Провадження № 2/522/2396/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань
Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одеса
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім'єю та про
поділ спільного сумісного майна
подружжя ;

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання ними
однією сім'єю як чоловіка і жінки без
реєстрації шлюбу з серпня 2005 року по
серпень 2006 року та про поділ спільного
сумісного майна подружжя шляхом
визнання нежилих приміщень
(номер-апартаментів з кухнею) № 324 за
адресою : АДРЕСА_2, загальною площею 77,7
кв.м., їхньою спільною частковою
власністю, визнання за ним права
власності на ? частину цих нежилих
приміщень (номер-апартаментів з
кухнею), а також про визнання їхньою
спільною сумісною власністю
наступного майна : кухні „Соната", що в
цілому складається з кухонних меблів,
обіднього столу, чотирьох декоративних
стільців, мийки Luisiana TEVOR 4031 з дозатором
PLADOS та змішувачем Rieber GB, робочої
поверхні Whirpool АКТ810ВА, духовки Gorenie В3535
CS Retro, витяжки Faber Flexa ХІР W/А060 ;

передпокію-шафи з дзеркальними дверима
; гардеробної ; м'якого куточку
„Хьюстон" ; ліжка FBL-02-2 з двома
тумбочками FBL-05 та матрацом „ Arngold"
(зима-літо) ; туалетного столику „Maria
Silva" MS-921 ; дитячого ліжка „Індіана" з
матрацом та подушками ; холодильника
„Samsung" RS21KLAL ; пральної машини „LG" ;
LED-телевізора „Samsung" діагоналлю 42 дюйми;
DVD-програвача з системою карооке „LG" ;
кондиціонери „LG" - 2 шт., - що знаходяться
у згаданих нежилих приміщеннях
(номер-апартаментах з кухнею) (а.с.2-5, 69-70,
136-140).

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач
вказує, що влітку 2005 року він
познайомився з відповідачем ОСОБА_3 та
вони почали зустрічатись, а з серпня 2005
року вони почали жити разом, винаймаючи
житло, та при цьому вели спільне
господарство, турбувались один про
одного, мали спільний бюджет, тобто
були сім'єю у розумінні ст.3 СК України,
а також як пара відвідували друзів,
приймали гостей, сумісно планували
подальше життя, народження та
виховання дітей, разом здійснювали
покупки тощо, у значні та важливі події
свого життя завжди були поруч,
підтримуючи один одного, та усі їх
родичі, друзі і сусіди сприймали їх як
сімейну пару - чоловіка і жінку, тому
логічним продовженням їхніх стосунків
став той факт, що 25.08.2006 року вони
зареєстрували шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року
в них народився син ОСОБА_4.

Крім того, позивач зазначає, що за час
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та за час шлюбу з
відповідачем ними за спільні сумісні
кошти були придбані нежилі приміщення
(номер-апартаменти з кухнею) № 324,
загальною площею 77,7 кв.м., у
новозбудованому будинку за адресою :
АДРЕСА_2, - за 122248,00 грн., право власності
на які оформлено на ім'я відповідача на
підставі свідоцтва про право власності
серії ЯЯЯ № 968344, виданого виконавчим
комітетом Одеської міської ради 21.09.2007
року, та зроблено в них ремонт, а також
обладнано ці нежилі приміщення
(номер-апартаменти з кухнею)
вищевказаними меблями та іншими
приладами домашнього вжитку, на що ними
витрачено грошові кошти у загальному
розмірі 80000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_5 підтримали
позов та наполягали на задоволені
позовних вимог у повному обсязі, а
відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_1 не визнали позов і подали
адресовані суду письмові заперечення
на позовну заяву, які приєднані судом
до матеріалів справи (а.с.136-140, 152-154).

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, їхніх
представників та допитавши свідків,
суд доходить висновку, що позовні
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 25.08.2006 року
сторони зареєстрували шлюб у Першому
відділі реєстрації актів цивільного
стану Малиновського районного
управління юстиції м.Одеси, актовий
запис № 464, та від шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Влітку 2012 року сторони припинили
шлюбно-сімейні відносити, а згодом
рішенням Київського районного суду
м.Одеси від 03.10.2012 року у справі №
1512/11317/2012, що набрало законної сили
15.10.2012 року, шлюб між сторонами
розірвано.

05.02.2004 року відповідач ОСОБА_3 уклала з
ТОВ „Прогрес-Строй СУ № 2" договір №
ЛВ-1-4 про інвестування у будівництво за
адресою : АДРЕСА_3, згідно якого
сплатила 17300,00 грн., та ці грошові кошти
в подальшому були зараховані у рахунок
сплати інвестиційного внеску за
договором № ГП/ПС-15 про інвестування
від 15.03.2005 року, укладеним між
відповідачем ОСОБА_3 та ТОВ
„Прогрес-Строй", згідно умов якого
об'єктом інвестування є
номер-апартаменти з кухнею будівельний
№ 190, загальною площею 79,58 кв.м., за
адресою : АДРЕСА_2, а розмір інвестиції
становить 122247,53 грн.

16.06.2007 року між відповідачем ОСОБА_3 та
ТОВ „Прогрес-Строй" було укладено
додаткову угоду до договору № ГП/ПС-15
про інвестування від 15.03.2005 року, за
умовами якої об'єктом інвестування є
номер-апартаменти з кухнею № 324,
загальною площею 77,70 кв.м., за адресою :
АДРЕСА_2, та укладено акт
приймання-передачі за договором №
ГП/ПС-15 про інвестування від 15.03.2006 р.,
згідно якому ТОВ „Прогрес-Строй"
передало, а ОСОБА_3 прийняла у
власність об'єкт інвестування -
номер-апартаменти з кухнею № 324 в
Готельному спортивно-оздоровчому
комплексі за адресою : АДРЕСА_2,
загальною площею 77,70 кв.м., загальною
вартістю 122247,53 грн.

21.09.2007 року Виконавчим комітетом
Одеської міської ради видано ОСОБА_3
свідоцтво про право власності серії
ЯЯЯ № 968344 на нежилі приміщення
(номер-апартаменти з кухнею) № 324,
загальною площею 77,70 кв.м., що
розташовані за адресою : АДРЕСА_2, на
підставі якого за відповідачем
зареєстровано право власності на
вказаний об'єкт нерухомого майна в КП
„Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості" 02.10.2007 року (номер запису :
3458 в книзі : 69неж-39).

Разом з тим, оскільки станом на дату
отримання вказаного свідоцтва про
право власності серії ЯЯЯ № 968344 від
21.09.2007 року відповідачем ОСОБА_3 не було
здійснено в повному обсязі сплату
інвестиційного внеску в сумі 122247,53 грн.
за договором № ГП/ПС-15 про інвестування
від 15.03.2005 року, тому 01 грудня 2008 року
між відповідачем ОСОБА_3 та ТОВ
„Прогрес-Строй" було укладено
додаткову угоду до цього договору про
інвестування, згідно з якою розмір
інвестиційного внеску зменшено до 78549,13
грн., а строк сплати інвестиційного
внеску продовжено до 30.09.2008 року.

Станом на дату реєстрації шлюбу з
ОСОБА_2 - 25.08.2006 року, ОСОБА_3, на
виконання своїх зобов'язань за
договором № ГП/ПС-15 про інвестування
від 15.03.2005 року щодо сплати
інвестиційного внеску, сплатила ТОВ
„Прогрес-Строй" грошові кошти у
загальному розмірі 45286,08 грн., і решту
частину грошових коштів в сумі 33263,05
грн. (78549,13грн.-45286,08грн.=33263,05грн.) у
якості сплати інвестиційного внеску за
цим договором сплатила ТОВ
„Прогрес-Строй" в період з вересня 2006
року по вересень 2008 року, тобто вже
після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 категорично
заперечує проти доводів позивача
ОСОБА_2 щодо того, що в період з серпня
2005 року по серпень 2006 року вони жили
однією сім'єю як чоловік і жінка без
реєстрації шлюбу, винаймаючи житло за
адресою : АДРЕСА_1, та що при цьому вони
нібито вели спільне господарство і
мали спільний бюджет, а позивач ОСОБА_2
на надав суду безспірних доказів на
підтвердження цих своїх доводів як
цього вимагає ст.60 ЦПК України.

Крім того, ці доводи позивача повністю
спростовуються як поясненнями
допитаних судом свідків ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 так і письмовими доказами, а
саме листами заступника начальника
Київського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області від 25.09.2013 р. та від
25.02.2014 р., з яких вбачається, що згідно
бази УІАЗ ГУМВС України в Одеській
області ОСОБА_2 знаходився на обліку в
Київському РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області як раніше судимий (по
ч.3 ст.307 КК України) та як причетний до
незаконного обігу наркотиків
(наркоман), при цьому був поставлений на
облік 13.04.2005 року за адресою мешкання :
АДРЕСА_4.

Відтак, суд критично оцінює показання
допитаних в судовому засіданні свідків
з боку позивача, а саме : суперечливі
показання свідка ОСОБА_8, який пояснив,
що у 2005 році ОСОБА_2 познайомив його з
ОСОБА_3, представивши її як свою
співпрацівницю, а згодом, приблизно
через один рік, тобто у 2006 році, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 стали жити разом як чоловік і
жінка в квартирі, яка розташована в
одному з будинків по АДРЕСА_1,
стверджуючи при цьому, що нібито
приблизно протягом одного року до
реєстрації шлюбу сторони вже жили
разом і це йому достеменно відомо,
оскільки починаючи з 27.07.2006 року він
кожного дня вранці заїжджав за ОСОБА_9
та вони разом їхали на роботу ;
показання свідка ОСОБА_10, який пояснив,
що у вересні 2005 року ОСОБА_2 познайомив
його з ОСОБА_3, представивши останню як
свою дівчину, а в жовтні 2005 року він був
в гостях у ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а саме в
квартирі одного з будинків,
розташованих по АДРЕСА_1 ; та показання
свідка ОСОБА_11, яка пояснила суду, що в
жовтні 2005 року вона здала квартиру
АДРЕСА_1 і Петрова в м.Одесі ОСОБА_3, що
гроші за квартиру їй приносив в
основному ОСОБА_2, та що вона приходила
в цю квартиру приблизно один раз на
три-чотири місяці і завжди там бачила
ОСОБА_2, в зв'язку з чим розуміла, що
ОСОБА_3 живе в цій квартирі разом з
ОСОБА_2

З огляду на наведене, суд погоджується
з доводами відповідача ОСОБА_3 щодо
того, що до реєстрації шлюбу з
позивачем між ними склались певні
відносини і тому позивач часто
приходив до неї, а іноді залишався
ночувати, але при цьому вони не вели
спільне господарство та не мали
спільного бюджету.

Отже, позивач не довів в суді свої
позовні вимоги в частині вимоги про
встановлення факту його проживання з
відповідачем однією сім'єю як чоловіка
і жінки без реєстрації шлюбу з серпня
2005 року по серпень 2006 року.

Таким чином, якщо виходити з приписів
п.1 ч.1 ст.57, ч.2 ст.60, ч.1 ст.70 СК України, то
належна ОСОБА_3 площа у нежилих
приміщеннях (номер-апартаментах з
кухнею) № 324, загальною площею 77,70 кв.м.,
що розташовані за адресою : АДРЕСА_2,
складатиме 61,25 кв.м. вартістю 61917,61 грн.
(78549,13грн. 45286,08 грн.=33263,05 грн. /2=16631,53
грн.+45286,08 грн.=61917,61 грн./ (78549,13грн. /77,70
кв.м.) =61,25кв.м.), що становить 79 % від
загальної площі та вартості цих
нежилих приміщень, а належна ОСОБА_2
площа складиме 16,45 кв.м. вартістю 16631,53
грн.
(78549,13грн.-45286,08грн.)/2=16631,53грн./(7854913грн./77,7
0 кв.м.)=16,45кв.м.), що становить 21% від
загальної площі та вартості цих
нежилих приміщень.

Однак насправді інвестиційний внесок в
сумі 78549,13 грн., в тому числі його
частина в сумі 33263,05 грн., яка сплачена в
період з вересня 2006 року по вересень 2008
року, за договором № ГП/ПС-15 про
інвестування від 15.03.2005 року з
додатковими угодами від 16.06.2007 року та
від 01.12.2008 року ОСОБА_3 сплатила за
рахунок своїх особистих заощаджень і
премій, які вона щомісячно одержувала
за особисті заслуги за час її роботи з
01.04.2003 року по 14.01.2009 року спочатку на
посаді начальника відділу
забезпечення та згодом на посаді
директора в ТОВ „Будматеріали", що
входило до групи компаній ТОВ
„Прогрес-Строй", що в свою чергу
підтвердили допитані судом свідки
ОСОБА_12, який є засновником ТОВ
„Прогрес-Строй", ОСОБА_13, який є
колишнім директором ТОВ
„Прогрес-Строй", і ОСОБА_6, яка є
колишнім працівником ТОВ
„Прогрес-Строй". При цьому, вказані
свідки пояснили суду, що, враховуючи
особисті професійні заслуги ОСОБА_3,
засновниками ТОВ „Прогрес-Строй" було
прийнято рішення про укладення
інвестиційного договору з ОСОБА_3 на
пільгових умовах, а також, що між
керівництвом ТОВ „Прогрес-Строй" і
ОСОБА_3 була досягнута домовленість
щодо того, що вона має сплачувати
інвестиційний внесок за інвестиційним
договором № ГП/ПС-15 від 15.03.2005 року за
рахунок грошових коштів, які вона
щомісячно отримувала в якості
заохочень за відзнаку заслуг у
виробничої діяльності ТОВ
„Будматеріали".

Згідно п.1 ч.1 та ч.2 ст.57 СК України,
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею,
ним до шлюбу, та премії, нагороди, які
вона, він одержали за особисті заслуги.

Відтак, нежилі приміщення
(номер-апартаменти з кухнею) № 324,
загальною площею 77,70 кв.м., що
розташовані за адресою : АДРЕСА_2, були
придбані відповідачем ОСОБА_3 за свої
особисті грошові кошти та належать їй
на праві особистої приватної
власності.

Водночас суд бере до уваги доводи
відповідача ОСОБА_3 щодо того, що ремонт
у згаданих нежилих приміщеннях
(номер-апартаментах з кухнею) № 324 був
зроблений виключено за рахунок її
особистих заощаджень, що були
накопичені нею до реєстрації шлюбу з
ОСОБА_2, а також за рахунок премій, які
вона щомісячно одержувала за час
роботи в ТОВ „Будматеріали", та
грошових коштів, які їй давали її
батьки, що також підтвердили допитані
судом свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а позивач
ОСОБА_2 не спростував в суді ці доводи
відповідача та взагалі не надав суду
належних доказів на підтвердження
факту своєї участі у зробленому
ремонті в цих нежилих приміщеннях
(номер-апартаментах).

Крім того, відповідач ОСОБА_3
категорично заперечує проти доводів
позивача ОСОБА_2 щодо того, що за час
шлюбу ними було придбано за спільні
сумісні кошти рухоме майно загальною
вартістю 80000,00 грн., а саме : кухня
„Соната", що в цілому складається з :
кухонних меблів, обіднього столу,
чотирьох декоративних стільців, мийка
Luisiana TEVOR 4031 з дозатором PLADOS та
змішувачем Rieber GB, робочої поверхні Whirpool
АКТ810ВА, духовки Gorenie В3535 CS Retro і витяжки
Faber Flexa ХІР W/А060 ; передпокій-шафа з
дзеркальними дверима ; гардеробна ;
м'який куточок „Хьюстон" ; ліжко FBL-02-2 з
двома тумбочками FBL-05 та матрацом „Arngold"
(зима-літо) ; туалетний столик „Maria Silva"
MS-921 ; дитяче ліжко „Індіана" з матрацом
та подушками ; холодильник „Samsung" RS21KLAL ;
пральна машина „LG" ; LED-телевізор „Samsung"
діагоналлю 42 дюйми; DVD-програвач з
системою карооке „LG" ; кондиціонери „LG"
- 2 шт.

При цьому, відповідач стверджує, що,
по-перше, кухня „Соната" разом з
вбудованою побутовою технікою,
пральна машина „LG" і холодильник „Samsung"
були придбані за грошові кошти її
батьків; по-друге, кондиціонери „LG" - 2
шт. їй подарували її друзі ОСОБА_16 та
ОСОБА_14 ; по-третє, м'який куточок
„Хьюстон", LED-телевізор „Samsung"
діагоналлю 42 дюйми і DVD-програвач з
системою карооке „LG" взагалі відсутні
в нежилих приміщеннях
(номер-апартаментах з кухнею) № 324 за
адресою : АДРЕСА_2, і, по-четверте, в
зв'язку з розірванням шлюбу між нею і
позивачем, між ними була досягнута
домовленість про поділ майна, за
умовами якої позивач отримав : грошові
кошти в сумі 5000,00 дол.США від продажу її
автомобіля марки Опель Універсал ;
набір каструль Vinzer вартістю 2500,00 грн.;
набір виделок, ножів та ложок загальною
вартістю 300,00 грн. ; тарілки та чашки
загальною вартістю 1000,00 грн.; телевізор
вартістю 3000,00 грн. ; м'який куточок
(диван та два крісла) вартістю 5000,00 грн. ;
кухонні меблі, а саме обідній стіл і
чотири декоративних стільця, загальною
вартістю 4000,00 грн. ; два ліжка з
матрацами загальною вартістю 6000,00 грн. ;
холодильник вартістю 2800,00 грн. ; дитяче
ліжко вартістю 2000,00 грн. ; дитячі ходуни
- 300,00 грн. ; стіл для годування - 300,00 грн. ;
шафу вартістю 2000,00 грн. ; пилосос
вартістю 300,00 грн. ; магнітофон вартістю
700,00 грн., що разом складає 29900,00 грн.

Допитана судом свідок ОСОБА_7
пояснила суду, що є матір'ю відповідача
ОСОБА_3 та що в період з серпня 2006 року
по вересень 2009 року вона неодноразово
знімала грошові кошти з відкритих на її
ім'я банківських депозитних рахунків
та віддавала ці грошові кошти дочці для
проведення ремонту в нежилих
приміщеннях (номер-апартаментах) № 324
за адресою : АДРЕСА_2, а так само для
придбання меблів і побутової техніки.

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про встановлення факту проживання
однією сім'єю та про поділ спільного
сумісного майна подружжя - відмовити у
повному обсязі.

Більш того, той факт, що свідок ОСОБА_7 у
вищевказаний період часу неодноразово
знімала грошові кошти у значних
розмірах з відкритих на її ім'я
банківських депозитних рахунків
підтверджується документальними
доказами - виписками по банківським
рахункам, які приєднані судом до
матеріалів справи.

Позивач в свою чергу не
заперечував в суді проти вищевказаних
доводів відповідача та не спростував
їх як цього вимагає ст.60 СК України.

Таким чином, суд вважає доведеними
доводи відповідача стосовно того, що
кухня „Соната", мийка Luisiana TEVOR 4031 з
дозатором PLADOS та змішувачем Rieber GB,
робоча поверхня Whirpool АКТ810ВА, духовка
Gorenie В3535 CS Retro, витяжка Faber Flexa ХІР W/А060,
пральна машина „LG", холодильник „Samsung"
і кондиціонери „LG" - 2 шт. не є об'єктом
права спільної сумісної власності
сторін.

Вирішуючи дану справу, суд також
враховує, що позивач не надав суду
належних доказів на підтвердження
факту придбання ним та/або
відповідачем за час шлюбу м'якого
куточку „Хьюстон", LED-телевізора „Samsung"
діагоналлю 42 дюйми і DVD-програвача з
системою карооке „LG", а так само не
надав суду доказів щодо розміру своїх
заробітків та/або доходів, які він
отримував за час шлюбу з відповідачем,
а остання стверджувала, що позивач
отримував низьку заробітну плату, тому
її заробітної плати і заробітної плати
позивача їм вистачало лише для
задоволення самих необхідних потреб
їхньої сім'ї (придбання продуктів
харчування, одягу, іграшок для дитини
та тощо).

Згідно наданих позивачем суду
письмових доказів загальна вартість
передпокою-шафи з дзеркальними
дверима, гардеробної, ліжка FBL-02-2 з
двома тумбочками FBL-05 та матрацом „Arngold"
(зима-літо), туалетного столику „Maria Silva"
MS-921 та дитячого ліжка „Індіана" з

матрацом і подушками складає 32093,00 грн.
(7594,00 грн.+6999,00грн.+17500,00грн.)(т.1, а.с.34, 38,
39).

Відповідно ч.3 ст.70 СК України, за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі виконавчого листа № 522/10399/13,
який видав 05.12.2013 року Приморський
районний суд м.Одеси, з ОСОБА_2
стягуються аліменти на користь ОСОБА_3
на утримання сина ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та станом на 19.03.2014 року заборгованість
позивача по аліментах становить 6507,74
грн. (т.1, а.с.221).

З огляду на наведене та беручи до уваги,
що згідно досягнутої між сторонами
домовленості при розірванні шлюбу між
ними позивачем були отримані грошові
кошти та майно на загальну суму 29900,00
грн., тому суд вважає можливим на
підставі ч.3 ст.70 СК України збільшити
частку відповідача до 32093,00 грн., що
складають загальну вартість
передпокою-шафи з дзеркальними
дверима, гардеробної, ліжка FBL-02-2 з
двома тумбочками FBL-05 та матрацом „Arngold"
(зима-літо), туалетного столику „Maria Silva"
MS-921 та дитячого ліжка „Індіана" з
матрацом і подушками.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.57, 60 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209,
212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про встановлення факту проживання
однією сім'єю та про поділ спільного
сумісного майна подружжя - відмовити у
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Повний текст рішення складено 26
жовтня 2014 року.

Суддя
Н.А. Ільченко

24.10.2014