УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого:Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Наумчука
М.І.,-розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради до
ОСОБА_6, третя особа - обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2», про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку та
витребування з незаконного володіння
земельної ділянки, за касаційною
скаргою обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2», на заочне рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 01 серпня 2013 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Севастополя від 28 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року прокурор
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку та
витребування земельної ділянки із
незаконного володіння. Свої вимоги
прокурор обґрунтовував тим, що
відповідачу на підставі розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації № 825-р від 29 березня 2010
року видано державний акт серії ЯИ №
067145 від 27 квітня 2010 року на право
власності на земельну ділянку,
кадастровий номер :58:002:0673, площею
0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1
для індивідуального дачного
будівництва. Вказане рішення прийнято
з порушенням норм чинного
законодавства та скасовано за
розпорядженням Севастопольської
міської державної адміністрації № 1794-р
від 13 вересня 2010 року, винесеного за
протестом прокурора. Прокурор просив
суд визнати недійсним оспорюваний
державний акт на право власності на
земельну ділянку, а також витребувати
зазначену земельну ділянку з чужого
незаконного володіння.

Заочним рішенням Балаклавського
районного суду м. Севастополя від
01 серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
м. Севастополя від 28 жовтня 2013 року
позов прокурора Балаклавського району
м. Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської ради
задоволено. Визнано недійсним виданий
на ім'я ОСОБА_6 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, розташовану у
АДРЕСА_1, серії ЯИ № 067145 виданий
Головним управлінням Держкомзему у м.
Севастополі 27 квітня 2010 року та
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації держаних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 13.
Витребувано на користь держави в особі
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_6
земельну ділянку площею 0,1000 га,
розташовану в Севастопольській зоні
ПБК №44/49, кадастровий номер
:58:002:0673. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» просить вказані
судові рішення першої та апеляційної
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженням Севастопольської
міської державної адміністрації від 29
березня 2010 року №825-р затверджено
Обслуговуючому кооперативу «ДБК
«Горний - 2» проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
загальною площею 17 га для
індивідуального дачного будівництва,
розташованих за адресами:
Севастопольська зона ПБК, №44/1-143.

На підставі вказаного розпорядження
ОСОБА_6 видано державний акт серії ЯИ
№067145 на право власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою: м.
Севастополь, Севастопольська зона ПБК,
№44/49 для індивідуального дачного
будівництва.

Відповідно до ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
цього права. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом.

Згідно ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст. 118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог прокурора суди виходили
з того, що земельна ділянка була надана
ОСОБА_6 без вилучення її у
встановленому законом порядку у
постійного користувача - ДП
«Севастопольське дослідне
лісомисливське господарство», з
клопотанням про одержання безоплатно у
власність земельної ділянки у
встановленому законом порядку до
відповідних органів він не звертався.

З огляду на викладене, суди дійшли
вірного та ґрунтовного висновку про
відсутність правової підстави для
набуття відповідачем права власності
на спірну земельну ділянку, а оскільки
державний акт про право власності на
землю виданий усупереч вимогам ст. ст.
116, 118 ЗК України, то така земельна
ділянка незаконно вибула з державної
власності.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу обслуговуючого
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» відхилити.

Заочне рішення Балаклавського
районного суду м. Севастополя від
01 серпня 2013 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м.
Севастополя від 28 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І.
Наумчук