Номер провадження 2/487/1989/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.10.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.

при секретарі - Табунщик К.С.,

за участю представника позивача -
Лисогор А.Б.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миколаєва
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
Сільськогосподарське підприємство
«Нібулон» до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
Сільськогосподарське підприємство
«Нібулон» (далі по тексту ТОВ СП
«Нібулон») звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_2, в якому просило суд стягнути
з відповідача на свою користь
матеріальну шкоду, заподіяну злочином,
у розмірі 1 423 305,01 грн. та понесені
судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до договору про
відповідальне зберігання зерна №51 від
03.10.2007 року ПАТ «Острозьке ХПП», від
імені якого діяв ОСОБА_2, прийняло від
ТОВ СП «Нібулон» на зберігання ячмінь в
кількості 1 737,143 т, на підтвердження
чого відповідачем за особистим
підписом як керівника зернового складу
видано складську квитанцію на зерно №14
від 03.10.2007 року. Протягом 2008-2009 року ПАТ
«Острозьке ХПП» було відвантажено
частину ячменя. Залишок, який склав 843,783
т ПАТ «Острозьке ХПП» не повернуло, чим
завдало позивачу збитків в розмір 1 423
305,01 грн.. Постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
22.06.2011 року з ПАТ «Острозьке ХПП» на
користь ТОВ СП «Нібулон» було стягнуто
збитки у зазначеному розмірі. Але дане
рішення виконано на стадії примусового
виконання залишилось невиконаним. При
цьому позивачу стало відомо, що нестача
зерна, переданого на зберігання,
виникла внаслідок вчинення
відповідачем службового злочину.
Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 10.09.2013 року
ОСОБА_2 на підставі п.г ч.1 ст.6 Закону
України «про амністію у 2011 році» було
звільнено від кримінальної
відповідальності, кримінальну справу
закрито, цивільний позов позивача
залишено без розгляду. Оскільки
відповідача було звільнено від
кримінальної відповідальності а
справу закрито за нереабілітуючими
обставинами, під час судового
провадження по кримінальній справі він
свою вину визнавав, на думку позивача, є
всі підстави для стягнення з ОСОБА_2
матеріальної шкоди згідно ст..1166 ЦК
України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просила про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, звернувся до суду з письмовою
заявою про розгляд справи в його
відсутність. При цьому направив до суду
письмові заперечення на позов, в яких
зазначив, що позивачем вже було
стягнуто з ТОВ «Острозьке ХПП» збитки у
тому ж розмірі, що заявлені і в цьому
позові, що є неприпустимим, з огляду на
неможливість подвійного стягнення.

Суд заслухавши пояснення представника
позивача, врахувавши письмові
заперечення відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи, приходить
до наступного.

Так судом встановлено, що відповідно до
договору про відповідальне зберігання
зерна №51 від 03.10.2007 року ПАТ «Острозьке
ХПП», від імені якого діяв ОСОБА_2 як
посадова особа - директор, прийняло від
ТОВ СП «Нібулон» на зберігання ячмінь в
кількості 1 737,143 т, на підтвердження
чого відповідачем видано складську
квитанцію на зерно №14 від 03.10.2007 року.

З 08.11.2008 року по 18.07.2009 року ПАТ
«Острозьке ХПП» було відвантажено ТОВ
СП «Нібулон» ячмінь загальною
кількістю 902,36 т, після чого залишок на
зберіганні склав 834,783 т..

Прийняте на зберігання зерно ПАТ
«Острозьке ХПП» позивачу не повернуло,
в зв'язку з чим з нього в судовому
порядку були стягнуті збитки у розмірі
1 423 305,01 грн., що підтверджується
Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.06.2011 року.

На виконання даної постанови
господарським судом Рівненської
області видано наказ від 21.07.2011 року
№14/181 та відкрито виконавче
провадження.

Постановою начальника ДВС Острозького
РУЮ від 16.08.2013 року ВП №28035385 виконавчий
документ - наказ господарського суду
Рівненської області, було повернуто
позивачу на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст..50 ЗУ
«Про виконавче провадження».

Крім того, Острозькою міжрайонною
прокуратурою 06.05.2010 року було порушено
кримінальну справу відносно службових
осіб Пат «Острозьке ХПП» за фактом
розтрати чужого майна, вчиненої в
особливо великих розмірах.

Вироком Рівненського міського суду від
23.04.2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 03.07.2012 року, ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.367
КК України, призначене покарання. При
цьому в задоволенні цивільного позову
ТОВ СП «Нібулон» до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди у сумі 1 423
305,01 грн., спричиненої злочином -
відмовлена за безпідставністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04.04.2013 року
касаційну скаргу представника
цивільного позивача ТОВ «Нібулон» -
залишено без задоволення. Вирок
Рівненського міського суду від 23.04.2012
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 03.07.2012 року -
скасовано, а справу направлено на новий
судовий розгляд.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 10.09.2013 року
ОСОБА_2 на підставі п.г ч.1 ст.6 Закону
України «Про амністію у 2011 році» було
звільнено від кримінальної
відповідальності, кримінальну справу
закрито, цивільний позов позивача
залишено без розгляду.

Загальні підстави цивільно-правової
відповідальності за завдану майнову
шкоду в деліктних (позадоговірних)
відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК
України.

Згідно із зазначеними нормами
обов'язковими умовами такої
відповідальності є наявність шкоди,
протиправної поведінки заподіювача
шкоди, причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою та вина
заподіювача шкоди, який повинен,
зокрема, приймати участь у справі в
якості відповідача.

Відповідно до частини першої статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків. Під виконанням
працівником своїх трудових (службових
обов'язків) треба розуміти виконання
роботи, обумовленої трудовим договором
(контрактом), посадової інструкції, а
також роботи, яка хоч і виходить за межі
трудового договору або посадової
інструкції, але доручається
роботодавцем або викликана
невідкладною виробничою необхідністю,
як на території роботодавця так і за її
межами, протягом усього робочого часу.
Якщо шкода завдана працівником в
робочий час але діями, які не пов'язані
з виконанням трудових (службових)
обов'язків, роботодавець
відповідальності не несе.

Відповідно до роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1989 року N 3 «Про практику
застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна», п.9 - вирішуючи при
постановленні вироку питання про
відшкодування матеріальної шкоди, суд
має керуватися відповідними нормами
цивільного, трудового та іншого
законодавства, які регулюють майнову
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям, державі.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 інкримінувався злочин
передбачений ч.2 ст.367 КК України, а саме
неналежне виконання службовою особою
свої службових обов'язків через
несумлінне ставлення до них, що
спричинило тяжкі наслідки.

Тобто зазначений злочин ОСОБА_2 скоїв
під час виконання своїх службових
обов'язків, що вказує на те, що шкода,
заподіяна його діями повинна бути
відшкодована юридичною особою - ПАТ
«Острозьке ХПП», яке після такого
відшкодування набуде право зворотної
вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач скористався своїм правом на
стягнення збитків, спричинених
внаслідок втрати зерна, звернувся до
суду з відповідним позовом до ПАТ
«Острозьке ХПП». Позов було задоволено,
внаслідок чого відкрите виконавче
провадження щодо стягнення з
останнього 1 44 887,59 грн..

Отже позивач обрав спосіб захисту
свого права шляхом стягнення
матеріальної шкоди з юридичної особи.

З витягу з Єдиного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
вбачається що ПАТ «Острозьке ХПП» є
зареєстрованою юридичною особою, яка
не припинила свою діяльність.

З огляду на викладене, враховуючи
наявність Постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від
22.06.2011 року, яке не виконується, суд не
вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
Сільськогосподарське підприємство
«Нібулон» до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
злочину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя

Боброва І.В.