Справа №461/4296/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Галицький
районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Волоско І.Р.,

при секретарі Громяк О.М.,

з участю: прокурора Павлисько
І.Р.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Рудої Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, Головного управління
державного казначейства у Львівській
області про відшкодування моральної
шкоди завданої протиправними діями
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
відповідачів Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, Головного управління
державного казначейства у Львівській
області про стягнення матеріальної
шкоди в сумі 10 000грн., завданої
протиправними діями ГУ ПФУ у
Львівській області.

В обґрунтування заявленого позову
покликається на те, що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
18.02.2014 року скасовано постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2013 року;
залишено в силі рішення Львівського
окружного адміністративного суду від
24.05.2013 року, яким його позов до
Червоноградського МВ ГУ МВС України у
Львівській області, в.о. начальника
фінансового сектору Червоноградського
МВ ГУ МВС України у Львівській області ,
ГУ МВС України у Львівській області та
ГУ ФПУ у Львівській області задоволено;
суд визнав протиправними дії в частині
не врахування до грошового
забезпечення для обчислення пенсії
ОСОБА_1 доплати за роботу в нічний час.
Починаючи з 20.12.2012 року, моменту подачі
до суду позовної заяви, він постійно
хворіє, та перебуває на обліку в
Червоноградскій ЦМЛ, змушений постійно
звертатися за медичною допомогою,
походити лікування. У зв'язку із
зазначеним та головними болями,
запамороченнями, слабкістю та втратами
свідомості відчуває постійні фізичні
страждання та змушений змінити звичний
спосіб життя, що потребує додаткових
зусиль від нього. Вважає, що тривалий
розгляд його справи та пов'язані з ним
значні хвилювання, додаткові
непосильні витрати, спричинені
бездіяльністю ГУ ПФУ у Львівській
області та його протиправними діями.
Вказує, що така бездіяльність
державних органів і небажання
виплатити добровільно одноразову
допомогу за отримане службове каліцтво
є нестерпними та викликають в нього
тяжкі моральні страждання. Зазначає
також, що у зв'язку із невиплатою
належної йому доплати, його і без того
скрутне матеріальне становище, змусило
його пристосовуватися та змінювати
звичний спосіб життя, постійно
«ходити» по судах, у зв'язку з чим
відчувати зміну ставлення до нього
інших громадян.

Вказує, що заподіяна йому моральна
шкода спричинена протиправною
поведінкою саме ГУ ПФУ у Львівській
області, представник якого постійно
писала безпідставні апеляційну та
касаційну скарги, обмежуючи таким
чином його право на отримання доплати
до пенсії. Вважає такі дії відповідача
ГУ ПФУ у Львівській області відвертим
знущанням, а вина відповідача у
заподіянні ОСОБА_1 моральної шкоди
встановлена судовими рішеннями у
справах №К/800/52782/13 та №2а-10798/12/1370, якими
також визнано протиправність дій ГУ
ПФУ у Львівській області щодо
невиплати надбавки за роботу в нічний
час.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, надавши пояснення,
аналогічні викладеним у фабулі
позовної заяви. Просить позов
задоволити повністю.

Представник відповідача- ГУ ПФ України
у Львівській області в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечила, покликаючись на те, що за
результатами розгляду касаційної
скарги Вищим адміністративним судом
України скасовано постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду та залишено в
силі постанову Львівського окружного
адміністративного суду, якою визнано
протиправними дії ГУ МВС України у
Львівській області в частині не
врахування до грошового забезпечення
для обчислення пенсії ОСОБА_1 доплати
за роботу в нічній час; зобов'язано ГУ
ПФУ у Львівській області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
врахуванням до неї доплати за роботу в
нічний час з моменту призначення
пенсії з 01.05.2008 року. Оскільки пенсії,
які підлягають перерахунку відповідно
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» перераховуються у зв'язку із
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій осіб на підставі довідки про
розмір грошового забезпечення кожної
особи, яка видається у даному випадку
ГУ МВС України у Львівській області.
Відтак, на її думку, позивачем не
доведено причинового зв'язку між
завданою йому моральною шкодою та
діями чи бездіяльністю ГУ ПФУ у
Львівській області, так як останнє не
повинно звертатися до ГУ МВС України у
Львівській області за видачею довідок
про розмір грошового забезпечення
ОСОБА_1.

Крім того, зазначає, що моральна шкода
підлягає відшкодуванню лише у
випадках, встановлених законодавством.
При цьому, нормами пенсійного
законодавства відшкодування моральної
шкоди не передбачено. А Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» кошти
Пенсійного фонду України не
включаються до складу Державного
бюджету України та використовуються
лише для виплати пенсій, передбачених
цим законом.

Представник ГУ Державного
казначейства у Львівській області в
судове засідання не з»явився, про час
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ст..45 ЦПК України у
цивільному процесі інтереси держави в
особі ГУ Державного казначейства у
Львівській області, представляла
прокуратура Галицького району
м.Львова. Прокурор просить в
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що спори про
відшкодування заподіяної фізичній чи
юридичній особі моральної (немайнової)
шкоди розглядаються, зокрема: коли
право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Конституції України або випливає з її
положень; у випадках, передбачених
статтями ЦК України та іншим
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди; при порушенні
зобов'язань, які підпадають під дію
Закону України «Про захист прав
споживачів» чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

При цьому, згідно п.4 зазначеної
постанови у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Встановлено, що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
18.02.2014 року скасовано постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2013 року,
при цьому постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
24.05.2013 року, якою визнано протиправними
дії ГУ МВС України у Львівській області
в частині не врахування до грошового
забезпечення для обчислення пенсії
ОСОБА_1 доплати за роботу в нічній час;
зобов'язано ГУ ПФУ у Львівській області
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 з врахуванням до неї доплати за
роботу в нічний час з моменту
призначення пенсії з 01.05.2008 року -
залишено в силі.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
позивач вважає, що йому завдана
моральна шкода діями та бездіяльність
ГУ ПФУ у Львівській області у зв'язку із
поданням його представником
апеляційної та касаційної скарг та
невиконання своїх обов'язків щодо
перерахунку йому пенсії з врахуванням
надбавки за нічні роботи.

Однак, як встановлено ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
18.02.2014 року та постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
24.05.2013 року відповідно до ч.3 ст.63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку ( 45-2008-п ),
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№45 від 13.02.2008 року затверджено Порядок
проведення перерахунку пенсій
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Згідно п.1 вказаного Порядку
перерахунок раніше призначених
відповідно до закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом Міністрів
України

про зміну розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення для

відповідних категорій осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом.

При цьому, згідно п.2 та 3 згаданого
Положення відповідні центральні
органи виконавчої влади повідомляють
ПФ України про підстави перерахунку
пенсій, а їх територіальні підрозділи
на підставі списків з Головних
Управлінь ПФУ в Автономній республіці
Крим, м. Києві та Севастополі та
областях, готують для перерахунку
пенсії довідки про розмір грошового
забезпечення кожної особи.

Однак, зазначеним Положенням не
передбачено обов'язку головних
управлінь ПФ України вимагати видачу
довідки про розмір грошового
забезпечення.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що ГУ ПФУ у Львівській
області здійснює перерахунок пенсії
особам, яким призначаються пенсії
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» лише на підставі відповідної
довідки про розмір грошового
забезпечення.

Крім того, не можна погодитись також із
твердженням позивача, що подача
апеляційної та касаційної скарг
представником ГУ ПФУ у Львівській
області є діями, спрямованими на
порушення його прав на отримання
доплати до пенсії, оскільки є правом
учасника розгляду справи, гарантується
йому Конституцією України та є лише
способом захисту своїх прав та
інтересів, передбаченим процесуальним
законодавством.

Відтак, відсутній причинно-наслідковий
зв'язок між завданою, на думку позивача,
йому моральної шкодою та діями
бездіяльністю ГУ ПФУ у Львівській
області, оскільки останній
зобов'язаний здійснити перерахунок
пенсії лише на підставі поданої, в
даному випадку, ГУ МВС України у
Львівській області довідки про розмір
грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Однак, незважаючи на вказані норми
позивачем не зазначено , якими саме
неправомірними діями чи бездіяльністю
відповідача ГУ ПФУ у Львівській
області йому заподіяно моральну шкоду
та з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, не надав
доказів на підтвердження своїх вимог
та вказаних тверджень. Крім того,
позивачем не вказано, якими саме
нормами чинного законодавства
передбачено відшкодування моральної
шкоди у спірних правовідносинах,
незважаючи на те, що така
відшкодовується лише у випадках
передбачених чинними
нормативно-правовими актами.

Таким чином, на підставі вищевказаного
суд приходить до висновку про
безпідставність заявленого позивачем
позову, зокрема в частині позовних
вимог до ГУ ПФУ у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 223
ЦПК України, на підставі ст.1167 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області,
Головного управління державного
казначейства у Львівській області про
відшкодування моральної шкоди
завданої протиправними діями
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Галицький районний суд м. Львова шляхом
подачі протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги або в порядку ч.1 ст.294 ЦПК
України.

Суддя І.Р.Волоско.