Справа № 314/5953/13-ц
Провадження № 2/314/188/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року
м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд
Запорізької області у складі:

- головуючого судді - Надворної О.С.,

- при секретарі - Якубовській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
та в інтересах малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом, в якому
прохають встановити факт проживання
однією сім'єю разом з померлим
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на момент смерті
останнього.

Заявлені позовні вимоги позивачі
обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 при
виконанні трудових обов'язків на
підприємства ВАТ «Петромихайлівське»
з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, стався нещасний
випадок на виробництві, внаслідок
якого останній помер. Позивачу ОСОБА_1
померлий приходиться сином, і
одночасно є братом інших позивачів у
справі. 04.04.2013 року позивачами, як
членами сім'ї загиблого, до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області було
подано заяву про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
смертельним випадком на виробництві.
Проте письмовою відповіддю позивачам
було відмовлено та повідомлено, що
для отримання одноразової допомоги їм
необхідно надати докази на
підтвердження факту проживання однією
сім'єю разом з померлим ОСОБА_5 на день
його смерті. Отже, посилаючись на
спір, що виник між ними та
відповідачем, позивачі прохають
суд задовольнити позов та встановити
факт їх проживання однією сім'єю
разом з померлим ОСОБА_5 на момент
смерті останнього.

В судовому засіданні позивачі
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та їх представник - ОСОБА_6
позов підтримали, прохають суд його
задовольнити.

Представник позивачів -
адвокат ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 в
період з 06.03.2002 року до дня своєї
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був
зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_1
разом з матір'ю - ОСОБА_1, братами та
сестрою, які є позивачами у справі.
При цьому представник позивачів
зазначає, що кімнати НОМЕР_1 та НОМЕР_2
було об'єднано в одну з метою
розширення. На підтвердження надав
довідку, видану виконавчим комітетом
Петро-Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області за вих. № 278, довідку, видану ВАТ
«Петромихайлвське» за
вих. № 538.

Представник Відділення
виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Вільнянському районі Запорізької
області - Марков Ю.О. в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечує, посилаючись на те, що
надані позивачами довідки на
підтвердження факту проживання
однією сім'єю разом з загиблим, - є
недійсними, оскільки ОСОБА_5 на день
загибелі дійсно мешкав за адресою:
АДРЕСА_1, проте один, а позивачі
проживали разом за адресою: АДРЕСА_2. В
обґрунтування своїх заперечень надав
суду довідки, видані Виконавчим
комітетом Петро-Михайівської
сільської ради Вільнянського району
за вих. № 35 від 13.01.2003 року, за вих. № 322
від 08.04.2013 р., за вих. № 323 від 08.04.2013
р. Вважає, що будь-які інші докази на
підтвердження даного факту сумісного
проживання позивачів та ОСОБА_5
відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні
позову прохає відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази у
справі, суд дійшов наступних
висновків:

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України
наведений вичерпний перелік юридичних
фактів, які можуть бути встановлені в
судовому засіданні. А положеннями ч.2
цієї статті передбачено, що у судовому
порядку можуть бути також встановлені
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Своє звернення до суду позивачі
обґрунтовують тим, що вони як члени
сім'ї ОСОБА_5, який загинув при
виконанні трудових обов'язків, мають
право на отримання виплат згідно із
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 № 1105-XIV.
Проте, для подальшого вирішення
питання щодо отримання передбачених
законом виплат, їм необхідно в судовому
порядку встановити факт проживання
однією сім'єю разом з загиблим на день
його смерті.

Частиною 7 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999
№ 1105-XIV» передбачена можливість
виплати одноразової допомоги членам
сім'ї потерпілого у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку.

Отже встановлюваний позивачами
факт суд розцінює як одну із
складових, що породжує юридичні
наслідки. При цьому суд зазначає, що
оскільки інші обов'язкові умови для
можливості отримання виплат, які
передбачені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999
№ 1105-XIV» - позивачами не
встановлюються, то суд розглядає
справу виключно в межах заявлених
вимог.

Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлені ці обставини (ч.3 ст. 61
ЦПК України).

Відповідачем в судовому
засіданні визнається та не
спростовується факт того, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, при
виконанні трудових обов'язків на
підприємстві ВАТ «Петромихайлівське»
стався нещасний випадок на
виробництві, внаслідок якого останній
помер.

Вищезазначене підтверджується
актом № 01 про нещасний випадок від
16.01.2003 року та Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 (а.с. 21-25).

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 17.04.2013 року з
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Вільнянському районі Запорізької
області на користь матері загиблого
ОСОБА_5 - ОСОБА_1 в якості
відшкодування моральної шкоди було
стягнуто 50 000 грн. (а.с. 66-71).

Факт того, що загиблий був сином
позивача ОСОБА_1, та братом позивачів -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтверджується
письмовими доказами, долученими до
матеріалів справи ( а.с. 26-29, 100-102 ).

Свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні пояснила, що є двоюрідною
сестрою позивача ОСОБА_1 пояснила.
Після служби в армії ОСОБА_5 оселився в
гуртожитку, розташованому в с.
Петро-Михайлівка Вільнянського
району, за адресою: АДРЕСА_1. А ОСОБА_1
разом з іншими дітьми, які є позивачами
у справі, проживала поруч в кімнаті
НОМЕР_2. Потім вони об'єднали ці дві
кімнати в одну і проживали однією
родиною, вели спільне господарство.
Свідку відомо, що свою заробітну плату
ОСОБА_5 приносив та віддавав матері.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що
позивач ОСОБА_4 є її чоловіком.
Підтвердила, що коли брат її чоловіка
- ОСОБА_5 повернувся з армії, то
оселився та проживав в двокімнатній
кімнаті в гуртожитку разом з матір'ю
та іншими позивачами. Їй відомо, що цю
кімнату вони об'єднали в одну спільну
з двох однокімнатних кімнат НОМЕР_1 та
НОМЕР_2, що знаходились поруч. Позивач
ОСОБА_1 та всі її діти разом з ОСОБА_5
проживали разом, вели спільне
господарство. Проте, коли вона вийшла
заміж за ОСОБА_4, то одразу ж після
весілля він виїхав від рідних і
переїхав до неї.

Як вбачається з оглянутого в
судовому засіданні паспорта свідка
ОСОБА_9, позивач ОСОБА_4 зареєстрував
шлюб з нею 21.02.2002 р., що підтверджено
наявною відміткою в паспорті свідка
(а.с. 90-92).

Отже, з врахуванням пояснень
свідка ОСОБА_11, встановлені в
судовому засіданні обставини стосовно
того, що смерть ОСОБА_5 настала
ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто вже після весілля
позивача ОСОБА_4, дають суду підстави
вважати, що на день смерті ОСОБА_5
позивач ОСОБА_4 сумісно з ним вже не
проживав, а проживав окремо разом зі
своєю дружиною.

Що стосується сумісного
проживання інших позивачів разом з
померлим ОСОБА_5 на день його смерті в
двокімнатній кімнаті, яка була
об'єднана з двох однокімнатних, то цей
факт, окрім вищезазначених пояснень
свідків, також підтверджено
наступним:

Згідно наказу № 127 від 11.06.2001 року,
виданого ВАТ «Петромихайлівське»
ОСОБА_1 була переселена в кімнату
НОМЕР_1.

В довідці, виданій ВАТ
«Петромихайлівське» за вих. № 538 від
25.07.2009 року, зазначено, що кімнати
НОМЕР_2 і НОМЕР_1 були об'єднані в одну з
метою розширення згідно наказу № 127
від 11.06.2001 року. (а.с. 4).

Довідкою, виданою Виконавчим
комітетом Петро-Михайлівської
сільської Ради Вільнянського району за
вих. № 278 від 25.03. 2013 року,

підтверджено факт сумісного
проживання позивачів разом з
померлим ОСОБА_5 в період з 06.03.2002 року
по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою:
АДРЕСА_1. (а.с. 5 ).

Оцінюючи письмові докази, які
представник відповідача надав в
обґрунтування свої заперечення
проти позову, суд дійшов наступних
висновків:

В довідках, виданих Виконавчим
Комітетом Петро-Михайлівської
сільської ради за вих. № 36 від 13.012003 р.
та за вих. № 322 від
08.04.2013 р. зазначено, що ОСОБА_1 разом з
чоловіком ОСОБА_19, донькою ОСОБА_16 та
сином ОСОБА_2 проживають за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с. 46,48 ).

Також відповідачем був наданий
суду лист сільського голови
Петро-Михайлівської сільської ради
від 08.04.2013 р., в якому останній на запит
відповідача повідомляв, що довідку
від 25.03.2013 р. за вих. № 278, в якій
зазначено, що позивачі проживали разом
з ОСОБА_5 слід вважати недійсною, і далі
вказувалась інформація щодо місяця
проживання ОСОБА_1 та інших члені її
родини, за виключенням померлого
ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.50).

Проте, суд критично ставиться до
всіх наданих відповідачем письмових
доказів, оскільки з оглянутого в
судовому засіданні паспорта ОСОБА_1
вбачається, що остання ніколи не була
зареєстрована в АДРЕСА_2, а в період з
19.02.2002 р. до 31.08.2007 року була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.
(а.с. 87).

В своїх запереченнях відповідач
також посилається на довідку, видану
виконавчим комітетом
Петро-Михайлівської сільської ради за
вих. № 35 від 13.012003 р., з якої вбачається,
що ОСОБА_5 проживав один в АДРЕСА_1
(а.с. 47), а також на довідку за вих. № 322
від 08.04.2013 р., в якій зазначено, що
ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 49 ).

Позивачі ж надали суду докази того,
що кімната НОМЕР_1 була об"єднана з
кімнатою НОМЕР_2 ( в якій зареєстрована
позивач ОСОБА_1).

При розгляді спору судом
встановлені розбіжності в зазначенні
номеру будинку, де проживали позивачі,
оскільки в одних довідках, він
зазначений під «№ 62», а в інших - під «№
62-А». Проте, враховуючи, що іншими
дослідженими у справі доказами, а також
відміткою в паспорті позивача ОСОБА_1
підтверджено реєстрацію останньої
саме в будинку «№ 62», суд розцінює
цю розбіжність як описку, яка не може
вплинути на результат розгляду справи.

Будь-яких інших належних доказів,
які б спростовували доводи позивачів, -
відповідачем в судовому засіданні
надано не було.

Отже, оцінюючи всі досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
надані позивачами докази є
узгодженими між собою, послідовними та
переконливими, і дають суду підстави
вважати доведеним факт сумісного
проживання позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 разом з померлим ОСОБА_5
на день смерті останнього, і тому в
цій частині позов підлягає
задоволенню.

Оскільки факт проживання
позивача ОСОБА_4 однією сім'єю разом
з померлим ОСОБА_5 в судовому
засіданні свого підтвердження не
знайшов, то в задоволенні позовних
вимог в цій частині - слід відмовити.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 80, 212-215, 218, 294 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 однією сім'єю з
померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на
момент смерті останнього.

В задоволенні позову в іншій
частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької
області через Вільнянський районний
суд Запорізької області протягом
десяти днів з дня його проголошення; у
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
О.С. Надворна

26.06.2014