Справа № 594/1029/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року

Борщівський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової
Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

представника позивача - адвоката
ОСОБА_1

представників третіх осіб - служби в
справах дітей Борщівської
райдержадміністрації Бородіна М.О. ,
Королівської сільської ради Макар Н.В.

провівши у відкритому судовому
засіданні в місті Борщеві заочний
розгляд цивільної справи за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб без
самостійних вимог органу опіки та
піклування Борщівської районної
державної адміністрації та
Королівської сільської ради
Борщівського району про надання
дозволу без згоди другого з батьків на
виготовлення проїзного документа для
виїзду дитини за межі України та
надання дозволу на виїзд за межі
України громадянину, який не досяг
шістнадцятирічного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, в якому просить
надати дозвіл на виїзд ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон в Швейцарську
Конфедерацію без дозволу (згоди) батька
ОСОБА_5 до її повноліття; дозволити їй
або її офіційному представникові, без
згоди батька ОСОБА_5 оформлювати
документи для тимчасового виїзду або
супроводу неповнолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до
Швейцарської Конфедерації до
досягнення нею повноліття, посилаючись
на те, що місце проживання чи
перебування відповідача їй не відоме, а
тому такої згоди останній надати не
може. Вказує, що метою поїздки дитини за
кордон є те, що вона вийшла заміж за
громадянина Швейцарії, в зв»язку з чим
має дозвіл на перебування в цій країні,
дочка виїхала до Швейцарії в свій час з
нею за дозволом батька, проживає дочка
з нею, навчається в місцевій школі. Вона
ж має намір разом з донькою приїхати до
України на канікули, відвідати рідних,
однак, не маючи дозволу батька на виїзд
за кордон, донька не зможе повернутися
на навчання.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, просить задовольнити позов
з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники служби в справах дітей
Борщівської РДА Бородін М.О. та
Королівської сільської ради
Борщівського району не заперечують
щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5, будучи належно
повідомленим про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з"явився,
причин неявки не повідомив.

Суд, заслухавши думку представника
позивача, вирішив слухання справи
провести у відсутності відповідача,
ухваливши заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, вислухавши пояснення
представника позивача, думку
представників третіх осіб, суд
встановив такі факти.

Сторони у справі, відповідно до даних
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
є батьками неповнолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб сторони розірвали, що
підтверджується рішенням Борщівського
районного суду від 20 грудня 2010 року
шлюбу.

Після розірвання шлюбу дитина
залишилася проживати із матір»ю.

Позивач з 15 січня 2011 року, актовий запис
№ 4, одружена із громадянином Швейцарії
ОСОБА_10, про що свідчить свідоцтво про
шлюб серії НОМЕР_2, видане відділом
ДРАЦС Борщівського РУЮ 10 лютого 2011
року.

За даними дозволу на перебування DА0705909
та довідки з місця проживання, виданої
Службою реєстрації населення громади
Хур 11 вересня 2013 року, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, має дозвіл на перебування
в Швейцарії типу В - воз»єднання сім»ї,
з правом праці, що дійсний до 3 липня 2015
року, та проживає у АДРЕСА_1.

Батько дитини - відповідач у справі
ОСОБА_5, як вбачається з довідки,
виданої Королівською сільською радою 2
жовтня 2014 року № 594, з 31 січня 2012 року у
с.Королівка, по місцю останньої
реєстрації не проживає.

За даними відділу державної виконавчої
служби Борщівського РУЮ в
Тернопільській області (довідки від 13
листопада 2012 року, 21 лютого 2013 року, 2
жовтня 2014 року № 3-21/5493), відповідач
ОСОБА_5 не сплачує в користь позивача
ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_6, в розмірі 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 16 лютого 2012 року,
підставою нарахування є судовий наказ
№ 1902/308/2012 від 4 липня 2012 року.

Представник позивача в судовому
засіданні стверджує, що батько з
дитиною не спілкується, ні вихованням,
ні утриманням не займається.
Аналогічні пояснення в судовому
засіданні дали і представники третіх
осіб, які вказали, що не здобули
будь-яких доказів виконання
відповідачем своїх обов»язків по
вихованню та утриманню дитини.

Неповнолітня дочка сторін у справі
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за даними дозволу
на перебування DА0705915 та довідки з місця
проживання, виданої Службою реєстрації
населення громади міста Хур 11 вересня
2013 року, 4 липня 2011 року в»їхала до
Швейцарії, має дозвіл на перебування в
країні типу В - воз»єднання сім»ї, з
правом праці, що дійсний до 3 липня 2015
року, та проживає у АДРЕСА_1.

Окрім цього, за даними довідки про
навчання, виданої шкільною дирекцією
м.Хур 9 вересня 2013 року, ОСОБА_6
навчається в класі Р2g школи «Герольд».

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд приходить до переконання,
що інтереси дитини ОСОБА_6 підлягають
захисту, однак позовні вимоги
підлягають до задоволення частково з
наступних міркувань.

За правилами ст.3 Конвенції про права
дитини (прийнята Генасамблеєю ООН 20
листопада 1989 року) в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.4 Конвенції про
контакт з дітьми, яку було ратифіковано
Україною 20 вересня 2006 року та яка
набрала чинності 1 квітня 2007 року,
дитина та її батьки мають право
встановлювати й підтримувати
регулярний контакт один з одним.

Такий контакт може бути обмежений або
заборонений лише тоді, коли це
необхідно в найвищих інтересах дитини.

Якщо підтримання неконтрольованого
контакту з одним з батьків не
відповідає найвищим інтересам дитини,
то розглядається можливість
контрольованого особистого контакту
чи іншої форми контакту з одним з таких
батьків.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року
№ 2402-III, дитина, батьки якої проживають
у різних державах, має право на
регулярні особисті стосунки і прямі
контакти з обома батьками. Дитина та її
батьки для возз'єднання сім'ї мають
право на вільний в'їзд в Україну та
виїзд з України у порядку,
встановленому законом.

Батьки, інші члени сім'ї та родичі,
зокрема ті, які проживають у різних
державах, не повинні перешкоджати одне
одному реалізувати право дитини на
контакт з ними, зобов'язані гарантувати
повернення дитини до місця її
постійного проживання після
реалізації нею права на контакт, не
допускати неправомірної зміни її місця
проживання.

Згідно з ч.3 ст.313 Цивільного кодексу
України фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Для виїзду неповнолітньої дитини за
кордон чинне законодавство, а це Закон
України „Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України"
від 21 січня 1994 року № 3857-XII та Правила
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 р. № 57, встановлює
обов'язковість двох правочинів:

- запис відомостей в паспортах
батьків (або того з батьків з ким
виїжджає дитина) чи оформлення
проїзного документу дитини (в разі
необхідності самостійного виїзду
дитини за кордон), що надає потенційне
право самостійного виїзду дитини як
громадянина України за межі України та
посвідчує її особу за кордоном;

- надання згоди на виїзд дитини її
батьками, що надає право виїзду дитини
як особи, що не має повного обсягу
цивільної дієздатності, в кожному
конкретному випадку, і засвідчує
дозвіл її батьків (опікунів,
піклувальників) на виїзд за кордон.

Неповнолітня ОСОБА_6 володіє проїзним
документом дитини НОМЕР_3, виданий 12
липня 2012 року, який дійсний до 12 липня
2015 року.

Згідно п.п.2 п.4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України передбачено, що виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється у разі пред'явлення
оригіналів документів або їх
нотаріально посвідчених копій,
зокрема, рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Місце перебування відповідача по
справі ОСОБА_5 - батька неповнолітньої
ОСОБА_6 на даний час не відоме, а тому
позивач не має змоги звернутися до
батька із проханням надати нотаріально
посвідчену згоду на виїзд дитини за
кордон.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд
приходить до переконання, що дача
дозволу на виїзд дитини за кордон, а
саме, в Швейцарію, у супроводі іншого з
батьків не порушить прав дитини, а тому
суд вважає, що позов в цій частині
підлягає до задоволення.

Суд вважає безпідставними вимоги
позивача про надання дозволу на виїзд
дитини ОСОБА_6 за кордон в Швейцарську
Конфедерацію без дозволу батька ОСОБА_5
до повноліття дитини, з огляду на те, що
чинним законодавством передбачено
можливість вирішувати у судовому
порядку питання про надання дозволу
саме на конкретний виїзд дитини за
кордон без згоди батька (одноразовий), з
визначенням його початку і закінчення.
Крім того, чинним законодавством
передбачено можливість і необхідність
вирішення питання в судовому порядку
про надання дозволу на виїзд за кордон
дитини, яка не досягла 16-річного віку.
Тому надання рішенням суду дозволу на
виїзд дитини за кордон до досягнення
нею повноліття є безпідставним.
Повноліття, як відомо, настає не з
16-річного, а з 18-річного віку.

Окрім того, дія проїзного документа,
виданого неповнолітній ОСОБА_6,
обмежений строком до 12 липня 2015 року, а
дозвіл на перебування дитини в
Швейцарії дійсний лише до 3 липня 2015
року.

Також є безпідставними вимоги позивача
про надання дозволу без згоди батька
ОСОБА_5 оформлювати документи для
тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітньої ОСОБА_6 за межі України
до Швейцарії до досягнення дитиною
повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні,
неповнолітня ОСОБА_6 документована
проїзним документом дитини НОМЕР_3,
який виданий 12 липня 2012 року та дійсний
до 12 липня 2015 року.

Виходячи з положення ч.1 ст.3 ЦПК
України, за якою кожна особа має право в
порядку, встановленому
Цивільно-процесуальним кодексом
України, звертатися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
особа не має права звернуться до суду у
разі, якщо права, за захистом яких вона
звернулася, будуть порушені в
майбутньому.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.33
Конституції України, ст.ст.2,3, ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII,
п.2-1, п.п.3 п.2-2 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 року №57, ст.ст.150,155 СК України, ч.3
ст.313 ЦК України, керуючись
ст.ст.10,11,60,212,224 ЦПК України, суд

в и р і
ш и в :

Позов задовольнити частково.

Дозволити неповнолітній ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с.Королівка
Борщівського району Тернопільської
області, виїзд до 12 липня 2015 року за
межі України у Швейцарську
Конфедерацію для підтримання
регулярного контакту із матір»ю ОСОБА_4
без згоди та супроводу батька, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м.Ровеньки
Луганської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Борщівський районний суд до
апеляційного суду Тернопільської
області.

Відповідачем може бути подано до
Борщівського районного суду письмову
заяву про перегляд заочного рішення
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду

Денисова Т.С.