Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.

при
секретарі Чорненькій К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права користування майном
та встановлення порядку користування
квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить суд
зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні майном та встановити
порядок користування квартирою.

В обґрунтування заявленого
позову покликається на те, що 11.12.1997
року, на підставі договору
купівлі-продажу вдвох з ОСОБА_2
придбали квартиру АДРЕСА_1, у рівних
частках, по ? кожному. Дана квартира
розташована на третьому поверсі
чотирьохповерхового будинку та
складається з трьох житлових кімнат,
кухні, ванної кімнати, вбиральні та
коридору, загальною площею 76,1 кв.м. 16
грудня 1998 року між ним та ОСОБА_2
зареєстровано шлюб, який рішенням
Галицького районного суду м.Львова,
ухваленого 08.12.2005 року, розірваний.
13.03.2013 року знаходячись у Сполучених
Штатах Америки, оформив довіреність,
яку посвідчив секретар з консульських
питань Посольства України у США,
уповноваживши ОСОБА_3 вчиняти дії,
пов'язані із розпорядженням всім
належним йому майном, у тому числі і
спірною квартирою. Про вказану дію було
повідомлено ОСОБА_2 шляхом скерування
рекомендованого листа від 27.03.2013 року, з
долученою копією довіреності.
Стверджує, що фактично позбавлений
можливості вчиняти будь-які дії
(особисто чи через представника)
пов'язані з володінням, користуванняи
та розпорядженням належною йому на
праві власності ? частини спірної
квартири, оскільки ОСОБА_2 чинить йому в
цьому перешкоди. Такі перешкоди
зумовлені заміною ОСОБА_2 замка у
вхідних дверях, не надавши дублікату
ключів його уповноваженому
представнику. З метою добровільного
врегулювання даного спору, 20.08.2013 року в
адресу ОСОБА_2 було скеровано листа із
запропонованим варіантом порядку
володіння та користування квартирою.
Запропоновано ОСОБА_2 й передати його
уповноваженому представнику ключі від
вхідних дверей квартири для
виготовлення їх дублікатів, однак
відповідні на дане звернення не
отримав. Зважаючи на те, що в
добровільному порядку врегулювати
даний спір не вдалось, тому просить суд
встановити запропонований ним порядок
користування спірним приміщенням,
відповідно до якого: ОСОБА_2 виділити у
володіння та користування - дві житлові
кімнати, площею, кожна окремо - 13.7 та 13.5
кв.м., загалом - 27,2 кв., що позначені і
технічному паспорті на квартиру під
цифрами 13-3 та 13-4 відповідно. Йому,
ОСОБА_1, виділити у володіння та
користування: одну кімнату площею 27.2
кв.м., позначену у технічному паспорті
на квартиру під цифрою 13-2. У їхнє
спільне володіння та користування
виділити: кухню, ванну кімнату,
вбиральню та коридор. Просить позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 позов підтримали, давши
пояснення аналогічні доводам,
викладеним у позові. Просять позов
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позов заперечила. Пояснила, що дійсно
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
позивачем у період з 16.12.1998 року по
08.12.2005 року. Вірним є й те, що вдвох з
позивачем придбали у рівних частках
квартиру АДРЕСА_1. В квартирі також
зареєстровані троє синів, а без
реєстрації проживає її матір.
Ствердила, що між ними існує усна
домовленість, відповідно до якої
зобов'язалась відступити його частку у
квартирі після продажу іншої квартири.
Пояснила, що представнику позивача не
довіряє, оскільки в квартирі
знаходяться цінні речі. Скерований в її
адресу лист з вимогою передати ключі
від вхідних дверей отримала, проте
уповноважений представник позивача -
ОСОБА_3 не з'явився. Проти проживання
позивача у спірній квартирі не
заперечує.

Заслухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази у їх сукупності, суд прийшов до
переконання, що позов належить
задовольнити частково, з огляду на
наступне.

У судовому засіданні встановлено,
що відповідно до умов укладеного 11.12.1997
року договору купівлі-продажу, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 придбали в рівних частинах
кожен, по ?, квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 76,1 кв.м. (а.с.5).

16 грудня 1998 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що в
книзі реєстрації міського відділу
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції здійснено запис за №2470. (а.с. 9).

З витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 06.08.2013
року встановлено, що ? частка квартири
АДРЕСА_1, знаходиться у спільній
частковій власності ОСОБА_1 (а.с. 6).

Рішенням Галицького районного
суду м.Львова, постановленого 08.12.2005
року у справі №2-4429/06, шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, розірвано. (а.с.10).

Листом від 27.03.2013 року ОСОБА_3
повідомив ОСОБА_2 про те, що є
уповноваженим представником ОСОБА_1
щодо розпорядження усім належним йому
майном. (а.с. 11).

Вдруге, листом від 20.08.2013 року,
ОСОБА_3 скерував ОСОБА_5 листа, в якому
виклав запропонований ним варіант
поділу між нею та ОСОБА_1 у володіння та
користування квартири АДРЕСА_1. Також
просив надати ключі від вхідний дверей
квартири для виготовлення їх
дублікатів. (а.с.12).

Відповідно до ст.358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитись
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини сіпльного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Суд встановив, що фактично між
сторонами відсутній спір з приводу
порядку користування квартирою. Суд
прийшов до таких висновків, внаслідок
аналізу доводів позивача, в яких він не
вказує, що ОСОБА_2 особисто йому
відмовила у доступі до квартири, чи не
впустила в приміщення. Сама ж ОСОБА_2 у
судовому засіданні ствердила суду, що
не заперечує проти проживання ОСОБА_1 у
спірній квартирі, відтак суд не вбачає
правових підстав для виділу частин
квартири, яка знаходиться у їхній
спільній частковій власності, кожному
з них окремо, в користування,
враховуючи також неспіврозмірність
житлових приміщень, запропонованих
позивачем для користування усіх,
зареєстрованих у квартирі, осіб.

До того ж, зважаючи на те, що
ОСОБА_2 у суді вказала, що дійсно
замінила замок у вхідних дверях
спірної квартири та не надала
дублікату ключів, відтак, суд приходить
до переконання, що позовні вимоги в
частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити
перешкод ОСОБА_1 у володінні,
користуванні та розпорядженні ?
частини квартири АДРЕСА_1 та передати
йому дублікат комплекту ключів від
цієї квартири знайшли своє ствердження
у судовому засіданні, відтак належить
задовольнити.

Крім того, відповідно до вимог ч.1
ст. 88 ЦПК України, з відповідача в
користь позивача належить стягнути
судові витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві належить присудити
судові витрати - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10,58,59,60, 88,169,215 ЦПК
України, ст.ст. 15,16,316,317,319,358,391 ЦК
України, ст.ст. 4,9,150 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у володінні, користуванні та
розпорядженні ? частини квартири
АДРЕСА_1 та передати йому дублікат
комплекту ключів від цієї квартири.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 57
гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 57
гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
О.Р. Юрків