АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2409/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 54 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Захарова А. Ф. УХВАЛА
17 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЗахарової А.
Ф.суддівОхріменко Н. І. , Скіця М. І. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 30 липня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_6
до Державного підприємства «Одеська
Залізниця», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Приватне підприємство «ДІМ-ІНФО»,- про
поновлення строку звернення до суду за
вирішенням трудового спору, поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,-
Вивчивши матеріали справи, вислухавши
ОСОБА_6, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, судова палата, -
в с т а н о в и л а :
В січні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ДП «Одеська
Залізниця», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Приватне підприємство «ДІМ-ІНФО»,- про
поновлення строку звернення до суду за
вирішенням трудового спору, поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування своїх вимог вказувала,
що з 28.08.2007 року наказом начальника
локомотивного депо ст. Христинівка №
207/ОС від 27.08.2007 року її прийняли на
роботу прибиральником виробничих
приміщень господарського цеху.
В кінці року в зв'язку із створенням
самостійної структурної одиниці в
системі Одеської залізниці -
моторвагонного депо ст. Христинівка, де
позивачка фактично виконувала трудові
обов'язки, наказом того ж начальника №
43/о/k від 29.12.2007 року її було звільнено в
зв'язку із переведенням в моторвагонне
депо ст. Христинівка.
Наказом начальника моторвагонного
депо № 180-ос від 02.01.2008 року з 02.01.2008 року
ОСОБА_6 прийнята на роботу в порядку
переведення з локомотивного депо
прибиральником виробничих приміщень в
господарський цех. Наказом начальника
зазначеного депо № 53-ОС від 11.01.2010 року
з 11.01.2010 року її перевели на іншу роботу
- прибиральником виробничих приміщень
в цех по ремонту внутрісалонного
Наказом № 86/ос від 01.04.2013 року позивачку
звільнили з роботи з 01.04.2013 року у
зв'язку із скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
ОСОБА_6 своє звільнення з роботи вважає
Процедура звільнення проводилась на
виконання наказу начальника ДП
«Одеська залізниця» № 643/Н від 29.12.2012
pоку, яким визначено, що з метою
приведення контингенту моторвагонного
депо ст. Христинівка до обсягів робіт,
що виконуються, та відповідно до
прогнозованих показників обсягів
робіт у 2013 pоці, виконання робіт з мийки
та прибирання салонів вагонів рухомого
складу і прибирання приміщень
аутсорсинговими компаніями по
моторвагонному депо ст. Христинівка
скоротити сорок шість штатних одиниць.
Відповідно до змісту цього наказу
робота прибиральника виробничих
приміщень в цеху по ремонту
внутрісалонного обладнання
зберігалась. Тобто не відбувалось змін
в організації виробництва. Відбувалась
ліквідація структурного підрозділу в
моторвагонному депо та передавання
цього обсягу та напрямку робіт
аутсорсинговим компаніям, зокрема, ПП
В наказі № 643 ця компанія умисно не
зазначена, і за таких обставин
скорочення чисельності працівників
проведено незаконно.
Виходячи з сформованих правовідносин,
при збереженні наказу № 643 від 29.12.2012
року звільнення мало відбутись на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у
зв'язку з переведенням в ПП «ДІМ-ІНФО»з
наступним прийняттям на роботу в ПП
«ДІМ-ІНФО», тобто по аналогії
звільнення позивачки з локомотивного
депо та працевлаштування в
моторвагонне депо ст. Христинівка в 2007 -
Фактично при видачі трудової книжки із
записом про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП
України адміністрація гарантувала
працевлаштування в ПП «ДІМ-ІНФО»,
вказуючи, що - питання працевлаштування
погоджено. На виконання таких
запевнень 04.04.2013 року позивачка вийшла
на ту ж роботу, яка вже
організовувалась ПП «ДІМ-ІНФО».
Пропрацювала два тижні, однак
адміністрація ПП «ДІМ-ІНФО» не
прийняла від неї заяви про прийняття на
роботу та трудової книжки, виплатила
зарплату за два тижні «у конверті», при
цьому заявивши, що її послуг більше не
ОСОБА_6 вважає, що вона повинна бути
поновлена на роботі з наступним
можливим звільненням з роботи на
підставі п.5 ст. 36 КЗпП України та
працевлаштуванням в ПП «ДІМ - ШФО» на ту
ж роботу, її середньомісячна зарплата
за два місяці, що передували
звільненню, становить 2274,37 грн.. Саме
таку зарплату необхідно стягнути з
відповідача на користь позивачки з
часу звільнення до часу постановлення
рішення суду за виключенням вихідної
допомоги та сум, які вона отримує як
безробітна в Христинівському
районному центрі зайнятості.

Крім того, позивачці нанесена значна
моральна шкода, яку вона оцінює в 20000
грн.. При її звільненні грубо порушено
трудове законодавство, вона обманута і
їй дуже прикро та болісно з цього
приводу. Вона переживає статус
безробітної та невизначеності у житті.
Через звільнення ОСОБА_6 не змогла
забезпечити навчання своєї дитини, яка,
як наслідок, відрахована з навчального
закладу. Вона тяжко переживає та
страждає, вимушена затрачати додаткові
зусилля на організацію власного життя.

На підставі наведеного, ст. ст. 233, 234, 235,
237-1 КЗпП України, позивачка просила суд
поновити строк звернення до суду із
заявою про вирішення трудового спору
як пропущений з поважних причин,
поновити її на роботі у відокремленому
структурному підрозділі
моторвагонного депо ст. Христинівка ДП
«Одеська залізниця» прибиральником
виробничих приміщень в цеху по ремонту
внутрісалонного обладнання, стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу по
2274,37 грн. щомісячно до дня
постановления рішення суду та стягнути
з відповідача на її користь моральну
шкоду в розмірі 20000 грн., а також витрати
на правову допомогу.

Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 30 липня 2014
року у задоволені позову ОСОБА_6 до
державного підприємства «Одеська
Залізниця», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Приватне підприємство «ДІМ-ІНФО»,- про
поновлення строку звернення до суду за
вирішенням трудового спору, поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,-
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на те, що дане рішення
незаконне, не відповідає обставинам
справи, прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Обговоривши матеріали справи, судова
палата вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що наказом по
моторвагонному депо Христинівка № 86/ос
від 01.04.2013 р. позивач по справі ОСОБА_6
була звільнена з роботи прибиральника
виробничих приміщень в цеху з ремонту
внутрісалонного обладнання з 01.04.2013
року у зв'язку із скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (ар.
спр.9).

Звільнення проведене на виконання
наказу начальника ДП «Одеська
залізниця» № 643/Н від 29.12.2012 року «Про
внесення змін до штатних розписів
моторвагонних депо Одеса - Застава 1 та
Христинівка», яким з метою приведення
контингенту моторвагонного депо ст.
Христинівка до обсягів робіт, що
виконуються, та відповідно до
прогнозованих показників обсягів
робіт у 2013 pоці, виконання робіт з мийки
та прибирання салонів вагонів рухомого
складу і прибирання виробничих
приміщень аутсорсинговими компаніями
наказано по моторвагонному депо ст.
Христинівка скоротити та вивести з
01.04.2013 року зі штатного розпису 46
штатних одиниць, в тому числі: двадцять
дві штатні одиниці мийників -
прибиральників рухомого складу ІІ
розряду; одну штатну одиницю
прибиральника службових приміщень
(зайнятого прибиранням туалетів); п'ять
штатних одиниць прибиральників
виробничих приміщень; дві штатні
одиниці прибиральників виробничих
приміщень (зайнятих прибиранням
туалетів); дві штатні одиниці
прибиральників виробничих приміщень
(місце для працевлаштування інвалідів);
три штатні одиниці провідників
пасажирських вагонів; сім штатних
одиниць провідників пасажирських
вагонів (у поїздах приміського
сполучення); одну штатну одиницю
машиніста крана VI розряду (кран ЕДК - 300,
вантажність 60 т.); одну штатну одиницю
помічника машиніста крана V розряду
(кран ЕДК - 300, вантажність 60 т.); одну
штатну одиницю тракториста ІV розряду;
одну штатну одиницю слюсаря -
ремонтника - V розряду (ар. спр.16).

На підставі наказу начальника Одеської
залізниці в.о. начальника
моторвагонного депо Христинівка
виданий наказ від 28.01.2013 року № РПЧ - 01/98
«Про внесення змін у штатний розпис
моторвагонного депо Христинівка», який
дублював наказ начальника Одеської
залізниці (ар. спр.27-28).

Встановлено, що 28.01.2013 року позивачку
ОСОБА_6 було ознайомлено під особистий
підпис з наказом від 28.01.2013 року № РПЧ -
01/98 про те, що посада, яку вона займає,
буде скорочена з 01.04.2013 року (ар. спр.29).

29.01.2013 року ОСОБА_6 отримала від
адміністрації офіційне повідомлення
про скорочення посади, яку займає, і що
буде звільнена не раніше ніж через два
місяці після ознайомлення з даним
повідомленням. Їй також повідомлялось,
що інформацію про її скорочення буде
надано у районний Центр зайнятості
населення за місцем реєстрації, що при
вивільненні буде виплачена вихідна
допомога у розмірі одного
середньомісячного заробітку згідно ст.
44 КЗпП України та додатково три
середньомісячні заробітки згідно п. 2.13
колективного договору Одеської
залізниці на 2011 -2015 роки. Одночасно
вказувалось про наявні вакансії у
моторвагонному депо Христинівка
станом на 28.01.2013 року (ар. спр. 31).

05.03.2013 року ОСОБА_6 запропоновано
звернутися в порядку переведення в
БМЕУ - 5 для працевлаштування малярем -
штукатуром, від чого вона відмовилась
за станом здоров'я, як вказала (ар. спр.32)
.

Потім ОСОБА_6 були запропоновані
адміністрацією «найбільш підходящі
для жінок вакантні посади в депо на
Одеській залізниці станом на 18.03.2013
року» в різних дільницях по станціях
Херсон, Знам'янка, Помічна, Доменська,
Вознесенськ, Вапнярка, Гайворон,
Квіткове, Шевченко, Христинівка (БМЕУ
-5), всього 48 вільних посад в межах її
кваліфікаційного рівня (в основному це
посади маляра, штукатура, підсобного
робітника, прибиральника).Крім того,
пропонувалося пройти навчання на базі
РПЧ -6 для здобуття професії провідника
пасажирського вагона з подальшим
працевлаштуванням в депо та в ЛВЧД-2
Шевченко, ЛВЧД-13 Миколаїв проте ОСОБА_6
від зазначених пропозицій відмовилась,
про що свідчить її підпис про це і що
вона підтвердила в засіданні колегії
(ар. спр.34) .

Відмовилась і 22.04.2013 року від посади
маляра цеху внутрісалонного
обладнання в моторвагонному депо
Христинівка за станом здоров'я, як
зазначила (ар. спр.35) .

За таких обставин 18.03.2013 року
адміністрацією моторвагонного депо
Христинівка було надіслано до
профспілкового комітету письмове
подання про надання згоди на
звільнення позивачки ОСОБА_6.

З матеріалів справи вбачається, що
профспілковим комітетом
моторвагонного депо Христинівка 25
березня 2013 року розглянуто подання
адміністрації депо від 18.03.2013 року на
скорочення посад мийників -
прибиральників із штату
моторвагонного депо, в тому числі і
посади, яку займала ОСОБА_6, і була
надана згода на скорочення таких посад,
- протокол засідання профспілкового
комітету № 94 від 25 березня 2013 року на
ар. спр. 36.

Згідно останнього від запропонованих
вакантних посад на підприємствах
Одеської залізниці
мийники-прибиральники відмовились. Їм
запропоновано подальше їх
працевлаштування за їх згодою в
компанії «ДІМ-ІНФО».

На засіданні профспілкового комітету 28
березня 2013 року була надана згода на
звільнення по скороченню працівників з
посад мийників-прибиральників, у тому
числі і на звільнення ОСОБА_6 (протокол
№95 ар. спр. 37).

01.04.2013 року ОСОБА_6 було звільнено на
підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з
виплатою одноразової грошової
допомоги у розмірі одного
середньомісячного заробітку (ч.1 ст.44
КЗпП України) та додатково трьох
середньомісячних заробітних плат
згідно колективного договору,
компенсації за невикористану
відпустку, нарахованої заробітної
плати.

Встановлено, що в день звільнення
ОСОБА_6 було видано трудову книжку (ар.
спр. 100).

Необхідно зазначити, що все наведене
вище позивачка не заперечувала в
засіданні апеляційної інстанції,
пояснивши, однак, що після її
звільнення робота прибиральника
виробничих приміщень в цеху з ремонту
внутрісалонного обладнання
зберігалась, тобто не відбулося змін в
організації виробництва і праці.

Проте таке твердження не відповідає
реальним обставинам.

В матеріалах справи є штатний розпис
моторвагонного депо Христинівка з 01
жовтня 2012 року (в копії) на ар. спр. 69-80 і
штатний розпис моторвагонного депо
Христинівка з 01 червня 2013 року (в копії)
на ар. спр. 81-91, є також на ар. спр. 92-96
Перелік №12 змін у штатному розписі
моторвагонного депо Христинівка,
введеного в дію 01.10.2012 року з
урахуванням змін та доповнень у
кількості 594 штатних одиниць з місячним
фондом заробітної плати 1396657 грн..

Аналіз вказаних документів якраз і
свідчить про суттєві зміни, що
відбулися у визначений період в
організації виробництва і праці в
моторвагонному депо Христинівка на
підставі наказу по ДП «Одеська
залізниця» №643 від 29.12.2012 року.
Практично були скорочені всі
прибиральники виробничих приміщень,
навіть і посади, які мають займати і
займали інваліди.

Крім того, як правильно вказав суд, про
суттєві зміни в організації
виробництва, що відбулися у зазначений
період, свідчить і укладений 01.04.2013 року
договір між ДП «Одеська залізниця» та
ПП «ДІМ-ІНФО» про надання послуг,
оригінал якого був досліджений у
судовому засіданні.

Відповідно до п.1.1. цього договору ПП
«ДІМ-ІНФО» («Виконавець»)
зобов'язувався надавати за завданням
ДП «Одеська залізниця» («Замовник») на
свій ризик і відповідно до умов цього
договору послуги з прибирання
території, виробничих приміщень та
рухомого складу в структурних
підрозділах господарства приміських
пасажирських перевезень Одеської
залізниці, в тому числі в
моторвагонному депо Христинівка (РПЧ-6).
Даний договір набрав чинності з 01.04.2013
року, тобто з цього числа виконання
робіт з прибирання виробничих
приміщень, які до цього виконували
працівники моторвагонного депо
Христинівка, в тому числі і позивачка
ОСОБА_6, переходило до ПП «ДІМ-ІНФО».

Стверджувала ОСОБА_6 і про те, що її
звільнення мало відбутись на підставі
п. 5 ч.1 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з
переведенням за її згодою в ПП
«ДІМ-ІНФО» з наступним прийняттям на
роботу в ПП «ДІМ-ІНФО», що, ніби,
адміністрація їй таке гарантувала, і
куди її фактично не взяли.

Однак на підтвердження такої заяви
позивачкою не надано ніяких доказів.

Як обґрунтовано зауважив суд, у зв'язку
із скороченням штату працівників на
відповідача ДП «Одеська залізниця» не
міг бути покладений обов'язок щодо
працевлаштування позивача ОСОБА_6 на
іншому підприємстві, і у свою чергу ПП
«ДІМ-ІНФО», яке залучено до справи в
якості третьої особи, не приймало на
себе зобов'язань з працевлаштування
працівників, вивільнених у зв'язку із
скороченням штату відповідачем ДП
«Одеська залізним».

Необґрунтованими визнав суд, і з чим
слід погодитися, і доводи позивачки про
те, що при її звільненні безпідставно
не застосовувались положення ст. 42 КЗпП
України щодо переважного права на
залишення на роботі при вивільненні
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці.

Як зазначалось вище, вивільненню
(скороченню) підлягали всі працівники
моторвагонного депо Христинівка, які
виконували роботи прибиральника
(виробничих приміщень й туалетів) серед
яких були і інваліди, в зв'язку з чим
положення ст. 42 КЗпП України не могло
бути застосоване.

Аналізуючи всі наведені обставини
справи , судова колегія вважає, що суд
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що звільнення позивачки ОСОБА_6
проведене з дотриманням вимог діючого
законодавства, тому в задоволенні її
позовних вимог про поновлення на
роботі, про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу і
також про відшкодування моральної
шкоди як похідних вимог від позовної
вимоги про поновлення на роботі, -
необхідно відмовити.

На користь такого висновку вказують і
результати перевірок за скаргами
ОСОБА_6 до Державної адміністрації
залізничного транспорту України,
територіальної державної інспекції з
питань праці в Черкаській області, до
інших органів, згідно яких порушень
законодавства про працю при звільненні
позивачки не встановлено (ар. спр. 42-44;
45-46; 47-49).

Дослідив суд і поставлене позивачкою
питання щодо можливості поновлення їй
строку звернення до суду з позовом про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку, відшкодування
моральної шкоди, як пропущеного з
поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного (міського)
суду в трьохмісячний строк з дня, коли
він дізнався, або повинен був дізнатися
про порушення свого права, а у справах
про звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Згідно із ст. 234 КЗпП України у разі
пропуску з поважних причин строків,
установлених статтею 233 цього Кодексу,
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд може поновити ці
строки.

Як згадувалось вище, ОСОБА_6 трудову
книжку видано у день звільнення - 01.04.2013
року.

До суду вона звернулася з даним позовом
лише 27 січня 2014 року (ар. спр. 2) таким
чином, суттєво порушивши встановлені
законом строки звернення.

Як правильно вказав суд, зазначені в
позовній заяві такі причини пропуску
строку звернення до суду як те, що
тривалий час ОСОБА_6 перебувала під
впливом обману з боку відповідача щодо
можливості працевлаштування в ПП
«ДІМ-ІНФО», а в подальшому зверталась
до адвокатів м. Христинівки, які
надавали консультації про
недоцільність звернення до суду,
оскільки суди захистять адміністрацію,
а один з адвокатів тривалий час
утримував її документи для оформлення
позову в суд, а потім відмовився від
цього, повернувши документи, - не
підтверджуються жодним доказом та не
можуть свідчить про поважність причин
пропуску строку звернення до суду.

Не можуть бути прийняті до уваги в
обґрунтування поважності причин
порушення (пропуску) строків звернення
до суду і посилання ОСОБА_6 на
неодноразові звернення за вирішенням
її трудового спору до Одеської
профспілкової дорожньої організації,
до адміністрації ДП «Одеська
залізниця», до редакції газети «Вісник
профспілки залізничників», до
територіальної державної інспекції з
питань праці у Черкаській області, в
Укрзалізницю, до Генеральної
прокуратури, якими спір фактично не був
вирішений.

Як правомірно зауважив суд, відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 232 КЗпП України трудові
спори за заявами працівників про
поновлення на роботі незалежно від
підстав припинення трудового договору
розглядаються безпосередньо в
районних, районних у містах, міських чи
міськрайонних судах, тобто позивачка
за вирішенням свого трудового спору
повинна була звернутись саме до
районного суду, а не до інших
організацій.

Обґрунтованих доказів вважати
поважними причини пропуску нею строків
звернення до суду з даними позовними
вимогами позивачка ОСОБА_6 не надала, не
вказала на джерела витребування таких,
тому правильно судом відмовлено в
задоволенні її вимог про поновлення
строків звернення до суду.

Рішення суду, на думку судової палати,
відповідає зібраним доказам, вимогам
закону і підстав для його зміни чи
скасування та задоволення апеляційної
скарги, - не вбачається.

Доводи останньої не є суттєвими і на
правомірність висновків суду на
впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 218 ЦПК
України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 30 липня 2014
року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :