ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/924/14-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача
не з'явилася;

відповідача
не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що спільне життя з відповідачем не
склалося через різні погляди на життя,
відсутності взаєморозуміння в
подружньому житті. Вони не ведуть
спільного господарства та не
підтримують шлюбні стосунки. Подальше
спільне проживання та збереження шлюбу
неможливі.

Ухвалою суду від 03 лютого 2014 року
відкрито провадження у даній справі та
призначено її до розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала і просила їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував та
просив суд надати строк на примирення.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу
України (далі по тексту - СК України) суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» визначено, що проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК
України вжиття судом заходів щодо
примирення подружжя застосовується у
випадку відсутності згоди одного з них
на розірвання шлюбу за ініціативою
однієї зі сторін або суду у формі
відкладення розгляду справи слуханням
та надання сторонам строку на
примирення.

Враховуючи вищезазначене, суд ухвалою
від 20 лютого 2014 року зупинив
провадження у даній цивільній справі
та надав сторонам строк для примирення
до 22 квітня 2014 року.

Ухвалою суду від 05 травня 2014 року
відновлено провадження у даній справі
та призначено її до розгляду.

В судове засідання після відновлення
провадження у справі позивач не
з'явилася, однак надала заяву в якій
позовні вимоги підтримала, просила суд
їх задовольнити та розгляд даної
справи проводити за її відсутністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, однак надав заяву в якій проти
задоволення позову не заперечував,
просив суд шлюб розірвати та розгляд
даної справи проводити за його
відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленим наступні
обставини.

Сторони перебувають в шлюбі з 22 березня
2008 року, який було зареєстровано
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 251. Від
шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про його народження серії
НОМЕР_1.

Судом встановлено, що між подружжям
тривалий період часу виникали
непорозуміння та спільне життя в них не
склалось у зв'язку з різними поглядами
на життя. Вони не ведуть спільного
господарства та не підтримують шлюбні
стосунки.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи встановлені обставини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню, оскільки
збереження шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін та інтересам
дитини.

Крім того, судом встановлено, що спорів
про поділ майна та місце проживання
малолітньої дитини між сторонами на
даний час не існує. Дитина буде
проживати з позивачем.

Судові витрати відповідно до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 21, 24, 110, 111, 112 Сімейного кодексу
України, стст. 88, 208, 214, 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 березня 2008 року
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 251, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.