ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1285/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р.Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Державної
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності та
зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
Державної реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання права власності та
зобов'язання вчинити дії та в позовних
вимогах просив суд визнати за ОСОБА_2
право власності на 625/1000 часток
квартири АДРЕСА_1. Зобов'язати
реєстраційну службу головного
управління юстиції у м. Києві
зареєструвати за ОСОБА_2 право
власності на 625/1000 часток квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні
представники позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просили
їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, Державна
реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явились, повідомлені у
встановленому законом порядку, причини
не явки суду не відомі.

Суд вислухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи вважає встановленими
наступні обставини.

24 березня 2005 року ОСОБА_2 придбано
у власність квартиру АДРЕСА_1. Дана
обставина підтверджується договором
купівлі-продажу квартири, посвідченим
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 і
зареєстрованим в реєстрі за № 2169 (а.с.
3).

Рішенням апеляційного суду м.
Києва від 27.11.2008 р. встановлено факт
сумісного проживання однією сім'єю
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в період з грудня 2002
року по листопад 2007 року включно.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на
375/1000 часток квартири АДРЕСА_1. Вселено
ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного
кодексу України власність двох чи
більше осіб із визначенням чсток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Приписами статті 182 Цивільного
кодексу України предбачено, що право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, а також
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Однак, відповідач ОСОБА_3 не
вичнила дій, направлену на державну
реєстрацію права власності на свою
частку квартири після набрання
чинності рішення апеляційного суду м.
Києві від 27.11.2008 р. чим порушує права та
законі інтереси позивача, гарантовані
ч. 1 ст. 361 Цивільного кодексу України,
згідно якої співвласник має право
самостійно розпорядитися своєю
часткою у праві спільної часткової
власності. Позивач має намір продати
свою частку в квартирі.

09.12.2013 р. представник позивача
ОСОБА_5 звернувся до Державної
реєстраційної служби з заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права власності за
позивачем на 625/1000 квартири АДРЕСА_1

Згідно рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно №
8814580 від 09.12.2013р. ОСОБА_2 відмовлено у
державній реєстрації права власноті, з
тих підстав, що заявником подано
правовстановлювальний документ
(дублікат договору купівлі-продажу
квартири) на квартиру АДРЕСА_1 згідно
якого заявнику на праві власності
належить вся квартира. Разом з тим,
заявником подано рішення суду, згідно
якого 375/1000 вказаної квартири визнано
за іншою особою. Таким чином, не
вбачається правових підстав для
реєстрації всієї квартири за заявником
на підставі дублікату договору
купівлі-продажу. Крім того, згідно
інформації, яка міститься в Єдиному
реєстрі заборонн відчуження
нерухомого майна міститься два записи
про заборони віджучення цієї квартири
(а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно до ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення осіб, які
приймали участь у справі, оцінивши
докази, суд вважає, що позовні вимоги
про визнання за позивачем 625/1000 часток
квартири АДРЕСА_1 знайшли своє
підтвердження під час розгляду справи
та ці вимоги підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_2 зобов'язати
реєстраційну службу головного
управління юстиції у м. Києві
зареєструвати за ОСОБА_2 право
власності на 625/1000 часток квартири
АДРЕСА_1 в судовому засіданні не
знайшли свого підтвердження, оскільки
він не звертався у встановленому
законом порядку до реєстраційної
служби про реєстрацію 625/1000 часток
квартири АДРЕСА_1 та відмова державного
реєстратора винесена з дотриманням
вимог ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та в цій
частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 328, 361, 392 ЦК
України, ст.ст. 2, 3, 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 16, 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою КМУ № 703 від
22.06.2011 р. та на підставі ст.ст. 10, 11, 60, 208,
212, 213, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Державної
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності та
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1, НОМЕР_2, виданий Дарницьким РУ
ГУ МВС України в м. Києві 24.05.2005 р.) право
власності на 625/1000 часток квартири
АДРЕСА_1.

В іншій частині позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: