У х в а л а

іменем україни

03 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_4, треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова
компанія-ФС», ОСОБА_5, про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк», Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
треті особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова
компанія-ФС», ОСОБА_5, про визнання
договорів припиненими та зобов'язання
вчинити певні дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Київської області від 27 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ
«Родовід Банк») звернулося до суду з
позовом, у якому просило звернути
стягнення на належні ОСОБА_4 житлові
будинки та земельні ділянки, які є
предметами договорів іпотеки від 28
лютого 2007 року, у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 21 714 783 грн. 82 коп. за
початковою ціною, що встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилалось на ті обставини, що 26
лютого 2007 року між ВАТ «Родовід банк»
та ПП «Блокер» укладено кредитний
договір, за умовами якого позичальнику
відкрито відновлювальну кредитну
лінію на суму 1 700 000 грн. з процентною
ставкою 22% річних, які він зобов'язався
повернути та сплатити проценти до 25
лютого 2008 року за користування коштами.
Додатковою угодою від 28 лютого 2007 року
збільшено розмір відновлювальної
кредитної лінії до 15 млн. грн. зі
строком повернення до 25
лютого 2008 року.

28 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_4
було укладено договір іпотеки № 22.1/36-
1-07, за умовами якого іпотекодавець
передав в іпотеку банку належне йому на
праві власності нерухоме майно -
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та
земельну ділянку за цією ж адресою, а
також договір іпотеки № 22.1/36-3.2-07, за
яким відповідач передав в іпотеку
банку належні йому житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку,
на якій він розташований.

У подальшому за згодою сторін до
кредитного договору були внесені
зміни, у результаті яких сума
відновлювальної кредитної лінії
склала10 млн. грн., продовжено строк для
повернення кредитних коштів до 20 січня
2010 року зі сплатою 28, 5 % річних за
користування кредитними коштами.

Позичальник не виконав зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
утворилась заборгованість, яка станом
на 08 листопада 2012 року становить 21 714 783
грн. 82 коп., просило задовольнити позов.

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом, у якому
просив визнати такими, що припинили
свою дію договори іпотеки від 28 лютого
2007 року, зобов'язати реєстраційну
службу Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
протягом 14 днів з моменту набрання
рішенням по справі законної сили зняти
заборони щодо відчуження об'єктів
нерухомого майна та вилучити записи з
Державного реєстру іпотек і записи про
реєстрацію обтяження об'єктів
нерухомого майна з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на ті обставини, що 16
квітня 2013 року він дізнався про те, що
позичальника за основним договором ПП
«Блокер» як юридичну особу припинено, у
зв'язку з чим припинились всі
зобов'язання цієї юридичної особи, у
тому числі і за кредитним договором,
просив задовольнити позов.

07 жовтня 2013 року рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області у задоволенні
позовів відмовлено.

27 травня 2014 року рішенням апеляційного
суду Київської області рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове, яким позов ПАТ «Родовід
Банк» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 22.1/36-КЛВ-07 від 26
лютого 2007 року в загальному розмірі 15 830
175 грн 89 коп. звернуто стягнення на
предмети іпотеки, а саме: житловий
будинок загальною площею 263,9 кв. м,
житловою площею 98,2 кв. м за адресою
АДРЕСА_2, належний ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу від 03 жовтня
2005 року; земельну ділянку з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку, яка
належить ОСОБА_4 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 157913 від 03 квітня 2006
року на підставі договору
купівлі-продажу № 7300 від 03 жовтня 2005
року; домоволодіння загальною площею
419,4 кв. м, житловою площею 163,0 кв. м з
надвірними будівлями і спорудами за
адресою: АДРЕСА_1, належне ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 24 вересня 2005 року;
земельну ділянку, кадастровий номер
:05:001:0266 з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, яка належить
відповідачу на підставі державного
акту про право власності на земельну
ділянку ЯГ № 169613 від 03 квітня 2006 року,
шляхом продажу предметів іпотеки на
публічних торгах у межах процедури
виконавчого провадження за початковою
ціною, що встановлюється на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
(незалежним експертом) на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

У задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, а справу направити на новий
розгляд, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПАТ «Родовід Банк» та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд апеляційної інстанції,
надавши належну оцінку обставинам
справи і зібраним у справі доказам,
правильно виходив з того, що внаслідок
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором утворилась заборгованість і
позивач набув право задовольнити свої
вимоги по погашенню боргу за рахунок
предметів іпотеки, а підстави вважати,
що зобов'язання за договорами іпотеки
припинені відсутні, оскільки в
матеріалах справи немає доказів того,
що боржник ПП «Блокер» припинив свою
діяльність шляхом ліквідації.

При цьому судом вірно застосовані ст.
ст. 104, 526, 609, 610, 625, 1054, 1050 ЦК України, ст.
ст. 7, 17 Закону України «Про іпотеку», ст.
33 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців», оскаржуване рішення
суду апеляційної інстанції ухвалено з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду,
обґрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, рішення
апеляційного суду Київської області
від 27 травня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення апеляційного суду Київської
області від 27 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.П.
Касьян

В.М. Коротун

С.П. Штелик