Справа № 758/5761/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.
,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
батьківства, заінтересована особа:
Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану Подільського РУЮ у м.
Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із заявою
про встановлення факту батьківства.

10.06.2014 року до суду надійшло клопотання
про призначення по справі
судово-медичної експертизи з метою
підтвердження факту того, що ОСОБА_2 є
батьком її дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявниця та представник
заінтересованої особи в судове
засідання не з'явилися, про день, час та
місце розгляду справи повідомлені
вчасно та належним чином, від заявниці
до суду надано заяву згідно якої
остання просить проводити розгляд
справи за її відсутності та призначити
по справі генетичну експертизу. Від
представника заінтересованої особи до
суду надійшов Лист № 2758/02. 17 відповідно
до якого Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Подільського
РУЮ у м. Києві просить також слухати
справу без представника відділу з
урахуванням раніше надісланих
пояснень.

Суд вважає за можливе розглянути
клопотання про призначення по справі
експертизи за відсутності
вищезазначених осіб відповідно до
вимог ст.ст. 159, 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що клопотання
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
предметом розгляду у справі, яка
розглядається в даному судовому
засіданні є встановлення факту
батьківства ОСОБА_2 стосовно
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 12-14).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 3 своєї Постанови № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», оскільки
підстави для визнання батьківства за
рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК,
істотно відрізняються від підстав його
встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС,
суди, вирішуючи питання про те, якою
нормою слід керуватися при розгляді
справ цієї категорії, повинні виходити
з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про
встановлення батьківства щодо дитини,
яка народилася до 1 січня 2004 р.,
необхідно застосовувати відповідні
норми КпШС, беручи до уваги всі докази,
що достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства відповідачем та матір'ю
дитини до її народження, спільне
виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо
дитини, яка народилася не раніше 1 січня
2004 р., суд має вирішувати відповідно до
норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі
будь-яких доказів, що засвідчують
походження дитини від певної особи й
зібрані з дотриманням норм цивільного
процесуального законодавства.

Враховуючи ту обставину, що
заявниця просить встановити факт
батьківства щодо дітей, які народилися
до 01.01.2004 року, до правовідносин, які
виникли між сторонами підлягають
застосуванню норми КпШС, зокрема ст. 53.

Так стаття 53 КпШС визначає, що
походження дитини від батьків, які не
перебувають між собою в шлюбі,
встановлюється шляхом подачі спільної
заяви батьком і матір'ю дитини в
державні органи реєстрації актів
громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які
не перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене в судовому
порядку за заявою одного з батьків або
опікуна (піклувальника) дитини, особи,
на утриманні якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере
до уваги спільне проживання та ведення
спільного господарства матір'ю дитини
і відповідачем до народження дитини,
або спільне виховання чи утримання
ними дитини, або докази, що з
достовірністю підтверджують визнання
відповідачем батьківства.

Зі змісту зазначеної норми закону
вбачається, що при встановленні
батьківства суд бере до уваги одну із
чотирьох обставин, однією з яких є
докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батьківства.

Зі змісту статей 10, 60 ЦПК України
вбачається, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Статті 58, 59 ЦПК України дають
визначення належним та допустимим
доказам.

Так, належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Аналізуючи зазначені норми
цивільно-процесуального
законодавства, суд приходить до
висновку, що належним та допустимим
доказом для вирішення справи, яка
розглядається в даному судовому
засіданні дійсно буде саме висновок
судово-медичної
генетично-ідентифікаційної
експертизи.

Зі змісту статті 143 ЦПК України
вбачається, що для з'ясування обставин,
що мають значення для справи і
потребують спеціальних знань у галузі
науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо,
суд призначає експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України,
експертиза призначається ухвалою суду,
де зазначаються: підстави та строк для
проведення експертизи; з яких питань
потрібні висновки експертів, ім'я
експерта або найменування експертної
установи, експертам якої доручається
проведення експертизи; об'єкти, які
мають бути досліджені; перелік
матеріалів, що передаються для
дослідження, а також попередження про
відповідальність експерта за завідомо
неправдивий висновок та за відмову без
поважних причин від виконання
покладених на нього обов'язків.

Оцінюючи в сукупності надані докази,
встановлені в судовому засіданні
обставини суд приходить до висновку, що
клопотання заявниці знайшло своє
доведення в судовому засіданні, є
таким, що ґрунтується на вимогах
чинного законодавства, оскільки дійсно
для правильного вирішення справи по
суті та винесення законного і
обґрунтованого рішення необхідним є
встановлення кровного споріднення
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
ОСОБА_2, на підставі належного доказу,
для чого необхідними є спеціальні
знання, у зв'язку з чим клопотання
підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, Наказу
Міністерства юстиції України від 08
жовтня 1998 року № 53/5 «Про затвердження
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень», керуючись ст.ст. 10, 57-60, 143,
144, 168 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Призначити по цивільній справі №
758/5761/14-ц за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту батьківства,
заінтересована особа: Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Подільського РУЮ у м. Києві,
судово-медичну
генетично-ідентифікаційну експертизу
на вирішення якої поставити наступне
питання:

1. Чи являється біологічним
батьком малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3?

Проведення судово-медичної
генетично-ідентифікаційної експертизи
доручити експертам Київського
міського клінічного бюро
судово-медичної експертизи, (м. Київ,
вул. Докучаєвська, 4), яким направити
матеріали цивільної справи.

Експертів попередити про кримінальну
відповідальність відповідно до вимог
ст.ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи
покласти на ОСОБА_1.

Провадження у справі зупинити на час
проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження
у справі може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко