У Х В А Л а

20 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Лесько А.О., Савченко
В.О.,

розглянувши заяву державного
підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до державного
підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», третя особа - первинна
профспілкова організація державного
підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», про стягнення
одноразової матеріальної допомоги,
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом, у якому зазначала, що
з 17 лютого 1998 року вона працювала у
державному підприємстві
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (далі - ДП «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації») на посаді головного
бухгалтера. 11 січня 2013 року вона
звільнилася з роботи у зв'язку з
виходом на пенсію.

Вказувала, що під час звільнення та
проведення розрахунку відповідач не
виплатив їй одноразову матеріальну
допомогу у зв'язку із виходом на пенсію
та частину матеріальної допомоги на
оздоровлення за 2012 рік.

Просила стягнути з відповідача
одноразову матеріальну допомогу у
зв'язку із виходом на пенсію у розмірі
7454 грн, частину матеріальної допомоги
на оздоровлення за 2012 рік у розмірі 863
грн 50 коп., середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
розмірі 30 760 грн 24 коп. та 6500 грн на
відшкодування моральної шкоди.

За час розгляду справи відповідач
частково виплатив позивачці
матеріальну допомогу у зв'язку з
виходом на пенсію у розмірі 7454 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 24
грудня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ДП «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» на користь ОСОБА_3 400 грн
на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 27 лютого
2014 року скасовано рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 24 грудня 2013 року у частині
відмови у задоволенні позову про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
позов у цій частині задоволено.
Стягнуто з ДП «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні у розмірі 30
760 грн 24 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У іншій
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 14 травня 2014
року рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 27 лютого 2014
року залишено без змін.

11 серпня 2014 року ДП «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» звернулося до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
положень ст. ст. 116, 117 КЗпП України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявник
наводить ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 червня 2013 року, 21 листопада
2013 року, 5 лютого 2014 року та рішення
апеляційного суду Луганської області
від 21 вересня 2006 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Наведені заявником для прикладу ухвали
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року та 5
лютого 2014 року не свідчать про
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції положень ст. ст.
116, 117 КЗпП України у цих справах та у
справі, яку заявник просить допустити
до провадження Верховного Суду
України, оскільки наданими для
прикладу ухвалами залишено без змін
рішення судів апеляційної інстанції
про відмову у задоволенні позову про
виплату одноразової допомоги у зв'язку
із пропуском строку позової давності.
Позовні вимоги про виплати,
передбачені ст.117 КЗпП України у цих
справах не заявлялися.

Посилання на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 червня 2013 року не
підтверджує підстави, встановленої п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України, оскільки у цій
справі судом встановлено, що
підприємством позивачеві виплачена
одноразова допомога при звільненні у
строки, передбачені умовами
колективного договору. У справі, у якій
порушується питання про перегляд
судового рішення, встановлені інші
фактичні обставини.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 21 вересня 2006 року
не є судовим рішенням суду касаційної
інстанції, тому не може бути прикладом
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції положень ст. ст.
116, 117 КЗпП України.

З урахуванням наведеного, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до державного підприємства
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», третя особа - первинна
профспілкова організація державного
підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», про стягнення
одноразової матеріальної допомоги,
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
відшкодування моральної шкоди за
заявою державного підприємства
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

А.О. Лесько

В.О. Савченко