У Х В А Л А

іменем україни

08 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Наумчука М. І.,

Мостової Г. І.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 13 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи»), посилаючись на
неналежне виконання ОСОБА_3 умов
кредитного договору
від 17 вересня 2008 року № 3,
звернулося до суду з позовом, у якому
просило стягнути з відповідача 74 111 грн
34 коп. заборгованості за вказаним
договором та 741 грн 11 коп. судового
збору.

Рішенням Іршавського районного
суду Закарпатської області від
17 січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 13 червня
2014 року рішення Іршавського
районного суду Закарпатської області
від 17 січня 2014 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» 64 411 грн 26 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 17 вересня 2008 року № 3,
із яких: 39 405 грн 53 коп. - заборгованість
за тілом кредиту, 18 134 грн 19 коп. -
заборгованість за відсотками, 4 259 грн 04
коп. -заборгованість за комісією та 2 612
грн 50 коп. - штраф.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, ухвалене у справі рішення
апеляційного суду просить скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга не
підлягає задоволенню на таких
підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідач не був зобов'язаний
виконувати свої зобов'язання за
кредитним договором перед ТОВ
«Кредитні ініціативи», оскільки
останній не повідомив позичальника про
укладання з ТОВ «ПростоФінанс»
договору про відступлення права вимоги
за кредитним договором та не надав
відповідачу необхідну інформацію для
погашення кредиту. Крім того, позивач
не довів факту наявності у відповідача
перед ним заборгованості за кредитним
договором у заявленому в позовній
заяві розмірі.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив із того, що
відповідач належним чином не виконував
умови кредитного договору, тому
позивач має право на повернення
кредиту з урахуванням відсотків за
користування ним, комісії та штрафу.

Судами встановлено, що 17 вересня 2008
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» (далі
- ТОВ «ПростоФінанс») та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 3,
згідно з умовами якого банк надав
відповідачу кредит у розмірі 46 700 грн
для придбання транспортного засобу
марки VAZ (LADA), модель 21154, 2008
року випуску, шасі НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1,
а останній зобов'язався повернути
кредит у строк до 09 жовтня 2013 року,
сплатити відсотки за користування ним
у розмірі 14,5 % річних від непогашеної
суми кредиту, разову комісію у розмірі
1,5 % від початкової суми кредиту та
комісію за управління кредитом в
розмірі 0,19 % від початкової суми
кредиту.

18 травня 2012 року між ТОВ
«ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
згідно з умовами якого ТОВ
«ПростоФінанс» відступило, а ТОВ
«Кредитні ініціативи» купило
кредитний портфель з усіма правами
вимоги боргів за договорами, що входять
до портфеля. За вказаним договором було
відступлено і право вимоги за
кредитним договором від 17 вересня 2008
року № 3.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Кредитні
ініціативи» посилалось на те, що ОСОБА_3
зобов'язання за вказаним кредитним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 10 вересня 2013
року виникла загальна заборгованість у
сумі 74 111 грн 34 коп., яка складається із:
39 405 грн 53 коп. заборгованості за
кредитом, 18 134 грн 19 коп. заборгованості
за відсотками за користування
кредитом, 4 259 грн 04 коп. заборгованості
за комісією, 12 312 грн 58 коп. штрафу, яку
позивач просив стягнути на свою
користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до вимог ст. 517 ЦК
України первісний кредитор у
зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати
свого обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник
має право висувати проти вимоги нового
кредитора у зобов'язанні заперечення,
які він мав проти первісного кредитора
на момент одержання письмового
повідомлення про заміну кредитора.

Таким чином, наслідками неповідомлення
боржника є відповідальність нового
кредитора за ризик настання
несприятливих для нього наслідків і
визнання виконання боржником
зобов'язання первинному кредитору
належним.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 договору
про відступлення права вимоги
продавець (ТОВ «ПростоФінанс»)
зобов'язується протягом 10 робочих днів
з дати відступлення повідомити
рекомендованим листом
позичальників/поручителів про
укладення цього договору та надати
позичальникам/поручителям інформацію
стосовно покупця, рахунків покупця для
подальшого погашення кредитів
позичальниками, та іншу необхідну
інформацію, а також надати покупцю
докази відправки таких повідомлень та
їх отримання
позичальниками/поручителями.
Повідомлення і
позичальникам/поручителям повинно
бути складено за формою, наведеною у
Додатку 4 до цього Договору. У випадку
неотримання
позичальниками/поручителями вказаних
повідомлень з будь-яких причин,
продавець зобов'язується направити
повторні повідомлення
позичальникам/поручителям протягом 10
робочих днів з дати, коли йому стало
відомо про таке неотримання
позичальниками/поручителями вказаних
повідомлень та надати покупцю докази
їх відправлення.

Із матеріалів справи вбачається, що
05 липня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» на
адресу ОСОБА_3 було надіслано
повідомлення про відступлення права
вимоги боргу ТОВ «Кредитні ініціативи»
на підставі договору купівлі-продажу
кредитного портфеля від 18 травня 2012
року та про необхідність подальшого
виконання договору новому кредитору за
відповідними платіжними реквізитами
(а. с. 89-90).

Докази отримання позичальником
цього повідомлення у справі відсутні.

При цьому неповідомлення боржника
про заміну кредитора не тягне за собою
відмову у позові новому кредитору, а
може впливати на визначення розміру
боргу перед новим кредитором у випадку
проведення виконання попередньому або
ж свідчити про прострочення кредитора
(ст. ст. 516, 613 ЦК України). Тобто факт
неповідомлення боржника про уступку
права вимоги новому кредитору за умови
невиконання боржником грошового
зобов'язання у повному обсязі не є
підставою для звільнення боржника від
виконання зобов'язань взагалі.

Оскільки ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором не виконував не
лише перед позивачем, а й перед новим
кредитором, то, правильно встановивши
фактичні обставини справи, апеляційний
суд дав належну оцінку доказам та
дійшов обґрунтованого висновку про
часткову підставність позову.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
про неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України,
розглянувши касаційну скаргу на
рішення суду, суд касаційної інстанції
відхиляє скаргу і залишає рішення
апеляційного суду без змін.

З огляду на викладене колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 13 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

Г. І. Мостова

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук