Провадження № 2/712/2725/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді -МАРЦІШЕВСЬКОЇ
О.М.

при секретарі - Снігурській Т.В.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 28.10.1957 року між нею
та відповідачем укладено шлюб, в період
якого ними було збудовано житловий
будинок в АДРЕСА_1 на земельній ділянці,
виділеній відповідачу згідно з
договором про надання в безстрокове
користування земельної ділянки від
20.04.1959 року. Відповідач є власником
земельної ділянки площею 0,0616 га по
АДРЕСА_1, м.Черкаси згідно з Державним
актом від 02.12.2009р., виданим на підставі
рішення Черкаської міської ради від
09.04.2009р. № 4-1033. Між сторонами виник спір
щодо поділу спільного майна подружжя.
Просила визнати за нею право власності
на ? частину домоволодіння та на ?
частину земельної ділянки за адресою:
м. Черкаси, АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси від 11.02.2014року за ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду від 20.03.2014р. визнано
право власності по ? частині
домоволодіння АДРЕСА_1 в м.Черкаси за
кожною з сторін, в задоволенні інших
вимог відмовлено. В частині відмови у
поділі земельної ділянки вказані
рішення скасовані ухвалою Вищого
Спеціалізованого Суду України з
рогляду цивільних і кримінальних справ
від 06.08.2014року та справа в цій частині
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В судовому засіданні представник
позивачки, адвокат ОСОБА_1 позов вимоги
підтримав, просив суд визнати за кожною
з сторін право власності по ? частині
земельної ділянки за адресою: м.
Черкаси, АДРЕСА_1, на якій розташоване
домоволодіння, яке є об'єктом спільної
власності подружжя.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, з
запереченями до суду не звертався.

Заслухавши представника
позивачки, дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволення, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішенням Соснівського
районного суду м.Черкаси від 11.02.2014р. в
частині, що набрала законної сили,
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які перебували в шлюбі з 28.10.1957,
проведено поділ цього спільного майна
подружжя та визнано за кожною з сторін
по 1/2 частині.

Будівництво будинку подружжям
здійснене на земельній ділянці по
АДРЕСА_1, наданій відповідачу
відповідно до договору про надання в
постійне користування ділянки для
будівництва будинку від 20.04.1959 року.

У період шлюбу земельна ділянка,
площею 0,0616 га, на якій розміщений
вказаний будинок, передана у власність
відповідача (в порядку приватизації) на
підставі Державного акта про право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 517824, виданого 02.12.2009р.

Пленум Верховного Суду України в
п.18-2 Постанови № 7 від 16 квітня 2004 року
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснив, що
відповідно до положень ст. ст. 91, 116 ЗК
окрема земельна ділянка, одержана
громадянином в період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду. Якщо на
такій земельній ділянці знаходиться
будинок, будівля, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя, то у разі
поділу будинку, будівлі, споруди між
подружжям та виділу конкретної частини
будинку, будівлі, споруди до особи, яка
не мала права власності чи
користування земельною ділянкою
переходить це право у розмірі частки
права власності у спільному майні
будинку, будівлі, споруди у
відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

Статтями 120 ЗК України та 377 ЦК
України передбачено, що до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Отже, з виділом ОСОБА_2 1/2 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1 м.Черкаси до
неї, як до особи, яка не мала права
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій знаходиться цей
будинок з відповідною частиною
надвірних споруд, переходить це право у
розмірі частки права власності у
спільному домоволодінні.

За таких обставин вимоги
позивачки про визнання за нею права
власності на частину спірної земельної
ділянки є вмотивованими та
обгрунтованим на законі, тому позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 62, 65, 68, 69,
70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.377 ЦК
України, ст.120 Земельного Кодексу, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину земельної ділянки площею 0,0616
га по АДРЕСА_1, м.Черкаси, кадастровий
номер :06:057:0059, цільове призначення
- для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ? частину земельної ділянки площею
0,0616 га по АДРЕСА_1, м.Черкаси,
кадастровий номер :06:057:0059, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь в розгляді справи та не
були присутні під час розгляду справи -
з моменту вручення його копії.

Головуючий