печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7385/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Пановик Ю. В.,

за участю:

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати, моральної
шкоди та зобов'язання вчинити дії.

На підставі ч. 1 ст. 218 ЦПК України в
судовому засіданні 15 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення. Повний текст рішення
складено та підписано 20 жовтня 2014 року.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати за період з
01.05.2013 по 31.03.2014 у розмірі 132000,00 грн.,
моральної шкоди у розмірі 97575,00 грн. та
про повернення трудової книжки. Свої
вимоги позивач мотивував тим, що він
працював в ТОВ «Інформальянс» на
посаді системного адміністратора з
01.09.2010 та отримував заробітну плату у
розмірі 12000,00 грн. 28.05.2013, відповідач,
безпідставно заборонивши позивачу
доступ на робоче місце, позбавив
позивача права на працю та
безпідставно утримує документи
позивача, чим завдав позивачу
моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати за період з
01.05.2013 по 28.03.2014 у розмірі 192000,00 грн.,
моральної шкоди у розмірі 122800,00 грн. та
про повернення трудової книжки. Свої
вимоги позивач мотивував тим, що він
працював в ТОВ «Інформальянс» на
посаді програміста з 01.06.2011 та
отримував заробітну плату у розмірі
19200,00 грн. 28.05.2013, відповідач,
безпідставно заборонивши позивачу
доступ на робоче місце, позбавив
позивача права на працю та
безпідставно утримує документи
позивача, чим завдав позивачу
моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 15.04.2014 позовні вимоги ОСОБА_2
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати, моральної
шкоди та зобов'язання вчинити дії були
об'єднані в одне провадження з
позовними вимогами ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати, моральної
шкоди та зобов'язання вчинити дії.

Заявами від 04.08.2014 позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 збільшили позовні вимоги на
48000,00 грн. та, відповідно, на 76800,00 грн.

В судовому засіданні позивачі,
підтримали позовні вимоги, просили
задовольнити позов з наведених у ньому
підстав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст.
224 ЦПК України розглянув справу у
відсутність представника відповідача
в порядку заочного провадження,
оскільки в справі достатньо матеріалів
про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
позивачів, суд приходить до висновку,
що в задоволенні позовних вимог слід
відмовити, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати за період з
01.05.2013 по 31.03.2014, моральної шкоди та про
повернення трудової книжки.

В період часу з 30.04.2009 по 01.07.2009 позивач
ОСОБА_1 працював в ТОВ «Інститут
економічних реформ», за трудовим
договором від 30.04.2009 (а.с. 7-8).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати за період з
01.05.2013 по 28.03.2014, моральної шкоди та про
повернення трудової книжки.

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили
те, що позивачі працювали в ТОВ
«Інформальянс», те, що ОСОБА_1 працював
на посаді системного адміністратора та
отримував заробітну плату у розмірі
12000,00 грн., відповідно ОСОБА_2 працював
на посаді програміста та отримував
заробітну плату у розмірі 19200,00 грн.

Разом з тим, слід зазначити, що суд
критично ставиться до показів свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вважає їх такими, що
викликають сумніви щодо їх правдивості
та неналежними доказами, оскільки
покази свідків, не тільки не
підтверджуються матеріалами справи,
які не містять будь-якого
підтвердження трудових відносин чи
взагалі будь-яких правовідносин між
позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
відповідачем ТОВ «Інформальянс», а й
повністю спростовуються матеріалами
справи.

Так, відповідно до довідки Печерського
районного центру зайнятості від 09.09.2014
№ 07-4716, ТОВ «Інформальянс» взято на
облік в Печерському районному центрі
зайнятості 15.07.2010. Звіти за формою № 5-НП
«Звіт про прийнятих працівників» до
Печерського районного центру
зайнятості надавалися в період з 01.04.2011
по 05.12.2012. В поданих підприємством
звітах, інформація про прийняття
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутня. (а.с. 101-102)

Крім того, відповідно до листа
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління мін доходів у м. Києві від
03.10.2014 № 7475/9/26-55-17-02, згідно довідки
форми 1 ДФ «Податкові розрахунки сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку» поданого ТОВ
«Інформальянс» за весь період
діяльності, інформація щодо
перебування в трудових відносинах
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ТОВ «Інформальянс»
відсутня.

Поруч з наведеним, суд вважає, що в
судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження й інші доводи позивачів.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Проаналізувавши зазначені норми
закону та зібрані у справі докази в їх
сукупності, оцінивши докази по справі з
дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України,
суд вважає, що в судовому засіданні не
знайшов свого підтвердження факт
порушення прав позивачів, позивачами
не надано доказів протиправності
діяння чи без діяння відповідача, тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57-61, 64, 209,
212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інформальянс» про
стягнення заробітної плати, моральної
шкоди та зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачами через Печерський районний
суд м. Києва до Апеляційного суду м.
Києва шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Р.В. Новак