2
частину земельної ділянки площею 0,1200
га за адресою АДРЕСА_3, кадастровий
номер :01:081:0007; 1/2 частину
зареєстрованого на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_2 від 30 червня 2011
року за ОСОБА_2 причіпу ПГМФ 8904, д.н.з.
НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Крім того, у лютому 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3
про визнання майна особистою
власністю, у якому просив суд визнати
його особистою приватною власністю
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,0918 га за тією ж адресою.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 19 травня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Херсонської області
від 10 вересня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено, а позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано об'єктами спільного майна
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3: житловий
будинок з господарськими спорудами
АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 443
кв. м за тією ж адресою; житловий
будинок з господарськими спорудами
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею
0,0918га за тією ж адресою; причіп ПГМФ 8904,
державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року
випуску. Поділено вказане майно між
сторонами в рівних частках - по 1/2
частці. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на: 1/2 частину вказаних
житлового будинку з господарськими
спорудами АДРЕСА_2 та 1/2 частину
земельної ділянки площею 443 кв. м за
тією ж адресою; 1/2 частину вказаних
житлового будинку з господарськими
спорудами АДРЕСА_1 та 1/2 частину
земельної ділянки площею 0,0918 га за тією
ж адресою; 1/2 частину причепу ПГМФ 8904,
державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року
випуску. Припинено право спільної
сумісної власності сторін на вказане
майно. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. В решті позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд
скасувати судові рішення судів
попередніх інстанцій, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи первісний позов та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
зазначене майно придбане подружжям
ОСОБА_2 в період шлюбу і є об'єктом
спільної сумісної власності, а ОСОБА_2
не доведено належними доказами
придбання ним земельної ділянки площею
0,0918 га по АДРЕСА_1 та побудову житлового
будинку за вказаною адресою тільки за
його особисті кошти за час його
окремого проживання після фактичного
припинення шлюбних відносин з ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання майна особистою
власністю.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова