У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
громадської організації садового
товариства «Масив «Кийлівський»,
ОСОБА_4 про визнання рішень загальних
зборів недійсними та зобов'язання
вчинити дії, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 вересня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 21 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, із
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив визнати недійсними рішення
загальних зборів від 22 серпня 2010 року;
витребувати протокол загальних зборів
громадської організації садового
товариства «Масив Кийлівський» від 22
серпня 2010 року; зобов'язати голову
правління ОСОБА_4 подати до Державної
реєстраційної служби необхідні
документи для скасування державної
реєстрації його, як голови правління;
провести перерахунок обов'язкових
платежів та внесків; заборонити
встановлювати членські внески та
повернути винагороду за виконання
посадових обов'язків; зобов'язати
Державну реєстраційну службу України
скасувати державну реєстрацію ОСОБА_4,
як голови правління громадської
організації садового товариства
«Масив Кийлівський».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
він є членом громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський». 22 серпня 2010 року були
проведені загальні збори товариства,
під час прийняття рішення на цих зборах
були присутніми лише 124 особи, тобто
менше половини від загального складу
членів громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський», який згідно державного
реєстру складає 250 осіб.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 21 листопада 2013
року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення у справі,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та вирішувати такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення
апеляційного суду не відповідає.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
недоведеності позивачем тієї
обставини, що станом на 22 серпня 2010 року
у громадській організації садовому
товаристві «Масив Кийлівський» було
більше ніж 240 членів, а тому відсутні
підстави вважати проведення загальних
зборів без кворуму.

Із висновками судів погодитися не
можна з огляду на таке.

Судами встановлено, що відповідно до
протоколу № 2 загальних зборів
громадської організації садового
товариства «Масив Кийлівський» від 22
серпня 2010 року загальна кількість
членів садового товариства становить
240 осіб.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський» про визнання загальних
зборів громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський» від 30 червня 2012 року
неправомірними, а прийняті рішення на
цих зборах недійсними встановлено, що
відповідно до витягу Державної
реєстраційної служби України станом на
21 березня 2012 року кількість членів
садового товариства становить 250
членів.

У листах Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
від 17 вересня 2013 року та 25 вересня 2013
року зазначено, що при включенні
відомостей про юридичну особу 5 вересня
2005 року до Єдиного державного реєстру
було внесено 250 членів. Законодавством
України не передбачено ведення обліку
членів громадської організації
державними реєстраторами.

Згідно із п. 4.2 Статуту громадської
організації садового товариства
«Масив Кийлівський» загальні збори є
вищим керівним органом товариства і
правомочні приймати рішення з
будь-яких питань діяльності товариства
простою більшістю голосів від числа
присутніх, за умови присутності не
менше половини від списочного складу.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
того, що ОСОБА_3 не надав нових доказів
та посилався на вимоги, що були
викладені у його позовній заяві.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3 зазначав,
що членами садового товариства є 250
осіб та посилався на витяги з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців від 17
листопада 2009 року, 21 березня 2013 року та
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 травня 2013 року.

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_3
надав витяг із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, в якому зазначено, що
станом на 22 серпня 2010 року кількість
членів складу громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський» складає 250 осіб (а.с 124-125).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як убачається із рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 18 травня 2013 року,
судом встановлено, що відповідно до
витягу Державної реєстраційної служби
України станом на 21 березня 2013 року
кількість членів становила 250 осіб.
Зазначена кількість членів садового
товариства підтверджується і листом
прокуратури Київської області щодо
результатів перевірки за зверненням
ОСОБА_4, а також витягом Державної
реєстраційної служби від 17 листопада
2009 року на вимогу ОСОБА_4 (а.с. 17-21).

Відповідно до списку членів садового
товариства «Масив Кийлівський»
кількість членів товариства складає 244
осіб (а.с. 62-76). Згідно із іншим списком
кількість членів товариства становить
297 осіб (а.с. 77-98).

У порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України суд
першої інстанції належним чином не
встановив обставини справи, не
з'ясував, чи виключалися члени із
громадської організації садового
товариства «Масив Кийлівський» з 2009
року, не дав оцінки доказам у справі в
їх сукупності.

Крім того, як убачається із позовної
заяви, ОСОБА_3 просив витребувати
протокол загальних зборів громадської
організації садового товариства
«Масив Кийлівський» від 22 серпня 2010
року. У порушення ст. 137 ЦПК України суд
не з'ясував, чи підтримує позивач
клопотання та не вирішив питання про
витребування такого протоколу, з
огляду на те, що матеріалах справи
відсутній зазначений письмовий доказ,
належним чином посвідчений.

За змістом ст. ст. 303, 315 ЦПК України
апеляційний суд зобов'язаний надати
відповіді на всі доводи апеляційної
скарги. Недотримання вказаних вимог є
порушенням ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
щодо справедливого судового розгляду у
частині мотивування судового рішення
судом, який має право на дослідження
нових доказів і переоцінку доказів.

Залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, апеляційний суд, у
порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК
України, належним чином доводи
апеляційної скарги ОСОБА_3 не
перевірив, не зазначив в ухвалі
конкретних обставин і фактів, що
спростовують такі доводи, не дослідив
докази у матеріалах справи в їх
сукупності, не дав їм належної оцінки
та передчасно залишив рішення суду
першої інстанції без змін.

Оскільки допущені судом апеляційної
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин справи, що мають значення для
правильного її вирішення, ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню
із направленням справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції
відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 21 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С. Олійник

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова

В.О. Савченко