Справа № 158/2086/13-ц
Провадження № 8/0158/3/14
Ківерцівський районний суд Волинської
в складі: головуючого - судді -
з участю заявника -
представника заявника -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ківерці
справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 24.02.2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою та
відшкодування витрат, понесених на
ремонт межової споруди,
01.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 24.02.2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою та
відшкодування витрат, понесених на
ремонт межової споруди.
Заяву мотивує тим, що рішенням
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 24.02.2014 року
частково задоволено її позов та
зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
земельною ділянкою, що знаходиться в
АДРЕСА_1, шляхом засипання стічної
канави, яка знаходиться на земельній
ділянці відповідачів, в АДРЕСА_1
впритул до межі із земельною ділянкою
позивача. В іншій частині позову
Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 08.05.2014 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове, яким зобов'язано ОСОБА_3
усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом
засипання стічної канави, яка
знаходиться на земельній ділянці
відповідачів, в АДРЕСА_2. В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою відмовлено.

Вказує, що рішенням Ківерцівського
районного суду 24.02.2014 року, з показань
свідка ОСОБА_5 було встановлено, що
межова споруда (паркан з металевої
сітки) була побудована батьком
позивача у 70-х роках і жодних
домовленостей про її спільне утримання
між позивачем і відповідачем погоджено
не було, тому вони не можуть нести
спільних витрат на його утримання.

Посилаючись на те, що у технічному
паспорті, виготовленому 01.07.2014 року КП
«ВОБТІ», а також у договорі дарування
житлового будинку від 19.07.2002 року, в
перелік об'єктів власності не входить
межова огорожа, яка є предметом спору, і
їй не було відомо про те, що дана
споруда ніколи не належала її
покійному батьку, тому вона не є
законним правонаступником такого
майна.

Вважає, зазначену обставину
нововиявленою, і такою що не була їй
відома під час розгляду справи, тому
просить переглянути судове рішення
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 24.02.2014 року,
скасувати його в частині відмови
позовних вимог про стягнення витрат
понесених на ремонт межової споруди та
ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_3 в
її користь половину вартості витрат,
понесених на ремонт межової споруди, в
сумі 1650, 00 грн.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1
та її представника ОСОБА_2, які
підтримали заяву, відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які заперечили щодо
задоволення поданої заяви і вважають
її безпідставною, дослідивши матеріали
справи та проаналізувавши наявні
докази, суд прийшов до наступного
висновку.

Судом встановлено, що рішенням
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 24.02.2014 року
частково задоволено позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою та
відшкодування витрат, понесених на
ремонт межової споруди, а саме
зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
земельною ділянкою, що знаходиться в
АДРЕСА_1, шляхом засипання стічної
канави, яка знаходиться на земельній
ділянці відповідачів, в АДРЕСА_1
впритул до межі із земельною ділянкою
позивача. В іншій частині позову
відмовлено /а.с. 117-120/.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 08.05.2014 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове, яким зобов'язано ОСОБА_3
усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом
засипання стічної канави, яка
знаходиться на земельній ділянці
відповідачів, в АДРЕСА_2. В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою відмовлено /а.с. 164-166/.

Суд частково задовольняючи позов
виходив з того, що межова споруда
(паркан з металевої сітки) була
побудована батьком позивача у 70-их
роках, і відповідно належить лише
позивачу. Жодних домовленостей про
спільне утримання паркану між
позивачем та відповідачами погоджено
не було, тому вони не можуть нести
спільних витрат на його утримання.
Також в судовому засіданні не був
доведений факт пошкодження межової
споруди відповідачами, тому у
задоволенні вимоги позивача про
відшкодування відповідачами витрат,
понесених на ремонт межової споруди.

Як на нововиявлену обставину заявник
посилається на договір дарування
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 від 19.07.2002 року
/а.с. 28/, а також на технічний паспорт на
об'єкт нерухомого майна в АДРЕСА_1,
виготовлений 01.07.2014 року Комунальним
підприємством «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» /а.с. 178-182/, в
яких відсутні відомості про межову
огорожу, яка була предметом спору в
ході розгляду справи.

Однак, такі твердження заявника та
викладені ним обставини, суд не вважає
нововиявленими, оскільки договір
дарування нерухомого майна від 19.07.2002
року був досліджений в судовому
засіданні і його зміст був відомий
сторонам у справі, а посилання на дані
технічного паспорту на об'єкт
нерухомого майна, який виготовлений
01.07.2014 року, не беруться до уваги судом
як доказ, що підтверджує обставини, як
нововиявлені, оскільки при
постановленні рішення, судом був
досліджений той факт, що межова споруда
(паркан з металевої сітки) була
побудована батьком позивача у 70-их
роках, тобто належить лише позивачу, і
жодних домовленостей про спільне
утримання паркану між позивачем та
відповідачами погоджено не було, про що
зазначено у змісті рішення суду, яке
набрало законної сили. Окрім того,
даний факт був підтверджений сторонами
в судовому засіданні.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України підставами для перегляду
рішення, ухвали у зв'язку з
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі заявникові. Тобто
йдеться про обставини, які існували на
момент вирішення справи, але з різних
підстав не були відомі заявникові. А
також встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправдивий висновок експерта,
завідомо неправдивий переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30.03.2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення.

Таким чином в судовому засіданні
будь-яких істотних для справи обставин,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою на час
розгляду справи, встановлено не було, і
недостовірність доказів, на яких
ґрунтується рішення суду в судовому
засіданні не доведена, а тому в її
задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 361, 365 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И
В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Ківерцівського
районного суду Волинської області від
24.02.2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та відшкодування
витрат, понесених на ремонт межової
споруди - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі подання
апеляційної скарги, ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду
В.В.
Корецька