Справа № 346/4199/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: судді -
Васильковського В.В.

секретаря - Корбут
Н.М,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломиї
справу за позовом ОСОБА_1 до
Коломийської міської ради, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа
управління Державного земельного
агентства у Коломийському районі, про
визнання недійсним та скасування
рішення Коломийської міської ради,
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, 30 липня 2014 року
звернувся в суд з позовною заявою,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 є
власницею житлового будинку з
господарським будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю серії ІФ
17-2-002-312 від 06.07.1994 року ОСОБА_1 належить
на праві власності земельна ділянка
площею 0,10 га для обслуговування
вказаного житлового будинку та
господарських споруд. Однак крім
вказаної земельної ділянки, ОСОБА_1 є
користувачем ділянки площею 477,00 кв.м.,
якою користується з 1971 року, висадила
там фруктовий сад. Бажаючи
приватизувати дану земельну ділянку, 16
березня 2011 року звернулася до
директора ТзОВ «Західзем» із заявою
про виготовлення технічної
документації по приватизації
земельної ділянки площею 0,477 га для
ведення садівництва по АДРЕСА_1.

Однак їй стало відомо, що 20.10.2011 року
Коломийською міською радою було
прийнято рішення № 686-11/2011, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та надано
у спільну сумісну власність земельну
ділянку площею 900,0 кв.м. в АДРЕСА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 На підставі даного
рішення відділ Держкомзему у м. Коломия
проведено реєстрацію, видано державний
акт на право приватної власності на
землю.

Вважає, що земельна ділянка в м. Коломия
по АДРЕСА_2 не могла належати до земель
запасу, оскільки знаходилась в
користуванні позивачки і остання мала
намір на її приватизацію, а тому її
право користувача земельною ділянкою
порушено рішенням виконкому
Коломийської міської ради від 20.10.2011
року.

Крім того, стверджує, що оскільки
рішенням Коломийської міської ради №
119-2/2011 від 26.01.2011 року було запроваджено
мораторій на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, то Коломийська міська рада не
мала права приймати оскаржуване
рішення.

Просить суд визнати недійсним рішення
Коломийської міської ради від 20 жовтня
2011 року № 686-11/2011 "Про надання земельної
ділянки по АДРЕСА_2 у власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд" та визнати недійсним
Державний акт на право власності на
вказану земельну ділянку площею 900,0
кв.м..

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивачки в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та пояснив, що рішення
Коломийської міської ради від 20.10.2011
року є незаконним, оскільки ним
порушено право приватної власності на
землю ОСОБА_1 Жодних підтверджень про
віднесення земельної ділянки площею 900
кв.м. по АДРЕСА_2 до земель запасу м.
Коломия не наведено. Стверджує, що
оскаржуваним рішенням відповідачам
надано у власність земельну ділянку,
законним користувачем якої була і є
ОСОБА_1 Крім того, рішення Коломийської
міської ради від 20.10.2011 № 686-11/2011, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та надано
у спільну сумісну власність земельну
ділянку площею 900,0 кв.м. в АДРЕСА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, суперечить рішенню
Коломийської міської ради від 26.01.2011
року № 119-2/2011, яким було встановлено
мораторій на прийняття рішень щодо
надання земельних ділянок у власність.
Просить позов задовольнити.

Представник Коломийської міської ради
проти задоволення позову заперечила і
пояснила, що оспорюване рішення
Коломийської міської ради від 20.10.2011 №
686-11/2011, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надано у спільну сумісну
власність земельну ділянку площею 900,0
кв.м. в АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 прийняте
відповідно до вимог Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
згідно чинного земельного
законодавства, підстав для визнання їх
незаконними та недійсними немає.
Вказала, що оскільки, позивачка по
справі не набула права власності або
права користування спірною земельною
ділянкою в порядку визначеному ст. 20 ЗК
Української PCP, ст.ст. 22-24 ЗК України від
18.02.1990 року в редакції від 13.03.1992 року,
ст. 125, 126 Земельного кодексу України,
тому права позивачки на спірну
земельну ділянку не порушені. Що
стосується посилання позивача на
прийняття оскаржуваного рішення
всупереч рішенню Коломийської міської
ради від 26.01.2011 року № 119-2/2011 про
тимчасове призупинення прийняття
рішень про надання дозволів на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, то воно
не стосується земельних ділянок, на
яких розміщені об'єкти нерухомості. На
наданій відповідачам земельній
ділянці знаходиться 4-ох квартирний
житловий будинок, збудований на
підставі рішення Коломийської міської
ради народних депутатів від 17 квітня 1991
року. Тому просить в позові відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому
засіданні позовні вимоги заперечила, і
пояснила, що рішення Коломийської
міської ради від 20.10.2011 № 686-11/2011 "Про
надання земельної ділянки по АДРЕСА_2 у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд"
прийнято в межах та в порядку
передбаченому ст.ст. 12, 40, 81, 118, 121, 125, 186
Земельного кодексу України, на
підставі проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 для будівництва
та обслуговування жилого будинку та
господарських будівель в АДРЕСА_2.
Документи, що містяться в зазначеному
проекті щодо відведення земельної
ділянки, повністю відповідають вимогам
Закону України "Про землеустрій". Крім
того, вважає, що оскільки позивач
стверджує, що існує накладення
земельної ділянки, якою вона
користується на частину земельної
ділянки, яка надана відповідачам, то це
повинно бути доведено належними
засобами доказування. Жодних доказів
про існування такої накладки позивач в
суд не представила.

Третя особа управління Державного
земельного агентства у Коломийському
районі в судове засідання не зявилася,
подала письмову заяву з проханням
розглядати справу без їх участі.

Заслухавши сторони, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд вважає, що в
позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власницею житлового будинку з
господарським будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
Вказаний будинок перейшов у власність
позивачки на підставі договору
дарування, посвідченого 30.07.1971 року, де
дарувальником є ОСОБА_9 (а.с.28-29).

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю серії ІФ
17-2-002-312 від 06.07.1994 року ОСОБА_1 належить
на праві власності земельна ділянка
площею 0,10 га для обслуговування
вказаного житлового будинку та
господарських споруд (а.с.38).

Рішенням Коломийської міської ради
народних депутатів від 17 квітня 1991 року
виділено міському відділу внутрішніх
справ земельну ділянку площею 0,09 га по
АДРЕСА_2 (№ не вказаний) для будівництва
4-ох квартирного житлового будинку за
рахунок земель міськземфонду.

На вказаній земельній ділянці
збудовано 4-ох квартирний житловий
будинок. Вказана обставина
підтверджуються матеріалами справи
(а.с.140,143-144) і сторонами не
заперечуються.

Квартири у житловому будинку за
адресою АДРЕСА_2 належать відповідачам
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

20.10.2011 року Коломийською міською радою
було прийнято рішення № 686-11/2011, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та надано
у спільну сумісну власність земельну
ділянку площею 900,0 кв.м. в АДРЕСА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8

На підставі даного рішення видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку (а.с.87).

Суд вважає, що оспорюване позивачем
рішення Коломийської міської ради від
20.10.2011 № 686-11/2011 не порушує її права і
охоронювані законом інтереси, вони
прийняті відповідно до вимог чинного
законодавства і в межах повноважень
Коломийської міської ради, а тому
підстав для їх скасування немає
виходячи з такого.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування, або
державних органів приватизації, або
центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Статтею 118 ЗК України передбачено, що
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу
Української PCP від 1970 року право
довгострокового користування
земельною ділянкою засвідчується
актами, форма яких встановлюється
Радою Міністрів Української PCP.
Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу
Української PCP від 1970 року приступати
до користування наданою земельною
ділянкою до встановлення відповідними
землевпорядними органами меж цієї
ділянки в натурі (на місцевості) і
видачі документа, який засвідчує право
користування землею, забороняється.

Аналогічні норми були закріплені в
Земельному кодексі України від 18.12.1990
року в ред. від 13.03.1992 року. Зокрема,
відповідно до ст. 22 право власності на
землю або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.
Відповідно до ст. 23 право власності або
право постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними Радами
народних депутатів. Відповідно до ст. 24
право тимчасового користування землею,
в тому числі на умовах оренди,
оформляється договором.

Крім того, Земельний кодекс України 2002
року в ст.ст. 125, 126 встановлює, що право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникає з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, право
користування земельною ділянкою
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка по справі не надала жодного
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, а тому не була її
користувачем в розумінні Земельних
кодексів України, що діяли на території
України в різний період.

Крім того, твердження позивачки, що
відведена земельна ділянка ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 для будівництва
та обслуговування жилого будинку та
господарських будівель в АДРЕСА_2
накладається на земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1, якою вона
користується, нічим не підтверджене.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
ч. 2 ст. 59 ЦПК України вказує, що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України,
позивачці судом було роз'яснено право
заявити клопотання про призначення
судової земельно-технічної експертизи,
як це передбачено у ст. 143 ЦПК України,
однак позивач від призначення
експертизи в судовому засіданні
відмовилася.

Суд також відхиляє посилання позивачки
на те, що рішення Коломийської міської
ради від 20.10.2011 № 686-11/2011 суперечить
рішенню Коломийської міської ради від
26.01.2011 року № 119-2/2011, яким було
встановлено мораторій на прийняття
рішень щодо надання земельних ділянок
у власність виходячи з такого.

Як вбачається з п. 1 рішення
Коломийської міської ради від 26.01.2011
року № 119-2/2011 (а.с.45), призупинення
прийняття рішень про надання дозволів
на розроблення проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок не
стосується земельних ділянок, на яких
розміщені об'єкти нерухомості. Як
встановлено в судовому засіданні, на
ділянці за адресою АДРЕСА_2 знаходиться
4-ох квартирний житловий.

Виходячи з вищенаведеного, в позові
ОСОБА_1 до Коломийської міської ради,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа управління Державного
земельного агентства у Коломийському
районі про визнання недійсним та
скасування рішення Коломийської
міської ради, визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку слід відмовити.

На підставі ст. ст. 116, 118, 122, 125, 153, 158 ЗК
України та керуючись ст. ст. 209, 212-215, 218
ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Коломийської міської ради, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа
управління Державного земельного
агентства у Коломийському районі, про
визнання недійсним та скасування
рішення Коломийської міської ради,
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку-
відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

У випадку неподання апеляційної
скарги, рішення набирає законної сили
після закінчення встановлених строків
апеляційного оскарження.

Суддя
Васильковський В. В.