Справа № 728/1711/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Бахмацького районного
суду Чернігівської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької
міської ради Чернігівської області,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про визнання
права власності на гараж, -

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Бахмацької міської ради Чернігівської
області, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги
тим, що у 2000 році ним самочинно було
побудовано гараж в АДРЕСА_1, для
подальшого зберігання автомобіля. 25
лютого 2014 року позивачем було
оформлено право власності на земельну
ділянку для будівництва
індивідуальних гаражів, проте,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області йому було
відмовлено в прийняті в експлуатацію
самочинно збудованого гаража, у
зв»язку з відсутністю відповідного
рішення суду про визнання права
власності, що і зумовило звернення
позивача до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не
з»явилися, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце його
проведення. Позивач та представник
Бахмацької міської ради надали суду
заяви про розгляд справи без їх участі.
Представник інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області в судове
засідання не з'явився, про поважність
причин неявки суду не повідомив, заяви
про відкладення розгляду справи та
заперечення проти позову і докази на їх
обґрунтування не подав.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, розглядаючи позов в межах
заявлених вимог, суд приходить до
слідуючого висновку.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивачем в 2000 році в АДРЕСА_1 було
збудовано гараж площею 25.7 метрів
квадратних, інвентаризаційна вартість
якого складає 36107 грн., що
підтверджується копією технічного
паспорта (а.с. 8-10).

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень і
кадастрового плану вбачається, що
позивач є власником земельної ділянки
площею 0,0024 га, розташованої в АДРЕСА_1
та призначеної для будівництва
індивідуальних гаражів (а.с.12-14).

Бахмацькою міською радою
Чернігівської області було присвоєно
поштову та юридичну адресу гаражу, який
було побудовано ОСОБА_1, - АДРЕСА_1, що
підтверджується повідомленням № 03-20/2367
від 13.11.2013 року (а.с.11).

Позивач не має можливості ввести
самочинно збудований гараж в
експлуатацію та оформити на нього
право власності, що підтверджується
листом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області від 27 травня 2014
року № 7/25-04/834 та листом Реєстраційної
служби Бахмацького районного
управління юстиції в Чернігівській
області від 12 червня 2014 року № 2/1-32/34
(а.с.6,7).

Доказів про наявність будь-яких
порушень при будівництві гаража з боку
ОСОБА_1 сторони суду не надали.

Згідно із частиною першою статті 41
Конституції України право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Відповідно до вимог статей 316, 317
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) правом власності є право особи
на річ (майно), якою вона має право
володіти, користуватися та
розпоряджатися.

Згідно ч.3 статті 375 ЦК України право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

Виходячи із положень ч.ч. 3, 5 статті 376
ЦК України право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у пунктах 3, 4
Постанови від 30 березня 2012 року № 6
„Про практику застосування судами
статті 376 ЦК України (про правовий режим
самочинного будівництва)" роз'яснено,
що право власності у порядку,
передбаченому частиною третьою статті
376 ЦК України, може бути визнано лише на
новозбудоване нерухоме майно або
нерухоме майно, яке створено у зв'язку
зі знесенням попередньої будівлі та
відповідно до будівельних норм і
правил є завершеним будівництвом. При
розгляді справ зазначеної категорії
судам слід мати на увазі, що самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
(будуються) на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що самочинне
будівництво здійснене позивачем
згідно із законодавством, при цьому,
земельна ділянка була надана позивачу
у встановленому порядку під уже
збудоване нерухоме майно і це не
порушує права інших осіб.

Згідно із ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України та
ст.ст. 3, 4 ЦПК України передбачено право
особи на судовий захист свого
цивільного права у разі його порушення.
Способом захисту права та інтересу є,
зокрема, визнання права.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Спір про право власності на зазначений
гараж підлягає розгляду в судовому
порядку, оскільки іншим шляхом його
вирішити не можливо, а визнання за
позивачем права власності на вказану
нерухомість не порушує права та
законні інтереси інших осіб. При цьому,
питання оформлення права власності на
спірний гараж було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого дає підстави вважати про
наявність спору про право.

Керуючись статтею 41 Конституції
України, статтями 10, 60, 61, 213 - 215, 218
Цивільно процесуального кодексу
України, статтями 15, 16, 20, 316, 317, 375, 376
Цивільного кодексу України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Бахмацької міської
ради Чернігівської області, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області про
визнання права власності на гараж -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
гараж, який знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Бахмацький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення; особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Бахмацького районного суду
Н.В.Лобода