Справа № 2604/7125/12
Провадження № 6/755/2597/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м. Києві
Телявського А.М., боржник: ОСОБА_2,
стягувач: ОСОБА_3 про примусове
проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Телявський А.М., звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
поданням, в якому просить суд:
постановити вмотивоване рішення про
примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2, НОМЕР_1, а саме
квартири АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що в
провадженні Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві знаходиться виконавчий лист №
2604/7125/2012 від 14 червня 2013 року, виданий
Дніпровським районним судом м. Києва,
про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 у розмірі 13 0053, 00 гривень.
Відповідно до статті 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано строк для добровільного
виконання. Боржником виконавчий
документ в наданий для добровільного
виконання строк не виконано, жодних
відомостей щодо своїх доходів та майна
до відділу не було надано. При
неодноразовому виході державного
виконавця за місцем знаходження майна
боржника за (АДРЕСА_1) з метою здійснити
опис майна (15 серпня 2013 року, 10 жовтня 2013
року, 23 січня 2014 року, 05 лютого 2014 року),
що належить боржнику, доступу
державному виконавцю надано не було,
про що складено відповідні акти
державного виконавця. ОСОБА_2 на виклик
державного виконавця до відділу не
з'явився, про поважні причини неявки не
повідомив. Таким чином, складність
виконання виконавчого напису полягає у
тому, що при виконанні державним
виконавцем обов'язків і прав щодо
примусового виконання шляхом
здійснення заходів, що передують
примусової реалізації майна, боржником
чиняться перешкоди. Не виконання
боржником виконавчого напису, тим
більше перешкоджання його примусовому
виконанні є порушенням статті 11 Закону
України «Про судоустрій», статті 124
Конституції України.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, в поданні просив
подання розглядати у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. 376 Цивільного
процесуального кодексу України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно
та кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є
виконавчий документ про її відібрання,
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Суд негайно розглядає подання,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Вивчивши зміст подання, дослідивши
матеріали справи № 2604/7125/2012 за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права
власності на частку в майні та
стягнення грошової компенсації, суд
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14
червня 2013 року Дніпровським районним
судом м. Києва було видано виконавчий
лист № 2604/7125/2012 у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
припинення права власності на частку в
майні та стягнення грошової
компенсації про стягнення із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 130 053 гривні компенсації
за ? частину квартири АДРЕСА_1. Після
надання коштів право власності ОСОБА_3
на ? частину квартири АДРЕСА_1 припинити
та визнати право власності на ? частину
зазначеної квартири за ОСОБА_2.

19 червня 2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2604/7125/2012, виданого 14 червня 2013
року Дніпровським районним судом м.
Києва.

14 серпня 2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві було винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, відповідно до якої було
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_2
лише в межах суми боргу.

23 січня 2014 року державним виконавцем
було здійснено вихід за місцем
проживання боржника до квартири
АДРЕСА_1, на багаторазові дзвінки двері
ніхто не відчинив.

05 лютого 2014 року державним виконавцем
було здійснено вихід державного
виконавця за адресою проживання
боржника до квартири АДРЕСА_1, на
багаторазові дзвінки та стукіт, двері
ніхто не відчинив.

06 лютого 2014 року державним виконавцем
боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1
було направлено виклик державного
виконавця, з проханням з'явитися до
державного виконавця.

В той ж час, як вбачається з довідки з
місця проживання про склад сім'ї та
прописку № 125 від 31 січня 2014 року,
виданої Житловою
ремонтно-експлуатаційною організацією
№ 407, яка долучена державним виконавцем
до подання про примусове проникнення
до житла, ОСОБА_2 з 1985 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звертатися до
суду з поданням про розшук боржника -
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання.

Статтею 90 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачена
відповідальність за невиконання
законних вимог державного виконавця та
за порушення цього Закону, а саме за
порушення вимог цього Закону,
невиконання законних вимог державного
виконавця фізичними, юридичними чи
посадовими особами, несвоєчасне
подання або неподання звітів про
відрахування із заробітної плати та
інших доходів боржника, неподання або
подання неправдивих відомостей про
доходи і майновий стан боржника, а
також неповідомлення боржником про
зміну місця проживання чи
місцезнаходження або місця роботи
(отримання доходів), а також за неявку
без поважних причин за викликом
державного виконавця винні особи
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку.

За наявності ознак кримінального
правопорушення в діях особи, яка умисно
перешкоджає виконанню рішення чи іншим
чином порушує вимоги закону про
виконавче провадження, державний
виконавець складає акт про порушення і
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення особи до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження, накладено арешт
на майно боржника та заборонено його
відчуження та здійснено відповідні
запити. В той же час, виклик державного
виконавця, з проханням з'явитися до
відділу державної виконавчої служби,
здійснено не за адресою місця
проживання та реєстрації боржника.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що державним виконавцем у
поданні зазначено, що останнім
вчиняються дії з виконання виконавчого
напису. В той же час, на виконанні у
Відділі державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві перебуває виконавчий
лист, виданий Дніпровським районним
судом м. Києва 14 червня 2013 року.

Крім того, державний виконавець у
поданні посилається на те, що боржником
чиняться перешкоди у виконанні
рішення, в той же час, будь-яких доказів
в обгрунтування даних вимог державним
виконавцем до подання не долучено.

Оскільки державним виконавцем
не вжито повний обсяг заходів, які
передбачені законодавством про
виконавче провадження щодо
примусового виконання судового
рішення, не використані всі права
надані державному виконавцю,
спрямовані на своєчасне та повне
вчинення виконавчих дій, тому подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві Телявського А.М.,
боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3 про
примусове проникнення до житла не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 11, 90 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. ст. 210,
293, 376 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м. Києві
Телявського А.М., боржник: ОСОБА_2,
стягувач: ОСОБА_3 про примусове
проникнення до житла - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: