Дата документу 29.10.2014
Справа
№636/826/14-ц
№2/636/648/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року Чугуївський міський
суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Слурденко О.І., при
секретарі Шиловій І.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Чугуєві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення без надання іншого житлового
приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - житлову квартиру АДРЕСА_1 та
виселення із вищезазначеної вкартири
іпотекодавця - ОСОБА_2.

В позовній заяві позивач вказала, що
26.09.2008 року відповідно до укладеного
між нею та ОСОБА_2 Договору позики,
відповідач отримав позику у розмірі 45
500 доларів США з кінцевим терміном
повернення 26.08.2009 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вищезазначеним договором, 26.09.2008
року між сторонами було укладено
Договір іпотеки, відповідно до якого
ОСОБА_2 надав в іпотеку належне йому на
праві приватної власності нерухоме
майно, а саме житлову квартиру АДРЕСА_1.

Позичальник не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з
чим рішенням Чугуївського міського
суду від 22.06.2012 року з нього на користь
позивачки було стягнуто суму боргу за
Договором позики в розмірі 1121619 гривень
93 копійки.

До цього часу відповідач рішення суду
не виконав, борг не сплатив, тому у
позикодавця виникло право звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
його продажу з укладанням договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем та отриманням
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу.

Позивачка неодноразово зверталася до
відповідача, як іпотекодавця, про
погашення боргу в добровільному
порядку, які залишилися без
реагування.

У зв'язку з цим просить звернути
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 26.09.2008 року, а
саме на житлову квартиру АДРЕСА_1 для
задоволення вимог, що виникли на
підставі порушення умов Договору
позики від 26.09.2008 року розмірі 1121619
гривень 93 копійки. Також просить
виселити відповідача з
вищезазначеного помешкання без
надання іншого житла, оскільки в
добровільному порядку висилитися він
не бажає.

Відповідач, в судове засідання на
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про що свідчать поштові повідомлення
про отримання судових повісток. В не
одноразово призначені судові
засіданні відповідач та його
представник не з'явилися, під різними
приводами подавали заяви про
перенесення слухання справи протягом
шести місяців, тому суд вважає можливим
розглянути справу в заочному порядку,
що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Представник позивачки надав суду
письмову заяву про підтримку позовних
вимог в повному обсязі та проханням у
разі відсутності відповідача ухвалити
заочне рішення без його участі.

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2008 року між
сторонами було укладено Договір
позики, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 3243,
відповідно до якого ОСОБА_1 надала
ОСОБА_2 позику у розмірі 45 500 доларів США
з кінцевим терміном повернення - 26.08.2009
року.

На забезпечення виконання
вищезазначеного Договору позики, 26.09.2008
року між ними було укладено Договір
іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 3245 за
яким позичальник надав в іпотеку
належне йому на праві приватної
власності нерухоме майно, а саме
житлову квартиру АДРЕСА_1.

Ця квартира, загальною площею 72,7 кв.
метри, житловою прощею 49,6 кв метри
належить ОСОБА_2 на підставі Договору
купівлі-продажу, посвідченого 23.09.2003
року державним нотаріусом Чугуївської
державної нотаріальної контори
Харківської області, зареєстрованого в
реєстрі за № 2-1593 та в встановленому
законом порядку в КП «Чугуївське МБТІ»
27.09.2003 року за № 4508/20.

Позичальник не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з
чим станом на 21.03.2012 рік заборгованість
за Договором позики від 26.09.2008 року
становила 1121619 гривень 93 копійки, яку
Чугуївський міський суд Харківської
області своїм рішенням від 22.06.2012 року
стягнув на користь ОСОБА_1.

До цього часу вищезазначене рішення
суду не виконане. Постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції від 26.09.2013 року
позивачці було повернути виконавчий
документ про примусове стягнення з
ОСОБА_2 боргу в сумі 1121619 гривень 93
копійки, оскільки єдине майно боржника
на яке може бути звернуто стягнення, а
саме житлова квартира АДРЕСА_1 є
предметом іпотеки.

З метою досудового врегулювання
даного спору позивачка на адресу
боржника 22 жовтня 2012 року направила
Вимогу про добровільне звільнення
квартири, що є предметом іпотеки, в
зв'язку з прийняттям рішення про
звернення на неї стягнення.

Дана вимога іпотекодавцем була
проігнорована.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно до ст.39 цього ж закону у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки;початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя виносить
рішення про виселення мешканців за
наявності підстав, передбачених
законом, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня
отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

У ч.ч.2-3 ст.40 Закону України «Про
іпотеку» законодавець встановлює
певний порядок дій банку: після
прийняття рішення про звернення
стягнення на переданий в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок протягом одного
місяця з дня отримання цієї вимоги.
Якщо мешканці не звільнять будинок у
встановлений строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Згідно роз'яснень, що містяться у
п.п.43,44 Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.3012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», при розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати, що відповідно до ч.4 ст.9,
ст.109 ЖК України, ст.39-40 Закону України
«Про іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметами іпотеки,
проводяться в порядку встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,209,212, 214, 215, 224-229 ЦПК України,
ст.ст.316, 317, 383, 387 ЦК України, ст.ст. 9, 109,
116, 155, 158 Житлового кодексу України,
Законом України «Про іпотеку»,
Постановою №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.3012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», Договором
позики від 26.09.2008 року, Іпотечним
договором від 26.09.2008 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення без надання іншого житлового
приміщення,- задовольнити.

Звернути стягнення в рахунок
задоволення вимог ОСОБА_1 за Договором
позики від 26.09.2008 року на суму боргу у
розмірі 1121619 гривень 93 копійки на
предмет іпотеки за Іпотечним договором
від 26.09.2008 року - житлову квартиру № 13,
загальною площею 72,7 кв. метри, житловою
площею 49,6 кв. метри розташовану в
будинку АДРЕСА_1 шляхом її продажу з
укладанням договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ОСОБА_1 всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Виселити без надання іншого
приміщення ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті
Києві з житлової квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 3219 (три тисячі
двісті дев'ятнадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області шляхом подачі у
10-денний строк з дня його проголошення -
апеляції.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: