Справа № 551/1012/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

03 жовтня 2014 року           Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої –
судді Вергун Н.В.,

при секретарі -
Курінній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Полтавській області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

23 вересня 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду з скаргою на дії
старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Полтавській області ОСОБА_2,
пов’язані з відмовою у прийнятті до
провадження виконавчого документу та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 551/1503/13-ц, виданого 07 травня 2014
року Шишацьким районним судом
Полтавської області.

В обґрунтування поданої
скарги, ОСОБА_1 послався на те, що 16
вересня 2014 року поштовим зв’язком
одержав оригінал виконавчого листа №
551/1503/13-ц та постанову старшого
державного виконавця Дрібної Ю.А. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з огляду на те, що
резолютивною частиною рішення суду
встановлений юридичний факт, який не
потребує виконання, що, в свою чергу,
виключає можливість здійснення
виконавчого провадження. На його думку,
така відмова у відкритті виконавчого
провадження є неправомірною та такою,
що не відповідає вимогам Закону
України « Про виконавче провадження »,
а від так просив дії старшого
державного виконавця Дрібної Ю.А.
визнати неправомірними та
зобов’язати останню відкрити
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа Шишацького
районного суду від 07 травня 2014 року.

Скаржник ОСОБА_1 в судове
засідання не з’явився, надавши
представництво своїх інтересів
ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_4П./ а. с. 12, 113 –
14 /.

Представники скаржника ОСОБА_3
та ОСОБА_4 скаргу свого довірителя
підтримали та просили її задовольнити,
а розгляд справи провести у їх
відсутність, про що подали до суду
відповідну заяву / а. с. 11 /.

Будучи належним чином
повідомленою про час та дату розгляду
скарги, старший державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області ОСОБА_2 в судове
засідання не з’явилася, причин своєї
неявки не повідомила, клопотань про
відкладення розгляду справи не
заявляла / а. с. 10 /.

З огляду на вказані обставини,
суд вважає за можливе провести
розгляд справи у відсутність учасників
судового провадження.

Перевіривши доводи, викладені
в скарзі, долученими до неї доказами в
їх сукупності та взаємозв’язку, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
скарги ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання відповідного
органу державної виконавчої служби.

Статтею 26 цього ж Закону
передбачені випадки, коли державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Зокрема, за правилами п. 8 ч. 1
названої норми Закону, державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Із змісту оскаржуваної
постанови слідує, що підставою для
відмови в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з
примусового його виконання, слугувало
те, що у резолютивній частині рішення
суду відсутній зобов’язальний
характер або інші заходи його
примусового виконання, оскільки
резолютивною частиною рішення суду
вже встановлений юридичний факт, який
не потребує виконання, що, в свою чергу,
виключає можливість здійснення
виконавчого провадження / а. с. 5, зворот
/.

Проте, відповідно до роз'яснень
п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
від 26 грудня 2003 року № 14, до інших
обставин, що можуть бути підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження, можна віднести, зокрема,
звернення за виконанням рішення
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України з
порушенням вимог статей 35, 36 Закону
України від 24 лютого 1994 р. N 4002-XII «Про
міжнародний комерційний арбітраж»
щодо попереднього звернення стягувача
до компетентного суду з клопотанням
про визнання й виконання рішення
названого третейського суду.

Аналіз наведеної норми Закону, а
також з урахуванням роз'яснень
Верховного Суду України, дає підстави
стверджувати, що підставами для
відмови у відкритті виконавчого
провадження можуть бути наявні для
цього перешкоди, перелічені пунктами 1-7
ч.1 ст.26 вищезазначеного Закону, а також
прямо передбачені законом обставини,
що виключають можливість здійснення
виконавчого провадження.

Невизначеність у виконавчому
листі заходів примусового виконання,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», не є підставою
для відмови у відкритті виконавчого
провадження у розумінні
нормативно-правових актів, які
регламентують порядок проведення
виконавчих дій, зокрема, Закону України
«Про виконавче провадження», а також
Інструкції про проведення виконавчих
дій, яка затверджена Наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року N 74/5 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 р. за N 865/4158, оскільки зазначеними
нормативними актами така обставина не
передбачена в якості підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження.

ОСОБА_3 того, аналіз положень
Закону України «Про виконавче
провадження» / статей 8, 18, 26 /, у їх
системному зв'язку з положеннями
розділу VI ЦПК України, дає підстави
обґрунтовано стверджувати, що
державний виконавець не наділений
правом тлумачити на свій розсуд зміст
виконавчого листа, а від так і зміст
резолютивної частини рішення суду.

З огляду на зміст ст. 34 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі якщо викладена у виконавчому
документі резолютивна частина рішення
є незрозумілою, державний виконавець
має право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення судового рішення.

Зважаючи на практику
Європейського суду з прав людини,
відповідно до якої право на суд, яке
закріплене у ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, було б лише ілюзією, якщо б
держави допускали такий стан речей,
коли остаточні рішення національних
судів залишалися б невиконаними, та
виходячи з того, що старшим державним
виконавцем Дрібною Ю.А. у своїй
постанові від 10 вересня 2014 року не
наведено обставин, які прямо
передбачені законодавством та
виключають можливість здійснення
виконавчого провадження, суд приходить
до висновку, що прийняте останньою
рішення не відповідає вимогам Закону
України «Про виконавче провадження»,
яким порушуються права заявника, як
стягувача, а від так її дії слід визнати
неправомірними, а постанову такою, що
підлягає скасуванню.

Безпідставним є й посилання
старшого державного виконавця на
невідповідність виконавчого
документу вимогам ст. 18 Закону України
« Про виконавче провадження » через
не зазначення в ньому місця
проживання стягувача, оскільки з
змісту, пред’явленого до виконання,
виконавчого листа слідує, що в графі «
місце проживання стягувача », поміж
іншого, вказана й адреса проживання
останнього: селище Шишаки, АДРЕСА_1 / а.
с. 4, зворот /.

Таким чином, спірний виконавчий
лист є таким, що відповідає вимогам
статті 18 Закону «Про виконавче
провадження».

Разом з тим, вимоги скарги про
зобов'язання старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області ОСОБА_2 відкрити виконавче
провадження не підлягають до
задоволення, оскільки судом не може
бути надана оцінка усім підставам щодо
відкриття провадження чи відмови у
його відкритті, а тому питання про
відкриття провадження за виконавчим
документом відноситься виключно до
компетенції та повноважень відділу
ДВС.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України
судові витрати, пов'язані з розглядом
скарги, покладаються судом на заявника,
якщо було постановлено рішення про
відмову в задоволенні його скарги, або
на відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Вказане положення також
закріплено в п. 19 Постанови Пленуму
ВССУ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» від 7
лютого 2014 року, зокрема зазначено, що
судові витрати, пов'язані з розглядом
скарги, покладаються судом на заявника,
якщо було постановлено рішення про
відмову в задоволенні його скарги, або
на відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника. Розподіл
таких судових витрат здійснюється
судом незалежно від того, чи
оскаржуються рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, оскільки відповідно
до частини другої статті 4 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів / посадових осіб/,
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

З огляду на вказані вимоги
Закону, з відділу примусового
виконання рішень управління
державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Полтавській області підлягає
стягненню в дохід держави судовий збір
в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та
керуючись ст.386 - 389 ЦПК України,
положеннями Закону України « Про
виконавче провадження, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Полтавській області ОСОБА_2, -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Полтавській області ОСОБА_2 щодо
винесення 10 вересня 2014 року постанови
ВП № 44688657 про відмову у відкритті
виконавчого провадження / відмову в
прийнятті до провадження
виконавчого документу /.

Постанову ВП № 44688657 від 10
вересня 2014 року про відмову у
прийнятті до провадження
виконавчого документу та у відкритті
виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 551/1503/13-ц від 07 травня 2014 року,
виданого Шишацьким районним судом
Полтавської області, - скасувати.

Зобов’язати відділ примусового
виконання рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області повторно прийняти на
виконання виконавчий лист № 551/1503/13-ц
від 07 травня 2014 року, виданий
Шишацьким районним судом Полтавської
області, та у відповідності з вимогами
Закону України « Про виконавче
провадження » вирішити питання про
відкриття виконавчого провадження.

Про виконання ухвали
повідомити суд та скаржника ОСОБА_1 у
місячний строк з дня одержання її
копії.

У задоволені іншої частини
скарги ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з відділу примусового
виконання рішень управління
державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Полтавській області в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвала суду може бути
оскаржена до Апеляційного суду
Полтавської області протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

Головуюча: