Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука
М.І.,Мостової Г.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, про відшкодування витрат до
державного бюджету, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 травня
2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Дніпровський
державний університет внутрішніх
справ звернувся в суд з указаним
позовом, посилаючись на те, що
ОСОБА_6 проходив службу в органах
внутрішніх справ України, навчаючись
за державним замовленням відповідно до
договору про підготовку фахівця у
Дніпропетровському державному
університеті внутрішніх справ (далі -
університет). Згідно наказу ректора
університету від 07 серпня 2008 року
ОСОБА_6 був зарахований курсантом на
навчання. За наказом ректора
університету від 25 червня 2011 року
відповідач отримав базову вищу
юридичну освіту
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр» та отримав диплом по
факультету з підготовки слідчих.
Наказом ГУ МВС України в
Дніпропетровській області від 25 серпня
2011 року ОСОБА_6 був призначений слідчим
слідчого відділення Синельниківського
міського відділу (з обслуговування м.
Синельникове та Синельниківського
району).

Наказом ГУ МВС України в
Дніпропетровській області 09 квітня
2013 року ОСОБА_6 був звільнений з органів
внутрішніх справ України в запас
Збройних сил України за п. 64 "є" (за
порушення дисципліни). Звільнення з
органів внутрішніх справ після
закінчення навчання до встановленого
трирічного терміну - є однією з підстав
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України. Посилаючись
на зазначені обставини позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_6 19 822 грн. 03 коп.
витрат, понесених навчальним закладом
у зв'язку з його навчанням.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 грудня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 27
травня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
Державного бюджету витрати, пов'язані з
навчанням у Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ у розмірі 19 822,03 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалене судове рішення
апеляційної інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що відповідач повинен
відшкодувати Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ витрати пов'язані з навчанням,
оскільки ОСОБА_6 звільнився зі служби в
органах внутрішніх справ протягом
трьох років після закінчення навчання.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 01 березня 2007 року (в редакції
станом на день укладання тристоронньої
угоди та на день звільнення
відповідача з роботи), цей Порядок
визначає механізм відшкодування
особами, навчання яких за державним
замовленням у вищих навчальних
закладах МВС прирівнюється до
проходження військової служби (далі -
особи), витрат, пов'язаних з їх
утриманням у таких закладах (далі -
витрати), у разі дострокового
розірвання договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС (далі - навчальний заклад) у зв'язку
з небажанням особи продовжувати
навчання або порушенням нею
дисципліни; відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних із
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює
МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця в
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно умов укладеного
між сторонами договору про підготовку
фахівця у Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ від 11 серпня 2008 року, ОСОБА_6
проходив службу в органах внутрішніх
справ України, навчаючись за державним
замовленням.

Згідно наказу ректора
університету від 07 серпня 2008 року
ОСОБА_6 був зарахований курсантом на
навчання до Дніпропетровського
університету внутрішніх справ.

Згодом за наказом ректора університету
від 25 червня 2011 року ОСОБА_6 отримав
базову вищу юридичну освіту
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр» та отримав диплом по
факультету з підготовки слідчих.

Наказом ГУ МВС України в
Дніпропетровській області від 25 серпня
2011 року ОСОБА_6 був призначений слідчим
слідчого відділення Синельниківського
міського відділу (з обслуговування м.
Синельникове та Синельниківського
району).

Наказом ГУ МВС України в
Дніпропетровській області 09 квітня
2013 року ОСОБА_6 був звільнений з органів
внутрішніх справ України в запас
Збройних сил України за п. 64 "є" (за
порушення дисципліни).

Пунктом 3.2 договору про підготовку
фахівця у Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ, передбачено, що підставою для
відшкодування фактичних витрат на
підготовку є відмова від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Отже, договором не передбачено,
відшкодування фактичних витрат на
підготовку, у разі звільнення з органів
внутрішніх справ за порушення
дисципліни.

За таких обставин, ухвалюючи рішення
про задоволення позовних вимог, суди не
врахували, що договором про підготовку
фахівця у Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ від 11 серпня 2008 року, а
також Порядком відшкодування особами
витрат, пов'язаних з їх утриманням у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 313 від 01 березня
2007 року, не передбачено відшкодування
фактичних витрат на підготовку у разі
звільнення з органів внутрішніх справ
за порушення трудової дисципліни.

Апеляційний суд на наведене та
порушення судом першої інстанції вимог
процесуального закону, що є безумовною
підставою для скасування судового
рішення, уваги не звернув, в порушення
вимог статей 303, 315 ЦПК України у
достатній мірі не перевірив доводів
апеляційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, в порушення
норм процесуального закону, суди
дійшли помилкового висновку щодо
задоволення позовних вимог, у зв'язку з
чим ухвалені у справі рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ч.2
ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 травня 2014 року скасувати
і передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук