Справа № 466/4094/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі
Мокрицькій А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Друга Львівська держнотконтора,
Третя Львівська держнотконтора про
визнання права власності в порядку
спадкування по заповіту, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання
недійсним витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно ,-

в с т а н
о в и в :

20.06.14 р. позивачка звернулась до
суду з заявою, в якій просила суд
постановити рішення, яким визнати
недійсними свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане ОСОБА_2
11.01.02 р. державним нотаріусом Другої
Львівської держнотконтори на 1 / 2
квартири АДРЕСА_1 ; Витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданий 19.09.05 р. ОСОБА_2 на 1 / 2
частку квартири АДРЕСА_1 та визнати
за нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітами по смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Заяву мотивує
тим, що співвласниками спірної
квартири були її батьки. Як мати, так і
батько склали заповіт , відповідно до
яких заповіли їй належне їм майно.
Після смерті спадкодавців вона
вступила у володіння та користування
спадковим майном. Проте не змогла
вчасно подати заяву про прийняття
спадщини, оскільки у документах про
право власності на спадкове майно,
заповітах , свідоцтвах по смерть були
неточності у прізвищі матері ( ОСОБА_6,
ОСОБА_6) і їй пояснили юристи , що без
судового рішення вона не зможе
оформити документи. Відповідач по
справі, що є її сестрою після смерті
батька подала заяву в нотаріальну
контору та незважаючи на наявність
двох заповітів, неточностей у
документах спадкодавця отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, відповідно до якого ніби-то їй
належить 1 / 2 частка спірного майна.
Оскільки батьки виразили свою волю
щодо належного їм майна та вона
фактично прийняла спадщину, просила
позов задовольнити.

В судовому засіданні
представник позивача підтримала
позовні вимоги, покликаючись на
викладені в заяві мотиви. Крім того
пояснила, що між відповідачкою та її
батьками тривалий проміжок часу
існували погані стосунки. Тому батьки і
вирішили заповісти все належне їм
майно позивачці. До конфлікту вони
передали у власність відповідачки
інше житло, яке вона продала.
Відповідач не приїздила на похорон
матері. Приїхавши на похорон батька
вона не несла жодних витрат на його
поховання, а лише вирішувала майнові
питання. Їй було відомо про наявність
заповітів. Невідомо яким чином було
видане свідоцтво про право на спадщину
за законом на ім."я відповідача. Так, у
відповідача не було оригіналу
свідоцтва про право власності на
квартиру. Крім того, в зв"язку з
неточностями у прізвищі спадкодавців
лише у 2013 р. позивачкою були повторно
отримані свідоцтва про смерть батьків
з внесеними змінами анкетних даних .
Проте незважаючи на різні дані прізвищ
у свідоцтвах про народження дітей,
свідоцтві про право власності на
квартиру та свідоцтвах про смерть, без
судового рішення про встановлення
факту приналежності документів або
факту родинних відносин нотаріус
видав свідоцтво про право на спадщину
за законом при наявності двох
заповітів.

Відповідач в судове засідання не
з"явилась повторно, хоча повідомлялась
судом про час та місце судового
розгляду. Про причини неявки суду не
повідомила. В силу дії ст.ст. 224-226 ЦПК
України за згоди позивача судом
проведено заочний розгляд справи у
відсутності відповідача.

Від Третьої Львівської
держнотконтори поступило клопотання
про розгляд справи у відсутності
представника.

Представник Другої Львівської
держнотконтори в судове засідання не
з"явився повторно, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце судового
розгляду.

Заслухавши пояснення представник
позивача, показання свідків,
дослідивши зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на
квартиру від 21.07.94 р. власниками
квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, батьки позивачки та
відповідачки. 21.03.1997 р. державним
нотаріусом Другої Львівської
держнотконтори було посвідчено
заповіт від імені ОСОБА_4, відповідно
до якого належну їй на праві власності
частку у спірній квартирі, речі
домашньої обстановки та вжитку вона
заповіла своїй дочці ОСОБА_1 Крім того
28.03.1997 р. нотаріусом Другої Львівської
держнотконтори було посвідчено
заповіт від імені ОСОБА_5 відповідно до
якого належну йому на праві власності
частку у квартирі , речі домашньої
обстановки та вжитку він теж заповів
позивачці.

Як вбачається з копій свідоцтва
про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
р. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_5

Спадкоємство за законом має місце,
коли і оскільки воно не змінене
заповітом, що передбачено ст. 524 ЦК УРСР.
Заповіти, посвідчені від імені
спадкодавців - батьків позивачки
відповідають вимогам ст. 541 ЦК УРСР.

Як врегульовано ст. 548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Дії, що
свідчать про прийняття спадщини
передбачені ст. 549 ЦК УРСР.

Як вбачається з долучених до
матеріалів справи оригіналів
квитанцій про утримання спірного
житла, з 2000 року позивач повністю
утримує квартиру АДРЕСА_1. З акту ЛКП
Рясне- 402" від 03.09.14 р. вбачається, що з
1994 р. позивач проживала за вказаною
адресою без реєстрації. Крім того на
даний час у спірній квартирі проживає
син позивачки з сім"єю.

З показань допитаних в судовому
засіданні в якості свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9 ОСОБА_10 вбачається, що з
моменту смерті спадкодавців позивач
вступила в управління та володіння
спадковим майном. Зокрема з 2000 р. вона
повністю несе витрати на утримання
квартири, там знаходяться її особисті
речі. Крім того свідки зазначили, що у
відповідачки з батьками були вкрай
погані стосунки, тому вони і виразили
свою волю щодо належного їм майна.
Відповідач ніколи за життя не
цікавилась здоров"ям, умовами
проживання своїх батьків. Не приїздила
на похорон матері. Приїхавши на
похорон батька лише вчинила сварку з
приводу належного йому майна.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що позов є підставним та
підлягає до задоволення, оскільки у
визначений законом спосіб позивач
прийняла спадщину на підставі
заповітів.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57,60, 88 , 209 , 214,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 524, 541, 548,549 ЦК
УРСР ( в редакції 1963 року ) , п.5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України , суд ,-

в и р і
ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсними свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане
ОСОБА_2 11.01.02 р. державним нотаріусом
Другої Львівської держнотконтори на 1 /
2 квартири АДРЕСА_1 та Витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданий 19.09.05 р. ОСОБА_2 на 1 / 2
частку квартири АДРЕСА_1 . Визнати за
ОСОБА_1 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітами по смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана до
Шевченківського райсуду м. Львова
відповідачем протягом десяти днів з
моменту отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана протягом десяти днів з
моменту оголошення через
Шевченківський райсуд м. Львова.

Суддя: І. Є. Зима