Справа №489/726/14-ц 07.10.2014 07.10.2014 07.10.2014
Провадження №22-ц/784/2745/14
Провадження № 22ц/784/2745/2014
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач в апеляційній інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 жовтня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Лівінського І.В.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання
Шпонарській О.Ю.,

за участі: представника позивача
Гофман О.Є.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 11
червня 2014 року

за позовом

публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України" (далі -
ПАТ «Державний ощадний банк України»)
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення
стягнення на майно,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернувся з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення
на майно.

Позивач зазначав, що 25 липня 2008 року ВАТ
«Державний ощадний банк України»
(правонаступник - ПАТ «Державний
ощадний банк України») уклав з ОСОБА_4
кредитний договір № 202-І, за яким надав
останньому кредит на загальну суму
1000000,00 грн. строком до 24 липня 2018 року зі
сплатою 20% річних.

При цьому, по даному договору 25 липня 2008
року укладено договір іпотеки № 2245 з
ОСОБА_5, за яким останній передав в
іпотеку банку належне йому на праві
власності нерухоме майно, а саме
нежитловий об'єкт, до якого прилягають
господарські та побутові будівлі та
споруди: адміністративна будівля,
площею 214,7 кв.м., їдальня, площею 46,9 кв.м.,
склад, площею 117 кв.м., склад з
побутовими приміщеннями, площею 114,9
кв.м., склад, площею 578,0 кв.м.,побутове
приміщення, площею 5,3 кв.м., побутове
приміщення, площею 12,8 кв.м., навіс,
навіс, навіс, огорожі та споруди,
майстерня, площею 71,1 кв.м., склад, площею
901,0 кв.м., прохідна, площею 30,5 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1

29 грудня 2008 року між банком та ОСОБА_4
була укладена додаткова угода № 1 до
кредитного договору № 202-І від 25 липня
2008 року, якою було змінено п.1.5
кредитного договору щодо порядку
щомісячного погашення кредиту.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 порушує
кредитні зобов'язання та має станом на 8
січня 2014 року заборгованість у розмірі
1341680 грн. 01 коп., позивач просив в
рахунок погашення цієї заборгованості
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів,
встановивши початкову ціну реалізації
предмета іпотеки 2028091,00 грн.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 11
червня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати в частині нарахування та
стягнення пені за кредитним договором
в сумі 188086 грн.77 коп. та ухвалити нове
рішення в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що 25 липня 2008
року ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_4 уклали кредитний
договір № 202-І, за яким позивач надав
останньому кредит на загальну суму
1000000,00 грн., зі сплатою 20% річних до 24
липня 2018 року.

При цьому, по даному договору 25 липня 2008
року було укладено договір іпотеки з
ОСОБА_5, за яким останній передав в
іпотеку банку належне йому на праві
власності нерухоме майно, а саме
нежитловий об'єкт, до якого прилягають
господарські та побутові будівлі та
споруди що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1

Позичальник порушував взяті
зобов'язання щодо своєчасного
погашення кредиту, у зв'язку з чим
станом на 8 січня 2014 року утворилась
заборгованість у розмірі 1341680 грн. 01
коп., яка складається з: 239071 грн. 93 коп. -
заборгованість за кредитом, 159596 грн. 60
коп. - заборгованість за відсотками, 20003
грн. 50 коп. - заборгованість по комісії,
188086 грн.77 коп. - пеня, 717711 грн. 21 коп. -
залишок по кредиту, 16252 грн. 22 коп. -
непрострочених процентів, а також
непростроченої комісії в розмірі 956
грн. 78 коп.

Відповідно до положень ст. 589, 590 ЦК
України заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою, у
встановлений строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
порушення позичальником взятих
зобов'язань за договором кредиту, через
яке утворилась відповідна
заборгованість, є підставою для
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішення суду в частині визначення
розміру заборгованості по тілу
кредиту, відсоткам та комісії сторони
не оскаржували, а тому колегія суддів в
цій частині рішення не перевіряє.

Разом з тим, при визначені розміру пені,
судом не враховані вимоги цивільного
права про застосування строку позовної
давності.

Відповідно до положень ст. 258 ЦК України
до вимог про стягнення неустойки
застосовується позовна давність в один
рік.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
період, за який нараховується пеня за
прострочення виконання зобов'язання не
може перевищувати одного року.
Виходячи з правової природи пені, яка
нараховується за кожен день
прострочення, право на позов про
стягнення пені за кожен окремий день
виникає щодня на відповідну суму, а
позовна давність за позовом про
стягнення пені відповідно до статті 253
ЦК України обчислюється по кожному дню,
за який нараховується пеня, окремо,
починаючи з дня, коли кредитор дізнався
або повинен був дізнатися про
порушення права.

Така правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

Отже, звернувшись до суду 3 лютого 2014
року позивач має право на стягнення
пені по простроченим платежам, строк
внесення яких настав після 3 лютого 2013
року.

Як вбачається з додаткової угоди до
кредитного договору від 29 грудня 2008
року та розрахунку банку, після 3 лютого
2013 року позичальник має несплачені
ануїтетні платежі в розмірі 20450 грн.,
які він мав вносити в останній день
кожного місяця (а.с. 28-29).

Виходячи з визначеного сторонами
кредитного договору розміру пені - 0,07%
від суми несплаченого платежу за кожен
день прострочення (п. 5.2.), сума пені за
несплату щомісячних платежів за період
з лютого по жовтень 2013 року складає 28028
грн. 77 коп., а саме:

- за платіж 28.02.2013р. - 4867,1 грн. (20450
грн. х 0,07% х 340 днів);

- за платіж 31.03.2013р. - 4423,34 грн. (20450
грн. х 0,07% х 309 днів);

- за платіж 30.04.2013р. - 3993,89 грн. (20450
грн. х 0,07% х 279 днів);

- за платіж 31.05.2013р. - 3550,12 грн. (20450
грн. х 0,07% х 248 днів);

- за платіж 30.06.2013р. - 3120,67 грн. (20450
грн. х 0,07% х 218 днів);

- за платіж 31.07.2013р. - 2676,91 грн. (20450
грн. х 0,07% х 187 днів);

- за платіж 31.08.2013р. - 2233,14 грн. (20450
грн. х 0,07% х 156 днів);

- за платіж 30.09.2013р. - 1803,69 грн. (20450
грн. х 0,07% х 126 днів);

- за платіж 31.10.2013р. - 1359,93 грн. (20450
грн. х 0,07% х 95 днів);

В подальшому, у зв'язку з порушенням
боржником графіка погашення платежів
та виникненням заборгованості за
кредитним договором банк використав
передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п.
4.2.2 договору право на односторонню
зміну умов кредитного договору,
надіславши відповідачам вимогу про
дострокове повернення всієї суми
кредиту та пов'язаних із ним платежів в
розмірі 1156219 грн. 32 коп. протягом 30 днів
з дати отримання цієї вимоги, яку
останні отримала 15 жовтня 2013 року (а.с.
36-38).

Оскільки зазначена вимога
відповідачами в повному обсязі не
виконана, банк має право на стягнення
пені за несплату зазначеного платежу
за період з 15 листопада 2013 року по 3
лютого 2014 року (в межах позовних вимог).

Розмір пені за цей період, з
урахуванням здійснених позичальником
платежів у сумі 10000 грн. 29 листопада 2013
року та по 5000 грн. - 22 листопада та 6, 13, 18,
26 грудня 2013, а також кількості днів
прострочення, складає 64748 грн. 28 коп., а
саме:

- після 15.11.2013р. - 5665,47 (1156219,32 грн. х 0,07% х 7
днів);

- після 22.11.2013р. - 5640,97 (1151219,32 грн. х 0,07% х 7
днів);

- після 29.11.2013р. - 5591,97 (1141219,32 грн. х 0,07% х 7
днів);

- після 06.12.2013р. - 5567,47 (1136219,32 грн. х 0,07% х 7
днів);

- після 13.12.2013р. - 3959,27 (1131219,32 грн. х 0,07% х 5
днів);

- після 18.12.2013р. - 6306,83 (1126219,32 грн. х 0,07% х 8
днів);

- після 26.12.2013р. - 32016,29 (1121219,32 грн. х 0,07% х
40 днів);

Таким чином, загальний розмір пені в
межах строку позовної давності складає
92777 грн. 05 коп. (64748 грн. 28 коп. + 28028 грн. 77
коп.)

Такий розмір пені не перевищує
загальний розмір заборгованості за
кредитним договором (а навіть більш ніж
в десять разів менше боргу). Не
встановлено судом і інших обставин, які
мають істотне значення для зменшення
пені за правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Доводи апелянта про те, що пеня має бути
зменшена через його тяжке матеріальне
становище, є необґрунтованими,
оскільки належних доказів такого
відповідач не надав.

Враховуючи викладене, рішення підлягає
зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України в частині визначення
заборгованості, із зменшенням розміру
боргу до 1246369 грн. 29 коп., в тому числі
пені до 92777 грн. 05 коп.

Керуючись статями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 11 червня 2014 року в
частині визначення заборгованості
змінити.

Вважати сумою заборгованості за
кредитним договором № 202-І від 25 липня
2008 року - 1246369 грн. 29 коп., що складається
з простроченої заборгованості по
основному боргу - 239071 грн. 93 коп.,
простроченої заборгованості по
процентам - 159596 грн. 60 коп., простроченої
заборгованості по комісії - 20003 грн. 50
коп., залишку по кредиту - 717711 грн. 21 коп.,
нарахованих процентів - 16252 грн. 22 коп.,
нарахованої комісії - 956 грн. 78 коп., пені
- 92777 грн. 05 коп.

В іншій частині рішення залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: