Номер провадження: 22-ц/785/7879/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова
О.А.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 22.07.2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
стягнення аліментів на матір, яка
доглядає за дитиною-інвалідом,-

встановила:

Позивачка звернулася з вказаним
позовом до суду (а. с. 2-6), який уточнила в
ході розгляду справи (а. с. 41-44) та
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
малолітньої дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 грн.
щомісячно, починаючи з дня подачі
позовної заяви до суду і до досягнення
дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5
року, а також аліменти на утримання по
догляду за дитиною-інвалідом - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 грн.
щомісячно, починаючи з дня подання
позовної заяви до суду і до зняття з
дитини статусу «дитина-інвалід»,
допустити негайне виконання рішення
суду в межах стягнення аліментів за
один місяць, звільнити її від сплати
судового збору.

Свої позовні вимоги позивачка, як
зазначено в рішенні суду,
обґрунтовувала тим, що з 10 вересня 2004
року до 17 квітня 2012 року вони з
відповідачем знаходились в шлюбі. Від
шлюбу мають дитину, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом дитинства
та потребує постійного догляду. Дитина
мешкає з позивачем та знаходиться на її
утриманні. Відповідач участі в
утриманні дитини не приймає,
поставивши у залежність мешкання та
реєстрацію позивача з дитиною у
спільній квартирі сторін зі сплатою
аліментів на дитину.

В судовому засіданні в суді першої
інстанції, як зазначено в рішенні суду,
позивач підтримала позовні вимоги у
повному обсязі та просила задовольнити
позов. Відповідач та його представник
заперечували проти позову, подали
письмові заперечення, в яких зазначили,
що до січня 2014 року відповідач
добровільно сплачував аліменти, разом
з позивачем оплачував в рівних частках
витрати на операцію дитини у серпні 2013
року, крім того, відповідач купує
необхідні речі для доньки, разом з
дитиною відвідує у вихідні дні
культурні та розважальні заходи. В
обґрунтування своїх заперечень
відповідач зазначав, що позивач не
виконає своїх обов'язків по догляду за
дитиною-інвалідом, ніде не працює,
отримує соціальну допомогу від
держави.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 22.07.2014 року позовні вимоги
ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання
малолітньої дитини, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн.
щомісячно, починаючи з 20 січня 2014 року
до ІНФОРМАЦІЯ_5 року. В іншій частині
позову - відмовлено. Допущено негайне
виконання рішення суду в межах
стягнення суми аліментів за один
місяць. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника подав
апеляційну скаргу на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 22.07.2014 року, в якій просить
скасувати рішення суду, прийняти нове
рішення, за яким стягнути з ОСОБА_4
аліменти на користь ОСОБА_5 на
утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку
(доходу) ОСОБА_4, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дати подачі позову до
досягнення ОСОБА_6 повноліття, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, в іншій частині
позовних вимог відмовити, посилаючись
на те, що суд першої інстанції
постановив рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
яке підлягає скасуванню на підставі
приписів чинного законодавства
України.

Позивачкою рішення суду не
оскаржується.

В судовому засіданні відповідач та
його представник підтримали
апеляційну скаргу, позивачка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог, наданих
доказів і доводів апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 10 вересня 2004 року
укладено шлюб, про що Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління
юстиції м. Одеси зроблено відповідний
актовий запис № 634.

29 квітня 2005 року у позивача і
відповідача народилася дитина - ОСОБА_6,
про що в Книзі реєстрації народжень
Першим відділом реєстрації актів
цивільного стану Малиновського
районного управління юстиції м. Одеса
зроблено відповідний актовий запис за
№ 286.

05 квітня 2012 року рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було
розірвано. Після розірвання шлюбу
дитина залишилась проживати разом із
позивачем.

Неповнолітня дитина позивача і
відповідача проживає разом із
позивачем, знаходиться на її утриманні,
відповідач, незважаючи на
зареєстроване місце проживання,
проживає окреме від колишньої дружини
та дитини.

Відповідач ніде не працює і не має
постійного доходу, що підтверджується
наданою відповідачем трудовою книжкою,
з якої вбачається, що з 04.04.2014 року
відповідача звільнено з останнього
місця роботи за власним бажанням.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. ч. 1, 2 ст. 182, ч. 1
ст. 184 СК України, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_5 про стягнення аліментів
на утримання дитини є законними та
такими, що необхідно задовольнити
частково.

Що стосується вимог позивача про
стягнення аліментів на матір, яка
доглядає за дитиною-інвалідом, суд
першої інстанції вважав, що в цій
частині в позові необхідно відмовити.

Відповідно до епікризу хворої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина прибуває на «Д»
обліку в КУ «Дитяча міська поліклініка
№ 5» з діагнозом Синдром не удержання
пігменту - синдром Блоха - Сульцбергера.

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_1
позивач отримує державну соціальну
допомогу в розмірі 605,70 грн. на інваліда
з дитинства - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Таким чином, судом встановлено, що
малолітня ОСОБА_6 дійсно є інвалідом
дитинства.

Ч. 1 ст. 88 СК України передбачено, що якщо
один із подружжя, в тому числі і
працездатний, проживає з
дитиною-інвалідом, яка не може
обходитися без постійного стороннього
догляду, і опікується нею, він має право
на утримання за умови, що другий з
подружжя може надавати матеріальну
допомогу. Право на утримання триває
протягом всього часу проживання з
дитиною-інвалідом та опікування нею і
не залежить від матеріального
становища того з батьків, з ким вона
проживає.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як
регламентує ч. 3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження того факту, що дитина не
може обходитися без постійного
стороннього догляду.

Відповідно до довідки, наданої
Одеською спеціальною
загальноосвітньою школою-інтернатом №
7 І-ІІ ступенів від 2 квітня 2014 року за №
133, ОСОБА_6 навчається в 2-Б класі
вказаного навчального закладу та
перебуває у закладі з 8.30 до 20.00 щоденно
крім вихідних.

Таким чином, доводи позивача про те, що
вона постійно опікується дитиною, в
зв'язку із чим не має можливості
працювати, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи.

Крім того, як показали свідки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, відповідач проживає однією
сім'єю із ОСОБА_7 та знаходиться на її
утриманні, так як ніде не працює. Крім
того, мати відповідача ОСОБА_8 також
надає матеріальну допомогу тимчасово
непрацюючому відповідачу. Такі
обставини дали можливість суду дійти
до висновку про те, що відповідач не має
можливості надавати матеріальну
допомогу позивачеві.

При таких обставинах, суд першої
інстанції вважав, зщо вимоги позивача в
частині стягнення аліментів на матір,
яка доглядає за дитиною-інвалідом
необґрунтованими та такими, в
задоволенні яких необхідно відмовити.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції, в межах позовних вимог,
повно, всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин та
прийшов до правильного висновку на
підставі наданих та досліджених
доказів, задовольнивши частково
позовні вимоги позивачки.

Тому судова колегія погоджується
з висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи, наданим доказам та
відповідним нормам матеріального і
процесуального права, а суд першої
інстанції правомірно на підставі вимог
закону та на підставі встановлених
обставин справи дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки, відповідно до ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника чи одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено
та підтверджується матеріалами справи,
що відповідач є батьком неповнолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7), яка на час
звернення позивачки з позовом до суду,
проживає з позивачкою (а. с. 10), та
перебуває на її утриманні.

Відповідач постійного місця
роботи та постійного доходу не має, що
вбачається з матеріалів справи та його
заперечення на позов і апеляційної
скарги (а. с. 29-30,50-51,91-92). Докази, які б
підтверджували незадовільний стан
здоров'я відповідача, наявність на його
утриманні дітей, непрацездатних
дружини, батьків в матеріалах справи
відсутні та суду апеляційної інстанції
не надані.

З апеляційної скарги вбачається,
що відповідач має можливість
сплачувати аліменти в розмірі до 500 грн.
на місяць.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що розмір аліментів може бути
визначений у твердій грошовій сумі.

Також судова колегія погоджується з
розміром аліментів визначених судом
першої інстанції з урахуванням
обставин, які враховувалися судом
першої інстанції при визначенні
розміру аліментів, передбачених ст. 182
СК України та доказів наданих
сторонами на підтвердження чи
спростування цих обставин, що не
позбавляє сторони в подальшому
відповідно до ст. 192 СК України при
наявності підстав ставити питання в
судовому порядку про зміну розміру
аліментів.

З доводами апеляційної скарги з
приводу матеріального становища
відповідача, судова колегія не
погоджується.

Оскільки, відповідно до ст. ст. 10, 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Однак, відповідачем не
представлено будь-яких доказів щодо
його тяжкого матеріального стану.

Так відповідач, вказуючи в
апеляційній скарзі, що він ніде не
працює та фактично знаходиться на
утриманні ОСОБА_7, з якою з липня 2013 року
перебуває у незареєстрованому шлюбі,
ніяких доходів не одержує, не надав
суду доказів про перебування його на
обліку як безробітного. Проте,
відповідач в апеляційній скарзі
вказує, що має можливість сплачувати
аліменти в розмірі до 500 грн. на місяць.

Також судова колегія не приймає
до уваги доводи апеляційної скарги
стосовно перебування на утриманні
відповідача неповнолітніх дітей,
оскільки, докази цьому в матеріалах
справи відсутні, до апеляційної скарги
не додані та суду апеляційної
інстанції не надані.

Судова колегія також не приймає
до уваги доводи апеляційної скарги
щодо справедливого та можливого
призначення аліментів в розмірі 1/4
частки всіх видів заробітку
відповідача, оскільки відповідно до
матеріалів справи у відповідача
відсутній регулярний та постійний
дохід.

Інші доводи апеляційної скарги
судова колегія також не приймає до
уваги, оскільки вони стосуються
позовних вимог про стягнення аліментів
на утримання позивачки, яка доглядає за
дитиною-інвалідом, в задоволенні яких
позивачці відмовлено та рішення нею не
оскаржується.

Таким чином, враховуючи
викладене, надані докази, доводи
апеляційної скарги, те що позовні
вимоги задоволені частково, з
урахуванням встановлених обставин
справи, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони не
спростовують висновки суду.

За таких обставин судова
колегія вважає, що апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 необхідно
відхилити, а рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 22.07.2014 року
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 22.07.2014 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на утримання
дитини та стягнення аліментів на матір,
яка доглядає за дитиною-інвалідом -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич