У х в а л а

20 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Мазур
Л.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, та зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом. В
обґрунтування позовних вимог зазначав,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся -
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 - його
батько та син померлої ОСОБА_6 Після
смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1, яка належала
на праві власності спадкодавцеві.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є він
та ОСОБА_3 (донька померлої). Інших
спадкоємців першої черги немає. Він та
відповідач своєчасно звернулись до
Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
проте постановою державного нотаріуса
від 1 листопада 2013 року йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на спадщину через
відсутність у нього
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. Зазначав, що
правовстановлюючі документи
знаходяться у ОСОБА_3 Тому просив
визнати право власності в порядку
спадкування за законом.

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5, про усунення від
права на спадкування. Зазначала, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної спільної власності її матері
ОСОБА_6, її племіннику, відповідачу за
зустрічним позовом ОСОБА_4 та її дочці
ОСОБА_5 по 1/3 частині кожному.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_6 померла.
Спадкоємцями першої черги є вона та її
племінник ОСОБА_4 Сторони по справі
звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадкового
майна. Позивачка вказувала, що вона
зверталася до ОСОБА_4 з проханням
надати допомогу своїй бабусі, оскільки
остання тяжко хворіла та потребувала
постійного догляду. Однак ОСОБА_4
відмовлявся допомагати, не проживав в
спірній квартирі, не приймав участі в
її утриманні. Тому просила усунути
ОСОБА_4 від права на спадкування.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 11 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 29 травня 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6 У задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5, про усунення від права
на спадкування відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 серпня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.
Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 11 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 29 травня

2014 року залишено без змін.

У жовтні 2014 року на адресу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 серпня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ч. 5
ст. 1224 ЦК України.

До заяви про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 серпня 2014 року заявниця
долучила ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 жовтня 2010 року, 19 жовтня
2011 року, 19 березня 2014 року, 27
березня 2014 року, та ухвалу Верховного
Суду України від 08 липня 2009 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011
року «Про судову практику застосування
статей 353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Із доданих ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 жовтня 2010 року, 19 жовтня
2011 року, 19 березня 2014 року, 27
березня 2014 року, ухвали Верховного Суду
України від 08 липня 2009 року та ухвали
про перегляд якої подано заяву,
вбачається, що судами встановлені
різні фактичні обставини, а наведені
заявницею доводи не містять ознак, які
відповідно до вимог вищевказаної норми
є підставами для перегляду судового
рішення, тому у допуску справи до
провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5, про усунення від
права на спадкування, до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Т.П.
Дербенцева

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Л.М.
Мазур