У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

23 квітня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, треті особи: публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк»), публічне
акціонерне товариство «Страхова
компанія АКСА» (далі - ПАТ «СК АКСА»),
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 9 січня 2008
року між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
та заставу транспортного засобу за №
0. Згідно умов договору банк
зобов'язався надати позичальнику, а
позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредитні кошти в сумі 98
906 грн. зі сплатою 13 % річних і
погашенням згідно умов вказаного
договору. Строк дії договору
визначений до 9 січня 2015 року. Кредит
був отриманий для придбання
транспортного засобу Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1, який одночасно
виступає в якості застави. Сторони
також домовилися про те, що позичальник
зобов'язується укласти договір
страхування предмета застави, а саме:
транспортного засобу Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 0 9
січня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки №
172079, відповідно до умов якого
поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати за невиконання
ОСОБА_1 усіх її зобов'язань перед
кредитором, що виникли за договором про
надання споживчого кредиту.

На виконання умов кредитного договору
№ 0 від 9 січня 2008 року між
закритим акціонерним товариством
«Український Страховий Альянс»
(правонаступником якого є ПАТ «СК
АКСА») та ОСОБА_1 було укладено договір
страхування № 2050315/05АК, відповідно до
якого ОСОБА_1 застрахувала придбаний за
кредитні кошти автомобіль Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1. Під час
підписання даного договору сторони
встановили 109 896 грн страхової суми та 7%
франшизи від страхової суми. Даним
договором також визначено, що при
настанні страхового випадку
вигодонабувачем страхових платежів є
ПАТ «УкрСиббанк».

26 квітня 2008 року невстановленою особою
по вул. Гарматній, 43 в м. Києві було
викрадено автомобіль Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим
2 травня 2008 року Солом'янським РУ ГУ МВС
України в м. Києві було порушено
кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК
України. Оскільки даний випадок
підпадав під страхові ризики,
визначені договором страхування №
2050315/05АК від 09.01.2008 року, то ОСОБА_2, який
користувався автомобілем Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1 на підставі
довіреності, звернувся до ПАТ «СК АКСА»
із заявою про виплату страхового
відшкодування. 24 листопада 2008 року ПАТ
«СК АКСА» на розрахунковий рахунок
ОСОБА_1, відкритий в ПАТ «УкрСиббанк»,
було перераховано кошти в сумі 18 392,76
грн.

Крім того, позивач зазначав, що 8 грудня
2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі- продажу прав вимоги за
кредитами, згідно з умовами якого
відбулося відступлення права вимоги,
зокрема, за кредитним договором
№0 від 9 січня 2008 року, укладеним
між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

У зв'язку з укладенням даного договору,
ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги до
ОСОБА_1, які належали первісному
кредиторові ПАТ «УкрСиббанк».

Оскільки ОСОБА_1 свої обов'язки за
кредитним договором належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, ПАТ «Дельта Банк»
просило стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором у розмірі
144 663,57 грн.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 2 вересня 2013 року позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість у розмірі 7 692,72 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
31 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ
«Дельта Банк» задоволено, рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ
«Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість у розмірі 144 663,57 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк», апеляційний
суд, дослідивши докази в справі й давши
їм належну правову оцінку, дійшов
правильного висновку та обґрунтовано
виходив з того, що часткове виконання
страховиком свого зобов'язання
по виплаті страхового відшкодування не
звільняє ОСОБА_1 від обов'язку
самостійно повертати банку кредит та
нараховані відсотки, оскільки саме
вона залишається зобов'язаною перед
кредитором.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
31 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко