У х в а л а

13 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мартинюка В.І.,

Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, яка діє від
імені публічного акціонерного
товариства «Дніпроазот», про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дніпроазот»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа -
Баглійський районний відділ у м.
Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття її з
реєстраційного обліку,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство «Дніпроазот»
звернулося до суду з указаним позовом,
в якому просило визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням у
гуртожитку по АДРЕСА_1.

Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 24 лютого
2014 року позов публічного акціонерного
товариства «Дніпроазот» задоволено.
Визнано відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням у гуртожитку,
розташованому в АДРЕСА_1. Зобов'язано
Баглійський районний відділ у м.
Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області зняти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове, яким
відмовлено у задоволенні позовних
вимог публічного акціонерного
товариства «Дніпроазот».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Дніпроазот» на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 14
травня 2014 року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, яка діє від імені публічного
акціонерного товариства «Дніпроазот»,
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 листопада 2011
року, 25 січня 2012 року та 20 березня
2013 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2014
року, вбачається, що суд касаційної
інстанції погодився із висновками
апеляційного суду, який, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
відповідачі надали докази
неможливості проживання у гуртожитку з
поважних причин, а саме через те, що
будинок є аварійним, інше житло у них
відсутнє.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 листопада 2011
року, на яку заявник посилається як на
підставу перегляду, суд касаційної
інстанції залишив без змін рішення
судів нижчих інстанцій, якими позов про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
задоволено. Із змісту цієї ухвали
неможливо зробити висновок про те, які
обставини встановлені судом при
вирішенні спору, характер
правовідносин, що виникли між
сторонами та правові підстави
задоволення вимог.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 січня 2012 року
вбачається, що суд касаційної
інстанції, залишаючи без змін рішення
суду апеляційної інстанції про
задоволення позову, погодився із
зробленим в ньому висновком про те, що
відповідачі більше п'яти років не
проживають в кімнаті гуртожитку без
поважних причин, не несуть витрати по
утриманню жилого приміщення, не
сплачують комунальні послуги, як
наслідок кімната має нежилий
антисанітарний стан.

Із змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2013 року, на яку
заявник посилається як на підставу
перегляду, суд касаційної інстанції,
залишаючи без змін рішення
апеляційного суду про задоволення
позову, погодився із висновком
апеляційного суду про те, що позивачем
належними доказами підтверджено
відсутність відповідачів за місцем їх
реєстрації, крім того ними не надано
доказів поважності причин їх
відсутності у спірному жилому
приміщенні.

З огляду на зміст судових рішень
відсутні підстави вважати, що у
зазначених справах тотожними є
встановлені судом фактичні обставини,
які мають значення для вирішення спору,
який розглядався, а, відповідно, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, які брали участь у розгляді
справ, подібні і мало місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в порівнянні із
справою у якій постановлена ухвала, яку
просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Посилання заявника на неправильність
встановлення фактичних обставин і
помилковість висновків викладених в
ухвалі, яку він просить переглянути, не
може бути підставою для допуску справи
до провадження.

Саме по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог статті
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Дніпроазот» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
третя особа - Баглійський районний
відділ у м.
Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття її з
реєстраційного обліку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.
Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова
В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук Д.О.
Остапчук