Справа № 536/1144/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Кременчуцький
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого судді -
Колотієвського О.О. ,

при секретарі - Литвинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
дитину,

ВСТАНОВИВ :

30 травня 2014 року до
Кременчуцького районного суду
Полтавської області звернулася
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дитину. В
своїй позовній заяві позивач
вказувала, що з громадянином ОСОБА_2
вони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який уклали 03 серпня 2001 року у
Потоківській сільській раді
Кременчуцького району Полтавської
області, актовий запис № 10. Від шлюбу
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 грудня 2013 року шлюб між
позивачем та відповідачем було
розірвано. В даний час сторони
поживають окремо. Матеріальної
допомоги на виховання дитини
відповідач не надає, чим ставить
сім'ю у тяжке матеріальне становище.

На підставі викладеного
позивач просила суд постановити
рішення, яким стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, аліменти по 1/4
частині з усіх видів його заробітку
на доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її,
ОСОБА_1, користь до повноліття
дитини.

04 вересня до Кременчуцького
районного суду Полтавської області
надійшла від ОСОБА_1 заява про
визначення розміру аліментів у
твердій грошовій сумі, в якій
просила суд ухвали рішення, яким
стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти
на утримання малолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700
гривень щомісяця до досягнення
дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася, про час та
дату слухання справи була
повідомлена належним чином. На
адресу суду надіслала заяву про
слухання справи за її відсутності.
Уточненні позовні вимоги підтримала
в повному обсязі та просила суд їх
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні уточненні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі
та вважав їх такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечував,
вважає його незаконним та
безпідставним.

Представник відповідача ОСОБА_5
проти задоволення позову
заперечувала, суду пояснила, що
відповідач ОСОБА_2 є приватним
підприємцем, не має

постійного доходу. За минулий рік
його дохід склав близько 2000 гривень.
Аліменти в розмірі 700 гривень є не
співвідносні із заробітком
відповідача, який не має змоги
сплачувати таку суму щомісячно.

Крім того, представник позивача
зазначила, що донька відповідача -
ОСОБА_3 проживає та перебуває на
утриманні відповідача. Вона
навчалася в Малокохнівській школі
І-ІІ сутенів. В травні 2014 року
позивач ОСОБА_1 забрала доньку від
батька. Відповідач ОСОБА_2 турбується
про дочку. ОСОБА_3 за станом здоров'я
потребує оздоровлення в умовах
санітарно-курортного закладу. 06.06.2014
року матері дитини було
запропоновано санітарно-курортна
путівка в обласний дитячий санаторій «
Ліщинівка», 13.06.2014 року в дитячий
санаторій « Хаджибей» в м. Одесу. Від
запропонованого санаторно-курортного
лікування дитини позивач відмовилася.

Вислухавши відповідача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов є
частково обґрунтованим і підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні
встановлено наступне.

Як вбачається із свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_1, виданого
Потоківською сільською радою
Кременчуцького району Полтавської
області, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03
серпня 2001 року уклали шлюб, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
було зроблено актовий запис №10. Від
шлюбу сторони мають малолітню
дитину доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, яке було
видане Потоківською сільською радою
Кременчуцького районного суду
Полтавської області.

Рішенням Кременчуцького
районного суду Полтавської області
від 02 грудня 2013 року ( справа №
536/2759/13-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було розірвано.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3
Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх
діях щодо дітей першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Зокрема, передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні законодавчі і
адміністративні заходи.

Частина 2 ст. 51 Конституції
України, та ст. 180 Сімейного кодексу
України передбачає обов'язок батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України,
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я і матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, які містяться в
п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 цього
Кодексу, то дитині призначається
відповідно до закону державна допомога
в розмірі різниці між визначеним
розміром аліментів і 30 відсотками
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку

Вирішуючи питання про стягнення
аліментів суд враховує, що відповідно
до ст. 7 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» прожитковий
мінімум для дітей віком від 6 до 18 років
складає з 01 липня 2014 року - 1320грн.

Судом встановлено та не
оспорюється сторонами, що
неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
травня 2014 року проживає разом з
матір'ю ОСОБА_1 і перебуває на її
утриманні, що підтверджується
довідкою Вищетарасівської сільською
ради Томаківського району
Дніпропетровської області від 01.09.2014
року за № 402, Актом обстеження
матеріально - побутових умов сім'ї
від 10.06.2014 року.

Як встановлено судом, відповідач є
особою працездатного віку, має
задовільний стан здоров'я, не є
інвалідом, є приватним підприємцем,
інших осіб на його утриманні немає.
Відповідно до довідки Кременчуцької
ОДПІ Головного управління Міндоходів
у Полтавській області від 23.07.2014 року
за № 182/10/1603, згідно поданої
декларації про майновий стан та
доходи за 2013 рік сума чистого
доходу ОСОБА_2 склала 1680,00 гривень.

Виходячи з встановлених обставин
справи у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що відповідач повинен
сплачувати аліменти на утримання
дитини в розмірі 600 грн.

На думку суду, вказаний розмір
аліментів є таким, що враховує інтереси
дитини, позивача та не порушує прав
відповідача, який сам добровільно
матеріальної допомоги на утримання
дитини в належному розмірі не надає,
хоча має можливість і повинен її
надавати.

Твердження відповідача про те, що
він надає своїй донці матеріальну
допомогу не були підтвердженні
належним чином та оспорювалися
представником позивача. Надані
представником відповідача суду
товарні чеки та квитанції не
підтвердили того факту, що вказані в
них товари були придбані для ОСОБА_3.

За таких обставин, суд має
підстави для задоволення позову
частково та стягнення аліментів з
відповідача на користь позивача на
утримання дитини в розмірі в розмірі 600
грн. щомісячно, починаючи з 30 травня 2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених СК України.

Крім того, суд вважає за необхідне
роз'яснити сторонам, що відповідно до
ст. 185 СК України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не
була подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішення у справах про стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

При вирішенні питання про
розподіл судових витрат, суд виходить
із того, що позивач звільнена від
сплати судового збору при подачі
позову про стягнення аліментів, а тому
з відповідача в дохід держави слід
стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. в згідно ст.79,88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184 СК
України, ст. ст. 11, 57, 60, 88, 213-215, 367 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дитину -
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Кременчука Полтавської
області, аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 (шістсот)
гривень, щомісячно, починаючи з 30
травня 2014 року і до досягнення донькою
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської обл..
через Кременчуцький районний суд
Полтавської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду справи
Апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Суддя
О. О. Колотієвський