У х в а л а

іменем україни

23 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Кафідової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Приватного акціонерного
товариства «Київський страховий дім»,
треті особи: Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Аско-Медсервіс», Товариство з
обмеженою відповідальністю Українська
сировина ЛТД», про стягнення
страхового відшкодування, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 10 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом та просив
стягнути на свою користь з Приватного
акціонерного товариства «Київський
страховий дім» страхове відшкодування
у розмірі 41 942 грн 89 грн., з ОСОБА_5 - 510 грн
суми франшизи.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 18 березня 2014 року позов
задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
10 липня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Київський
страховий дім» про стягнення витрат,
пов'язаних з виплатою страхового
відшкодування у розмірі 41 942 грн 89 коп.
та судового збору у розмірі 419 грн 43 коп.
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким відмовлено у
задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог до
Приватного акціонерного товариства
«Київський страховий дім», суд
апеляційної інстанції на підставі
доказів, поданих сторонами, що належним
чином оцінені ст. 212 ЦПК України),
правильно виходив із того, що із заявою
про виплату страхового відшкодування
до страхової компанії ОСОБА_4
звернувся після спливу 1 року з моменту
настання дорожньо-транспортної
пригоди, що є підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
10 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Кафідова