Справа № 740/4534/14
Провадження № 2/740/1424/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський
міськрайонний суд

в складі судді - Куровського Ю.В.

при секретарі - Ісаєнко А.М.

у відкритому судовому засіданні в
м.Ніжин розглянув цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської
ради про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за набувальною
давністю,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась в суд з позовом
до відповідача про визнання права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
що належала її батьку ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посилаючись на
те, що з січня 1979 року вона почала
проживати разом зі своїм батьком
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1. Причиною зміни її
місця проживання була тяжка хвороба
батька, який потребував стороннього
догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Ніжині помер її
батько ОСОБА_2. Раніше до нього,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, померла її мама
ОСОБА_3.

Після смерті батька, відкрилася
спадщина, що складається з будинку
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та
спорудами, якими батько володів на
підставі свідоцтва про право власності
на житловий будинок від 04 червня 1982
року.

Зазначений житловий будинок за
батьком в цілому, був зареєстрований
Ніжинським міжміським бюро технічної
інвентаризації за реєстровим записом
№ 2718 від 09 червня 1982 року в реєстровій
книзі № 10.

Після смерті батька вона звернулась
до Ніжинської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, після померлого батька, як
спадкоємець першої черги, відповідно
до ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.)

Крім неї до нотаріальної контори
також звернулися і інші спадкоємці
першої черги: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини не зверталися.

06.09.2013 року їй та іншим спадкоємцям,
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки місцем
відкриття спадщини, відповідно до ст. 526
ЦК УРСР (1963р.) є останнє постійне місце
проживання спадкодавця, а батько на
момент смерті не був зареєстрований за
місцем свого проживання.

Крім того, за інформацією нотаріусу
у Ніжинському МВ УДМС України в
Чернігівській області відсутні будь
які дані, що могли підтвердити
проживання її батька на день смерті в м.
Ніжині, домова книга відсутня і їй було
рекомендовано звернутись до суду за
місцем свого проживання з заявою про
становлення місця відкриття спадщини.

Рішенням Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 12 серпня 2014 року було
встановлено факт, що місцем відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року є АДРЕСА_1.

На час встановлення місця відкриття
спадщини, інші спадкоємці першої черги
вже померли, а зокрема: ОСОБА_4, помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_5, померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_6 , померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_7, помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_8, помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Спадкоємцями покійних є лише сини
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - ОСОБА_9 житель
АДРЕСА_2 та ОСОБА_10 житель АДРЕСА_3.
Останні нотаріально відмовились від
прийняття спадщини на її користь.

В жовтні 2014 року вона знову
звернулась до Ніжинської міської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом після смерті
батька. Але у видачі свідоцтва про
право на спадщину їй було відмовлено,
як в цілому та і в частці, так як є заяви
інших спадкоємців і їй пропонувалось
надати до нотаріальної контори довідку
про останнє місце проживання та склад
сім'ї померлого.

Таким чином, вона починаючи з січня
1979 року, добросовісно, відкрито, та
безперервно володіла домоволодінням
АДРЕСА_1, утримувала його, підтримувала
і підтримує його в належному стані,
обробляє земельну ділянку, виготовила
новий технічний паспорт, мешкає.

Представник відповідача Ніжинської
міської ради в судове засідання не
з»явився, просив справу розглядати у
його відсутності.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.Як
вказує позивач з січня 1979 року вона
почала проживати разом зі своїм
батьком ОСОБА_2 по АДРЕСА_1. Причиною
зміни її місця проживання була тяжка
хвороба батька, який потребував
стороннього догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Ніжині помер її
батько ОСОБА_2. Раніше до нього,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, померла її мама
ОСОБА_3.

Після смерті батька, відкрилася
спадщина, що складається з будинку
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та
спорудами, якими батько володів на
підставі свідоцтва про право власності
на житловий будинок від 04 червня 1982
року.

Суд вважає,що право власності на
нерухоме майно можна набувати за
набувальною давністю лише після 01.01.2011
року та можливе лише за наявності
необхідних умов:добросовісності
заволодіння ,відкритості,
безперервності, безтитульності
володіння. Майно на яке претендує
позивач не є безтитульним оскільки має
власника,власником якого є батько
позивачки який помер і на момент
заволодіння майном,проживання в
ньому,нерухомість мала власника..Після
смерті батька на спірне майно
відкрилась спадщина про що стверджує
позивач і вона з приводу цього подала
заяву про прийняття спадщини.Суд
вважає,що позивач обрав невірний
спосіб захисту своїх прав оскільки
підставою для визнання права власності
на нерухоме спірне майно є спадкове
право,а не право за набувальною
давністю.Крім того ,в підтвердження
цього, є існування спадкової справи
згідно матеріалів якої позивачка є
спадкоємницею померлого батька якому
належить спірне майно.Із матеріалів
спадкової справи вбачається,що заяви
про прийняття спадщини подали і інші
спадкоємці.Суд вважає,що визнання
права власності на спадкове майно за
позивачкою з підстав набувальної
давності нічим не обгрунтоване.

Керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України,ст.213-215
ЦПК України

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про визнання права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями та спорудами
за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області в 10 денний строк.

Суддя
Ю.В.Куровський