справа № 133/3922/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2014 року

Козятинський міськрайонний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді
Воронюк В.А.

при секретарі
Полонській Н.М.

з участю адвоката ОСОБА_1

позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Козятин

цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання
батьківства та стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд із позовом в
якому просила визнати відповідача
ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком дитини -
сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини зі
всіх видів його заробітку, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, щомісячно,
до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позовних вимог
позивачка вказала, що вони з
відповідчем проживали однією сім'єю,
але в зареєстрованому шлюбі не були.

З відповідачем по справі познайомилися
на весіллі її сестри ОСОБА_16, яка
відбулася 19 лютого 2004 року. На той
момент вона проживала та працювала в
Полтавській області, але після
знайомства з відповідачем нікуди
більше не поїхала, і вони стати
проживати разом, однією сім'єю, як
чоловік та жінка. Спочатку жили у її
брата- ОСОБА_15, а потім стали проживати
у квартирі бабусі відповідача, в
АДРЕСА_1 , де проживали більше ніж один
рік. Через деякий час вона
завагітніла, і коли повідомила про це
відповідача, то він став заперечувати
своє батьківство, а потім зібрав її
речі та виставив її за двері,
повідомивши її про те, що жити з нею не
буде. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина
ОСОБА_4, якого зареєструвала на своє
ім'я в порядку ст.. 135 Сімейного кодексу
України. Відповідач після народження
дитини приходив до неї в пологовий
будинок, . Деякий час вони проживали
разом у її батьків, і навіть 28 квітня 2006
року похрестили разом дитину. 30 червня
2006 року відповідач, зібравши свої
речі, поїхав на роботу, та до неї не
повернувся. Через деякий час
дізналася, що відповідач заручений з
іншою жінкою, з якою він одружився та
живе з нею в даний час. Відповідач їх
спільну дитину не визнає, пояснюючи,
що це не його дитина. . Син проживає з
нею, знаходиться на її утриманні. І так
як дитина не записана на ім'я
відповідача, вона не може звернутися з
позовом про стягнення аліментів на
утримання дитини. Тому вона змушена
звернутися до суду з даним позовом

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
підтвердила обставини, зазначені вище
та просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав та пояснив, що він не визнає
батьківство, дитина не від нього,
оскільки позивачка при сварці з ним
заявляла, що це дитина не від нього.
Якщо висновок ДНК експертизи
підтвердить його батьківство по
відношенню до дитини, то він не
заперечує сплачувати аліменти.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 суду пояснила, що позивачка є
її дочкою Вона та відповідач
познайомились на весіллі у її іншої
дочки в лютому 2005 році та зразу стали
проживати разом. Через деякий час
посварились та розійшлись. Після
народження дитини відповідач приходив,
забирав позивачку з пологового
будинку, був на христинах, а тоді
зібрав речі і поїхав.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 суду пояснив, що позивачка є
його сестрою. Коли в травні 2005 року він
повернувся зі служби в Армії, то
сестра та ОСОБА_3 проживали однією
сім'єю в с.Сигнал Козятинського району
. Через деякий час вони посварились та
розійшлися. Сестра вже в той час була
вагітна. Після народження дитини
відповідач повернувся до сестри,був на
христинах вони деякий час проживали
разом, а тоді він залишив сестру та
більше до неї не повернувся.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є
хрещеною матір'ю сина позивачки
ОСОБА_4. Відповідач є батьком дитини,
він був на хрестинах, фотографував
всіх, визнавав себе батьком дитини.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона
являється матір'ю відповідача. В 2005
році взимку її син ОСОБА_3 познайомився
з позивачкою та вони почали
проживати разом в АДРЕСА_1 у її матері.
Прожили приблизно два місяці, у них не
склались стосунки і вони розійшлись, а
з серпня 2005 року вона забрала сина в
м.Київ. Позивачка говорила, що дитина
народжена не від ОСОБА_3 та заборонила
їм з дитиною спілкуватись.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
позивачка та відповідач дійсно
проживали однією сімєю кілька місяців
взимку 2005 році. Вона чула, як позивачка
говорила, що її дитина не від ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що
відповідач є його братом. Коли
позивачка була вагітна, то говорила, що
дитина не від ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, ,
дослідивши інші докази, суд вважає. що
позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з лютого 2005 року проживали
однією сімєю як чоловік та жінка, але в
зареєстрованому шлюбі не перебували.
Даний факт підтвердили в судовому
засіданні сторони, а також свідки,
зазначені вище.

Від спільного проживання у них
народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відомості про батька дитини були
записані зі слів матері відповідно до
ст.135 ч.1 СК України, що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 та витягом з державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
наролдження від 30 серпня 2013 року №
6 (а.с.4, 7 ).

Згідно з висновком експерта № 135 від
18.04.2014 року за результатами проведення
судово-медичної
молекулярно-генетичної експертизи
зразків крові, на підставі
молекулярно-генетичного аналізу ДНК
встановлено, що ОСОБА_3, може являтися
біологічним батьком дитини ОСОБА_4, з
ймовірністю 99,99%, таким чином
батьківство практично доведене.

Відповідно до ст. 128 СК України за
відсутності заяви, право на подання
якої встановлено статтею 126 цього
Кодексу, батьківство щодо дитини може
бути визнано за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

Отже враховуючи вище викладе суд
приходить до висновку, що факт
біологічного батьківства відповідача
відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в
судовому засіданні доведений
належними та допустимими доказами,
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення
з відповідача на користь позивачки
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд
виходить з наступного:

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, доньки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

2. Розмір аліментів на одну дитину за
жодних обставин не може бути меншим ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку .

Згідно ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Враховуючи, що факт біологічного
батьківства відповідача відносно
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в судовому
засіданні доведений, ОСОБА_13
працездатний, має можливість
виплачувати позивачці аліменти на
утримання малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини його
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову до досягнення дитиною
повноліття. Тому позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат понесених при розгляді
справи.,До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи відносяться
витрати, пов'язані з проведенням
судових експертиз та витрати на
правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачкою надано докази на
підтвердження витрат по оплаті
правової допомоги у розмірі 1800 грн та
за проведення експертизи у розмірі 3158
грн 40 коп та судовий збір у розмірі 114
грн 70 коп.. Тому суд вважає, що дані
витрати підлягають стягенню з
відповідача на користь позивачки.

Що стосується витрат судового збору за
подання заяви про стягнення аліментів,
то оскільки позивачка при подачі
позовної заяви звільнена від сплати
судового збору згідно закону , тому з
відповідача на користь держави слідує
стягнути судовий збір в розмірі 243грн. 60
коп.

Керуючись ст. ст. 128, 180, 182, 183,
Сімейного кодексу України, ст. ст.10, 57-60,
79, 84,88 ч.1, , 208, 209, 212 -215, ЦПК України,
суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5,
українця, громадянина України ,
уродженця с.Сигнал Козятинського
району Вінницької області, мешканця
АДРЕСА_2 батьком дитини ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку щомісячно , але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку щомісяно, до
досягнення дитиною повнолітття ,
починаючи з 4 грудня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в розмірі 243
грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судові витрати у розмірі
5073 грн 10 коп, в тому числі 1800 грн за
надання правової допомоги, 3158 грн 40 коп
за проведення експертизи, 114 грн 70
коп - судовий збір.

Рішення про стягнення аліментів в
межах платежу за один місяць допустити
до негайного виконання.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Вінницької області,
через Козятинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: В.А.
Воронюк

23.05.2014