У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Гримич М.К.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9,
відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції,
державного виконавця Колоса Романа
Володимировича, Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», треті особи:
служба у справах дітей Сумської
міської ради, Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
приватний нотаріус Сумського міського
нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_12,
про визнання протоколу загальних
зборів недійсними та дій державного
виконавця неправомірними, за
касаційними скаргами Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_9 на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 18
грудня 2013 року та рішення апеляційного
суду Сумської області від 06 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
своїх інтересах та інтересах своїх
малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_9, відділу державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції, державного виконавця
Колоса Р.В., Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція») про
визнання протоколу загальних зборів
недійсними та дій державного виконавця
неправомірними.

Позивачі посилались на те, що 02 серпня
2012 року при виконанні рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 27
жовтня 2009 року про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_12, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 і ОСОБА_4 на користь Відкритого
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль») 605 213 грн заборгованості за
кредитним договором. ПП «СП «Юстиція»
було складено протокол проведення
прилюдних торгів з реалізації їхньої
квартири АДРЕСА_1, право на
користування якою мають також
малолітні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Посилаючись на те, що посадові особи
ДВС та інші відповідачі, виконуючи дане
рішення, порушили вимоги Закону
України «Про виконавче провадження»,
Закону України «Про іпотеку», Закону
України «Про охорону дитинства»,
Сімейного кодексу України й норми
інших підзаконних нормативних актів
щодо процедури підготовки, проведення
і оформлення кінцевих результатів
торгів, позивачі просили визнати
протокол проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
недійсним, а дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Колоса Р.В.
неправомірними.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 18 грудня 2013 року позов ОСОБА_7
та ОСОБА_8 задоволено. Визнано
недійсним протокол від 02
серпня 2012 року № 04/076-12-1-2 проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1, переможцем яких
визнано ОСОБА_9

Застосовано наслідки недійсності
правочину: зобов'язано ВДВС Сумського
МУЮ повернути ОСОБА_9 отримані за
недійсним правочином 231 500 грн;
зобов'язано ОСОБА_9 повернути ВДВС
Сумського МУЮ квартиру АДРЕСА_1. У
задоволенні вимог ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, пред'явлених від імені їхніх
малолітніх дітей, відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 06 лютого 2014 року рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 18
грудня 2013 року в частині застосування
наслідків недійсності правочину
змінено.

Зобов'язано ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» повернути
ОСОБА_9 231 500 грн, отриманих за недійсним
правочином.

Зобов'язано ОСОБА_9 повернути ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» квартиру АДРЕСА_1.

У частині визнання недійсним протоколу
від 02 серпня 2012 року № 04/076-12-1-2
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1, переможцем
яких визнано ОСОБА_9, рішення суду
залишено без змін.

У касаційних скаргах ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_9, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного
суду, ухвалити нове рішення про відмову
у позові.

Обговоривши доводи касаційних скарг,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 27
жовтня 2009 року стягнуто зі ОСОБА_15,
ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в
солідарному порядку на користь ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», 605 213
грн 36 коп. заборгованості за кредитним
договором від 08 жовтня 2007 року,
забезпеченим договором іпотеки від 10
жовтня 2007 року, предметом якого була
належна іпотекодавцям ОСОБА_7, ОСОБА_12,
ОСОБА_8, ОСОБА_4 квартира АДРЕСА_1.

16 травня 2011 року ВДВС Сумського МУЮ
було проведено опис та арешт майна, що
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_4, а саме: квартири АДРЕСА_1, про що
було складено відповідний акт.

22 травня 2012 року між ВДВС Сумського МУЮ
та ПП «СП «Юстиція» був укладений
договір про надання послуг з
організації і проведення торгів з
реалізації арештованого майна, згідно
з яким ВДВС передав вказану квартиру
спеціалізованій організації для
реалізації на прилюдних торгах.

Винагорода спеціалізованої
організації становила 28 892 грн 50 коп.

02 серпня 2012 року ПП «СП «Юстиція» були
проведені прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, а саме:
квартири АДРЕСА_1, за результатами яких
був складений протокол від 02 серпня 2012
року № 04/076-12-1-2, переможцем яких стала
ОСОБА_9

16 серпня 2012 року старшим державним
виконавцем ВДВС Сумського МУЮ Колос
Р.В. був складений акт про реалізацію
предмета іпотеки, на підставі якого 17
серпня 2012 року приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 було видано свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
на ім'я ОСОБА_9

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що при
проведенні прилюдних торгів було
порушено п. 7.1 розділу 7 «Прикінцеві
положення» Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна», затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове
положення).

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині застосування наслідків
недійсності правочину, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що у разі
недійсності правочину обов'язок щодо
повернення у натурі всього, що одержано
на його виконання, лежить саме на
сторонах, а тому суд не вправі був
зобов'язувати ОСОБА_9 повернути
квартиру відділу ДВС і, відповідно,
зобов'язувати останнього повертати
грошові кошти, оскільки цей відділ, як
окрема юридична особа, не є стороною
оспорюваного правочину.

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням, за
яким прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені
певні правила проведення прилюдних
торгів, а саме: по-перше, правила, які
визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які
стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, ст. 34 Закону
України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням.

Згідно з п. 7.1 розділу 7 «Прикінцеві
положення» Тимчасового положення
прилюдні торги вважаються такими, що не
відбулися, зокрема, у разі відсутності
покупців або наявності лише одного
покупця, якщо жоден із покупців не
запропонував ціну, вищу за стартову
ціну лота.

Як вбачається з матеріалів справи, у
прилюдних торгах з реалізації
арештованого майна боржників, які
проводились 02 серпня 2012 року, взяв
участь лише один учасник - ОСОБА_9, яка
не підвищувала стартову ціну та
запропонувала придбати об'єкт
нерухомості за стартовою ціною.

Прилюдні торги відбувались на
виконання рішення суду про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
і саме на виконання цього рішення
реалізувалось майно, що належало
боржникам.

Такий спосіб захисту порушених прав
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки в порядку, передбаченому
договором іпотеки, банком не обирався,
а тому вимоги Закону України «Про
іпотеку» при реалізації спірного майна
не підлягають застосуванню.

Отже, суд дійшов правильного висновку
про те, що при проведенні прилюдних
торгів було порушено п. 7.1 розділу 7
«Прикінцеві положення» Тимчасового
положення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України
у разі недійсності правочину обов'язок
щодо повернення у натурі всього, що
одержано на його виконання, лежить на
сторонах.

Суд апеляційної інстанції правильно
виходив з того, що відділ ДВС не є
стороною оспорюваного договору, а тому
дійшов правильного висновку про
зобов'язання ПП «СП «Юстиція»
повернути ОСОБА_9 231 500 грн, отриманих за
недійсним правочином, і зобов'язання
ОСОБА_9 повернути ПП «СП
«Юстиція» квартиру АДРЕСА_1.

З урахуванням вказаних норм колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не знаходить
підстав для задоволення касаційних
скарг та вважає, що рішення суду першої
інстанції в незміненій частині та
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційних скарг про неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права
безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 18 грудня 2013 року в незміненій
частині та рішення апеляційного суду
Сумської області від 06 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

В.А. Нагорняк