Справа № 354/242/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2218/2014
Головуючий у 1 інстанції Марчак Ю. І.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря
Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ "Банк Форум" про визнання
права власності на земельну ділянку за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Яремчанського міського суду від 08
вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Яремчанського міського суду
від 08 вересня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "Банк
Форум" про визнання права власності на
земельну ділянку.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на
незаконність та необґрунтованість
судового рішення, що ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неналежному
дослідженні судом доказів по справі та
невідповідності висновків суду
обставинам справи. У зв'язку з цим,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити у повному обсязі.

Представник апелянта свої вимоги
обґрунтовує тим, що були відсутні
підстави для реєстрації за ПАТ "Банк
Форум" права власності на спірну
земельну ділянку, оскільки майнова
порука ОСОБА_2 станом на 17.02.2014 року вже
припинилась. Ухвалою Господарського
суду Сумської області від 01.11.2012 року
було ліквідовано як юридичну особу
ТзОВ "Укрросстрой", провадження у
справі припинено, вимоги кредиторів, не
задоволені за недостатністю майна
банкрута, визнано погашеними. На
підставі цього рішення суду до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців було внесено
запис від 14.11.2012 року про припинення
юридичної особи. Таким чином, грошове
зобов'язання ТзОВ "Укрросстрой" за
кредитним договором від 28.03.2008 року
було припинено.

Законодавство розрізняє поняття
"державна реєстрація правочину" та
"державна реєстрація речових прав", а
для набуття права власності на
земельну ділянку на підставі правочину
необхідні наступні умови: нотаріальне
посвідчення правочину, державна
реєстрація правочину нотаріусом,
державна реєстрація права власності
органом Держкомзему. За відсутності
хоча б однієї з дій не відбувається
виникнення права власності. У зв'язку з
цим, судом першої інстанції
застосовано лише ч.1 ст.210 ЦК України та
помилково не застосовано ст. 125 ЗК
України, якою передбачено державна
реєстрація прав на земельну ділянку.

З наявних у справі доказів вбачається,
що на державному акті відмітку про
реєстрацію права власності на спірну
земельну ділянку за відповідачем
територіальний орган Держкомзему за
місцем знаходження земельної ділянки
не здійснював, а доказів, що право
власності за відповідачем
зареєстровано в поземельній книзі не
надано, тому право власності на спірну
земельну ділянку у ПАТ "Банк Форум"
01.06.2010 року (укладення договору про
задоволення вимог іпотекодержателя за
рахунок предмету іпотеки) не виникло.

Станом на 17.02.2014 року, тобто на момент
реєстрації права власності на земельну
ділянку за відповідачем, вже була
відсутня підстава для задоволення
вимог ПАТ "Банк Форум" шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
шляхом набуття права власності на
спірну земельну ділянку, оскільки на
цей час були відсутні підстави для
звернення стягнення на предмет іпотеки
через припинення основного
зобов'язання у зв'язку з ліквідацією
позичальника - юридичної особи.

В даному випадку реєстрація прав
власності на спірну земельну ділянку
за відповідачем з 01.06.2010 року до 17.02.2014
року не була проведена відповідно до
законодавства, що діяло у вказаний
період, а тому невірним є висновок суду
про те, що 01.06.2010 року відбулося
припинення права власності на земельну
ділянку, а факт припинення та перехід
права власності зафіксовано
нотаріусом на державному акті на право
власності. По суті ПАТ "Банк Форум"
задовольнив свої вимоги по кредитному
договору не 01.06.2010 року, тобто в день
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, а 17.02.2014 року
при реєстрації права власності на
земельну ділянку.

Крім того, судом першої інстанції
зроблено невірний висновок про те, що
станом на 01.06.2010 року вже відбулось
звернення стягнення на предмет
іпотеки, оскільки звернення стягнення
на предмет іпотеки і задоволення
(погашення) вимог іпотекодержателя
відбувається лише з моменту переходу
права власності на предмет іпотеки,
тобто в момент набуття права власності,
прийняття майна на баланс та погашення
заборгованості за рахунок цього майна
у визначеному розмірі, а не в момент
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, оскільки
предметом іпотеки є специфічний об'єкт
нерухомості - земельна ділянка,
відносно якої законодавством
встановлено спеціальний режим
правового регулювання.

Таким чином, оскільки була проведена
лише державна реєстрація правочину, а
не прав на нерухоме майно відповідно до
ст.125 ЗК України, право власності у
відповідача 01.06.2010 року на спірну
земельну ділянку не виникло, а тому не
відбулось погашення заборгованості,
тобто не відбулось позасудове
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом набуття права власності на
даний об'єкт нерухомості. Оскільки
запис про припинення юридичної особи
було внесено до Єдиного державного
реєстру 14.11.2012 року, зобов'язання
ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.609 ЦК
України, за договором іпотеки та
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя від 01.06.2010 року
припинилися з 14.11.2012 року.

Також, ОСОБА_2 вважає, що ПАТ "Банк Форум"
порушено порядок задоволення вимог за
рахунок предмета іпотеки шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Банком було порушено вимоги
положень ЗУ "Про іпотеку" в частині
набуття предмета іпотеки у власність
за вартістю, визначеною на момент
такого набуття, оскільки ОСОБА_2 не був
ознайомлений з визначеною вартістю та
не погоджується з вартістю у розмірі
901000 грн., а також в частині направлення
письмової вимоги про усунення
порушення, яку він не одержував, у
зв'язку з цим порушено порядок
позасудового врегулювання на підставі
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Враховуючи вищенаведене, підстава
згідно якої була набута спірна
земельна ділянка відпала після
припинення позичальника і відповідач
набув у власність земельну ділянку без
належної правової підстави.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи
представника апелянта, заперечення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам процесуального
права.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що ПАТ "Банк Форум" у
встановленому законом порядку,
відповідно до вимог ст.328 ЦК України,
набув право власності на спірну
земельну ділянку. Крім того, суд
встановив відсутність порушень при
укладенні договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 01.06.2010 року,
а тому визнав його належним та таким, що
укладений з дотриманням вимог
законодавства України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Як встановив суд першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи, 28.03.2008
року між ПАТ "Банк Форум" та ТзОВ
"Укрросстрой" було укладено кредитний
договір №0006/08/17-KLI, згідно якого
позичальник отримав кредит у розмірі
4300000 грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за даним кредитним
договором 28.03.2008 року між ПАТ "Банк
Форум" та ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір №0006/08/17-KLI/S-1, згідно
якого позивач надав у іпотеку власну
земельну ділянку площею 0,2494 га,
кадастровий номер земельної
ділянки::22:002:0697, яка розташована в
селі Поляниця, ур. Вишня, Яремчанської
міської ради і призначена для
будівництва та обслуговування
відпочинково-готельно-розважального
комплексу.

ТзОВ "Укрросстрой" належним чином не
виконувало взяті на себе зобов'язання,
що призвело до виникнення значної
заборгованості по кредиту.

01.06.2010 року між ПАТ "Банк Форум" та
ОСОБА_2 було укладено договір про
задоволення вимог іпотекодержателя. Із
змісту вказаного договору вбачається,
що правочин, на підставі якого ПАТ "Банк
Форум" отримав у власність земельну
ділянку від ОСОБА_2 було вчинено з
участю представника позивача, в
письмовій формі та посвідчено і
зареєстровано нотаріусом у
відповідності до вимог ст. 132 ЗК
України, ст.ст.208-210 ЦК України, ст.37
Закону "Про іпотеку". Після підписання
договору позивач 02.06.2010 року передав
відповідачу предмет іпотеки, згідно
акту приймання-передачі. Відповідно до
пункту 15 договору вбачається, що він
набуває чинності з моменту підписання
його сторонами та нотаріального
посвідчення і державної реєстрації.
Така реєстрація правочину відбулась
01.06.2010 року за №1881 та в той же день
відомості з цього приводу було внесено
в Державний реєстр правочинів за №3961982.

Згідно ст.33 ЗУ "Про іпотеку", у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення
стягнення не предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 ЗУ "Про іпотеку". Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно пункту 39 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин", з урахуванням положень
ч.3 ст.33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Закону України
"Про іпотеку", відповідно до яких
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Аналізуючи дані вимоги законодавства,
можна прийти до висновку, що договір
про задоволення вимог
іпотекодержателя являється нічим
іншим, як способом звернення стягнення
на предмет іпотеки, який повинен
призвести до задоволення вимоги
іпотекодержателя за борговим
зобов'язанням, у повному обсязі або в
певній його частині.

Відповідно до ст.132 ЗК України, угоди
про перехід права власності на
земельні ділянки укладаються в
письмовій формі та нотаріально
посвідчуються. Угоди про перехід права
власності на земельну ділянку
підлягають нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст.210 ЦК України, правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції з приводу того, що
сторони належним чином уклали договір
про задоволення вимог
іпотекодержателя і таке укладення
відбулось у строгій відповідності до
вимог законодавства, яке регулює
спірні правовідносини. Доказів, які б
це спростовували, позивачем надано не
було.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що договір про задоволення вимог
іпотекодержателя від 01.06.2010 року
сторони уклали в добровільному порядку
та за попередньою згодою, тобто ОСОБА_2
не міг не розуміти значення своїх дій
та те, що спірна земельна ділянка
передається у власність банку саме в
рахунок виконання кредитного договору
№0006/08/17-KLI від 28.03.2008 року. Так, у
вступній частині договору про
задоволення вимог іпотекодержателя
зазначено, що сторони, укладаючи
договір, попередньо ознайомлені з
вимогами чинного законодавства щодо
недійсності правочинів, перебуваючи
при здоровому розумі та ясній пам'яті,
діючи добровільно без будь-якого
примусу як фізичного, так і морального,
і розуміючи значення своїх дій,
ознайомлені нотаріусом з положеннями
цивільного законодавства, що регулюють
укладений правочин.

В пункті 1 договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 01.06.2010 року
вказано: сторони дійшли згоди, що
задоволення вимог іпотекодержателя
здійснюється шляхом передачі права
власності на предмет іпотеки.

Статтею 140 ЗК України встановлено, що
право власності на земельну ділянку
припиняється з моменту звернення
стягнення на земельну ділянку на
вимогу кредитора.

Таким чином, фактично з моменту
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 01.06.2010 року
та його реєстрації, відбувся перехід
права власності на земельну ділянку
від ОСОБА_2 до ПАТ "Банк Форум". Після
укладення даного договору, право
власності позивача на земельну ділянку
припинилось, як припинив свою дію і
відповідний іпотечний договір.

Згідно ст.17 ЗУ "Про іпотеку", іпотека
припиняється зокрема у разі набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки.

Тобто, іпотека у цьому випадку
припиняється саме з моменту набуття
права власності (укладення договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя та його реєстрації), а
не з моменту реєстрації речових прав на
майно.

Визнання за ОСОБА_2 права власності на
спірну земельну ділянку, як і визнання
припиненим іпотечного договору, не має
під собою жодних правових підстав,
оскільки право власності позивача
припинилось за його волею і згодою та в
порядок і спосіб, передбачений чинним
на той час законодавством.

Згідно витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
вбачається, що 17.02.2014 року за ПАТ "Банк
Форум" було зареєстровано право
власності на земельну ділянку площею
0,2494 га, яка розташована в с.Поляниця, ур.
Вишня, Яремчанської міської ради,
Івано-Франківської області, яка
призначена для будівництва та
обслуговування
відпочинково-готельно-розважального
комплексу, кадастровий номер земельної
ділянки: :22:002:0697.

На думку колегії суддів, ПАТ "Банк
Форум" мав повне право самостійно
визначати час та порядок реєстрації
свого речового права, тим більше, що
ніяких зобов'язань з цього приводу він
перед позивачем не мав, а час такої
реєстрації договором про задоволення
вимог іпотекодержателя від 01.06.2010 року
не передбачений.

Враховуючи все вищенаведене, колегія
суддів вважає, що ПАТ "Банк Форум" є
єдиним законним власником земельної
ділянки, оскільки право на неї ним
набуто на підставі законної
цивільно-правової угоди, яка
відповідає вимогам чинного
законодавства і це право зареєстроване
у встановленому законом порядку.

Посилання представника апелянта на те,
що кредитний договір №0006/08/17-KLI від
28.03.2008 року та іпотечний договір
№0006/08/17-KLI/S-1 від 28.03.2008 року припинили
свою дію, згідно ухвали Господарського
суду Сумської області від 01.11.2012 року,
якою ліквідовано, як юридичну особу,
ТзОВ "Укрросстрой", не заслуговує на
увагу, оскільки як зазначено вище,
іпотечний договір був припинений
значно раніше, а саме 01.06.2010 року, шляхом
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Так само, колегія суддів не бере до
уваги доводи представника апелянта про
те, що ПАТ "Банк Форум" порушено порядок
задоволення вимог за рахунок предмета
іпотеки шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки, як то стосовно
визначення ціни предмета іпотеки так і
направлення письмової вимоги про
усунення порушення, яку він не
одержував.

Такі твердження спростовуються самим
фактом існуванням договору про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 01.06.2010 року, після укладення якого
відпала потреба щодо направлення
письмової вимоги про усунення
порушення боржником та відповідно
необхідності врегулювання спору в
досудовому порядку.

При цьому сторони погодили вартість
предмета іпотеки в самому договорі від
01.06.2010 року, визначивши її в сумі 1560050
грн. (п.7.1. договору) і встановили, що ця
сума буде зарахована в рахунок
основного зобов'язання (п.12 договору).
Подальша ціна за якою ПАТ "Банк Форум"
намагається продати спірну земельну
ділянку ніяким чином не стосується
ОСОБА_2 та не порушує його прав,
оскільки являється правом відповідача
щодо володіння, користування та
розпорядження своєю приватною
власністю.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції обставини справи з'ясовано
всесторонньо і повно та ухвалено
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
обґрунтованості якого доводи
апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Яремчанського міського
суду від 08 вересня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк