АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/5979/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Борденюк В.В. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді
Білич І.М.

суддів
Кулікової С.В., Болотова Є.В.

при секретарі
Гречка Т.В.

за участю: позивача
ОСОБА_3

представника позивача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 20 січня 2014 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
юстиції м. Києва, третя особа:
Дванадцята КДНК про визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини.

в с т а н
о в и л а :

Звертаючись у листопаді 2013 року до
суду з вищевказаним позовом, позивач
вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати. До смерті якої вони
разом проживали в квартирі АДРЕСА_1.
Будучи єдиним спадкоємцем та
продовжуючи проживати у вказаній
квартирі, яка входить до спадкового
майна, позивач вважала, що вона
автоматично в любий для неї вільний
час зможе оформити спадщину після
смерті матері. Крім того вона боляче
перенесла смерть матері і на нервовому
грунті погіршився стан її здоров'я, на
лікування пішло багато коштів та часу.
Звернувшись у вересні 2013 року до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини вона отримала відмову у
вчиненні нотаріальної дії, так як був
пропущений строк для прийняття
спадщини. Позивач вважала, що строк
вона пропустила з вищевказаних причин,
які є поважними. А відтак, звертаючись
до суду просила суд захистити її права
та надати додатковий строк для
прийняття спадщини.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року ОСОБА_3
було відмовлено у задоволенні
заявленого позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подала апеляційну скаргу, де
ставила питання про його скасування та
ухвалення нового, за яким визначити
додатковий строк для прийняття
спадщини та зобов'язання нотаріальної
контори видати їй свідоцтво про право
на спадщину за законом після смерті
матері. Вказуючи при цьому на
незаконність та неправомірність
рішення суду, який не дослідив усі
обставини даної справи та не дав їм
об'єктивної правової оцінки, а тому
виніс рішення, що не відповідає
обставинам справи та законодавству
України.

Апелянт та її представник у судовому
засіданні підтримали подану
апеляційну скаргу та просили суд її
задовольнити.

Відповідач та третя особа будучи
повідомленими про розгляд справи, у
судове засідання не з'явилися. Колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу у їх відсутність в силу вимог
ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб що з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
подана апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Так відмовляючи у задоволенні
заявлених позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що у
відповідності до вимог ст. 1272 ЦК
України відповідачами у справах про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини є спадкоємці, які
прийняли спадщину. При відсутності
інших спадкоємців за заповітом та за
законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачем є
територіальна громада в особі
відповідальних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. А так, як при звернення до
суду позивачем у якості відповідача
було визначено Головне управління
юстиції в м. Києві, то суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення заявленого позову,
оскільки визначений позивачем
відповідач не є належним відповідачем
у справі про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою апелянт вказувала про те, що
висновки суду не відповідають нормам
ЦК України з підстав того, що у
відповідальності до ч. 3 ст. 1277 ЦК
спадщина переходить у власність
територіальної громади тільки після
визнання її відумерлою обов'язково на
підставі заяви відповідного органу
місцевого самоврядування, яка
подається цим органом не раніше сплину
одного року з часу відкриття спадщини.
А так як з часу відкриття спадщини та
на дату постановлення судового рішення
не минуло одного року і ніяких рішень
суду щодо передачі її у власність
територіальної громади не існує, то
апелянт вважала, що у відповідності до
п.5 ст.1277 та ст. 1283 ЦК ця спадщина до
визнання її відумерлою повинна бути
під охороною нотаріуса. А відтак,
Головне управління юстиції в м. Києві є
належним відповідачем.

Колегія суддів вважає, що зазначені
вище доводи апеляційної скарги не
грунтуються на нормах діючого
законодавства.

Так як належним відповідачем у спорах
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
згідно положень ст. 1272, 1277 ЦК України є
спадкоємці, які прийняли спадщину, або
територіальні громади в особі органів
місцевого самоврядування за місцем
відкриття спадщини.

Крім того, слід також відзначити, що
залучення державної нотаріальної
контори в якості третьої особи по
справі не узгоджується із
роз'ясненнями, наданими в п.18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року за № 7, відповідно до якого у
справах про спадкування нотаріуси не є
заінтересованими особами і не повинні
залучатися до участі у справі.

Інші доводи апеляційної скарги,
правильності висновків суду не
спростовують.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення. Може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справі протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: