справа № 361/8957/14-ц
провадження № 2/361/3333/14
УХВАЛА

17 грудня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-суді ОСОБА_1,

при секретарі Балабан І.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в
и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом про розірвання шлюбу
із ОСОБА_3, який зареєстрований 15
листопада 2002 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві, про що складено
відповідний актовий запис № 1824.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
заявив клопотання про надання строку
на примирення до 25 січня 2015 року, про що
надав суду письмову заяву.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти надання терміну на примирення
заперечувала.

Заслухавши думку сторін, перевіривши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 111 СК України суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Пленум Верховного Суду України у п. 10
постанови «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21 грудня
2007 року № 11 роз’яснив, що проголошена
Конституцією України охорона сім’ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано у судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішення позовів про розірвання
шлюбу, враховувати наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття
судом заходів щодо примирення подружжя
застосовується у випадку відсутності
згоди одного з них на розірвання шлюбу
за ініціативою однієї зі сторін або
суду у формі відкладення розгляду
справи слуханням та надання сторонам
строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК
України). Судам слід використовувати
надану законом можливість відкласти
розгляд справи для примирення
подружжя, особливо за наявності
неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення,
суд заслуховує думку сторін та
враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 191 ЦПК
України у справі про розірвання шлюбу
суд може зупинити розгляд справи і
призначити подружжю строк для
примирення, який не може перевищувати
шести місяців.

У п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України встановлено,
що суд зобов’язаний зупинити
провадження у справі у разі надання
сторонам у справі про розірвання шлюбу
строку для примирення.

Враховуючи наведене, конкретні
обставини даної справи, суд вважає, що
клопотання відповідача про надання
сторонам у справі про розірвання шлюбу
строку на примирення підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 111 СК України, ст. ст. 168, 191, 201, 210 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Надати сторонам у справі за позовом
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строк на
примирення.

Провадження у справі зупинити до 26
січня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
А. Д. Телепенько