Справа № 407/2390/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в
складі:

головуючого судді
Скнаріної Н.М.,

при секретарі
Негодюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацит
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності за
законом про спадкування на 1/2 частину
нерухомості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому просить визнати за нею право
власності за законом про спадкування
на 1/2 частину житлового будинку «А»,
що має загальну площу 56,50 кв.м.,
житлову- 30,40 кв.м., а- сіни, а-1- тамбур,
а-2 - ганок, господарські будівлі Б-
сарай, Д- душ, У- вбиральня, №1-5 споруда,
огорожі і розташований за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала згідно з
договором купівлі-продажу від 29.07.1980
р. нині покійному ОСОБА_3.

В обґрунтування позову вказала, що з
30.04.1973 р. вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 і
проживали однією сім'єю за адресою
АДРЕСА_1, який придбали разом 29.07. 1980
року в недобудованому стані. Цей
факт підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченого
держнотконторою м.Антрацит 29.07.1980 р.,
реєстраційний №3121, згідно з яким їй
та ОСОБА_3 належить по 1/2 частині
будинку. Вказаний договір не було
зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - помер.
На день його смерті вони мешкали
однією сім'єю і були зареєстровані в
будинку, про що свідчить як домова
книжка, так і довідка комітету
вуличного самоврядування. Позивачка
прийняла спадок за законом. Відповідач
є сином позивачки та її покійного
чоловіка, він на день смерті батька
був зареєстрований і проживав
окремо, на спадкування його частки
не претендує, заяву в нотаріальну
контору не подавав, оскільки є
єдиним спадкоємцем.

Згідно зі ст.1261 ЦК України позивачка
являється спадкоємицею за законом
нині покійного чоловіка ОСОБА_3, осіб,
які б мали право на обов'язкову долю
в спадковому майні не має, заповіту
також не залишено. Спору щодо
спадкування половини будинку не
має.

В листопаді 2013 р. позивачка вирішила
оформити спадок та звернулася до
натаріуса, нотаріус направив її у
відділ реєстрації речових прав для
реєстрації побудованого будинку і
господарських споруд, тобто отримати
право власності, але, оскільки 1/2
частина будинку була придбана і на
ім'я нині покійного чоловіка, то в
реєстрації частки було відмовлено і
рекомендовано звернутися до суду.
Тому оформити свідоцтво про
спадкування частки майна покійного
чоловіка у нотаріальній конторі
неможливо і вона була змушена
звернутися до суду з цим позовом.

Просить суд ухвалити рішення, яким
визнати за нею - ОСОБА_1, право
власності за законом про спадкування
на 1/2 частину житлового будинку «А»,
що має загальну площу 56,50 кв.м.,
житлову- 30,40 кв.м., а- сіни, а-1- тамбур,
а-2 - ганок, господарські будівлі Б-
сарай, Д- душ, У- вбиральня, №1-5 споруда,
огорожі і розташований за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала згідно з
договором купівлі-продажу від 29.07.1980
р. нині покійному ОСОБА_3.

У судове засідання представник
позивачки за договором - адвокат ОСОБА_4
не з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі (а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_2 також не з'явився у
судове засідання, поштою на адресу суду
надіслав заяву про розгляд справи за
його відсутністю, позовні вимоги
визнав у повному обсязі, проти
задоволення позову не заперечує (а.с.
34,35-36,37).

Суд враховуючи думку сторін, дослідив
письмові матеріали справи, встановив
наступне.

З 30.04.1973 р. позивачка ОСОБА_1
знаходилася у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_3 згідно свідоцтва про шлюб від
30.04.1972 року (а.с. 6) і проживали однією
сім'єю за адресою АДРЕСА_1, який
придбали разом 29.07. 1980 року в
недобудованому стані. Цей факт
підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченого
державною нотаріальною конторою
м.Антрацит 29.07.1980 р. , реєстраційний
№3121, згідно з яким позивачці та
ОСОБА_3 належить по 1/2 частині
будинку (а.с. 7-9). Вказаний договір не
було зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - помер,
про що свідчить копія свідоцтва про
смерть (а.с. 15). На день його смерті
вони мешкали однією сім'єю і були
зареєстровані в будинку, про що
свідчать: домова книга, довідка
комітету вуличного самоврядування
(а.с. 10-13, 14). Позивачка прийняла спадок
за законом. Відповідач є сином
позивачки та її покійного чоловіка, він
на день смерті батька був
зареєстрований і проживав окремо , на
спадкування його частки не
претендує, заяву в нотаріальну контору
не подавав, оскільки є єдиним
спадкоємцем.

Згідно зі ст.1261 ЦК України позивачка
являється спадкоємицею за законом
нині покійного чоловіка ОСОБА_3, осіб,
які б мали право на обов'язкову долю
в спадковому майні не має, заповіту
також не залишено. Спору щодо
спадкування половини будинку не
має.

В листопаді 2013 р. позивачка вирішила
оформити спадок та звернулася до
нотаріуса, нотаріус направив її у
відділ реєстрації речових прав для
реєстрації побудованого будинку і
господарських споруд, тобто отримати
право власності, але, оскільки 1/2
частина будинку була придбана і на
ім'я нині покійного чоловіка, то в
реєстрації частки було відмовлено і
рекомендовано звернутися до суду.

Згідно зі ст. 182 ЦК України тільки
власник майна, подавши особисто свій
паспорт, необхідні документи може
зареєструвати нерухомість, або інша
особа за його довіреністю.
Реєстрація прав власності на покійну
особу не здійснюється. Право
власності на нерухомість виникає з
моменту держреєстрації речових прав
(ст.210 ЦК України) .

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом. Позивачка
не може отримати свідоцтво про
спадкування за законом в
нотаріальній конторі, оскільки 1/2
частина будинку, що за договором
купівлі-продажу належить покійному,
не зареєстрована в держреєстрі прав
власності на нерухомість, а оформити
власність на цю частку позивачка
зможе тільки на підставі рішення
суду, як спадкоємиця покійного.

Відповідно до технічного паспорта
на садибний індивідуальний будинок,
складений 28.11.2011 р., житловий будинок
«А» має загальну площу 56,50 кв.м., з них:
житлову - 30,40 кв.м, а- сіни, а-1- тамбур,
а-2 - ганок, господарські будівлі: Б-
сарай, Д-душ, У- вбиральня, №1-5 споруда,
огорожі і розташований за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 16-18). Земельна ділянка, на
якій розташована нерухомість, не
приватизована з причин, які викладені
вище.

05.05.14 року проведена оцінка будинку з
господарськими спорудами (а.с. 19-21).

Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права, інтересу, у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, якщо це не суперечить
загальним засадам цивільного
судочинства і одним із способів
захисту є визнання права судом.

Оцінюючи викладене, враховуючи, що
оформити спадкові права в
установленому законом порядку
неможливо, а визнання права власності
на нерухоме майно не суперечить закону,
не порушує законних прав чи інтересів
інших осіб, суд вважає що позов
підлягає повному задоволенню, тому що
сукупність досліджених судом доказів
підтверджує його законність .

Керуючись ст.ст. 6,10,60 , 212-215 ЦПК України,
ст.ст.8,1216,1223,1268-1270, ч.1 ст. 1296, 1297 ЦК
України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності за законом
про спадкування на 1/2 частину
нерухомості - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності за
законом про спадкування на 1/2
частину житлового будинку «А», що
має загальну площу - 56,50 кв.м., житлову -
30,40 кв.м., а- сіни, а-1- тамбур, а-2 -
ганок, господарські будівлі Б- сарай,
Д- душ, У- вбиральня, №1-5 споруда,
огорожі і розташований за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала згідно
договору купівлі-продажу від 29.07.1980 р.
нині покійному ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Антрацитівський
міськрайсуд до апеляційного суду
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Н. М. Скнаріна