Справа № 682/202/14-ц
Провадження № 2/682/198/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року

Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Славута
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова
компанія «Інкомстрах», третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача
ОСОБА_3, про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова
компанія «Інкомстрах», третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача
ОСОБА_3, про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою. В
обґрунтування позову вказував, що
13.11.2013 року близько 16 год.30 хв. ОСОБА_2,
керуючи автомобілем марки «Fiat Tipo»
державний номерний знак НОМЕР_3 і
проїжджаючи по автодорозі
Корець-Славута-Антоніни, під час
маневру обгін, не переконався, що це
буде безпечно, не враховуючи дорожню
обстановку, здійснив виїзд на смугу
зустрічного руху, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем марки
«Volkswagen Passat» державний номерний знак
НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1,
внаслідок чого автомобіль «Volkswagen Passat»
отримав механічні пошкодження.
Дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення водієм автомобіля
«Fiat Tipo» ОСОБА_2 вимог п. 10.1. Правил
дорожнього руху. Внаслідок зіткнення
автомобіль позивача «Volkswagen Passat»
отримав значні механічні пошкодження.
Згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження розмір
заподіяного матеріального збитку,
внаслідок пошкодження автомобіля
позивача «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_5
складає 23 881 грн. Крім того, вказує, що
ним понесено ще й інші витрати: 700 грн.
за проведення авто товарознавчого
дослідження; 47,52 грн. за направлення
телеграми-повідомлення. Також позивач
вважає, що неправомірними діями ОСОБА_2
йому спричинено ще й моральну шкоду,
яка виразилася в душевних стражданнях,
переживаннях у зв'язку з пошкодженням
автомобіля. Він залишився без
автомобіля, і тепер йому необхідно
витрачати більше часу, щоб вранці
добратися на роботу в м. Славуту, а
вечором повертатися додому в село, у
нього не має можливості, як раніше
частіше відвідувати своїх стареньких
батьків, які проживають в м. Корець
Рівненської області. Він був змушений
звертатися за допомогою до сторонніх
осіб, щоб вони їздили на оптові бази за
продуктами та іншими товарами для його
сім'ї. Його моральні страждання й
труднощі тривають і зараз, так як він не
має можливості відремонтувати
автомобіль. Моральну шкоду він оцінює у
10 000 грн.

ОСОБА_1 просив стягнути солідарно із
відповідачів ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова
компанія «Інкомстрах» на його користь
24 628, 52 грн. в рахунок відшкодування
майнової шкоди та 10 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, а також
судові витрати.

Позивачем було подано заяву про
збільшення позовних вимог,
обґрунтовану зростанням курсу долара
до національної валюти, де позивач
просив стягнути із відповідачів
ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія
«Інкомстрах» 31 085 грн. матеріальної
шкоди, завданої пошкодженням
автомобіля, 700 грн. за проведення авто
товарознавчого дослідження, 47,52 грн. за
направлення телеграми-повідомлення, а
всього - 31 832,52 грн., а також 10 000 грн.
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали заявлений
позов із викладених у ньому підстав, із
урахуванням вимог заяви про збільшення
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти вимог позову щодо
нього заперечив, оскільки вважає, що
відповідальність перед позивачем
повинна нести ПрАТ «Страхова компанія
« Інкомстрах».

Відповідач ПрАТ «Страхова
компанія «Інкомстрах» про день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином, до суду уповноважений
представник не з'явився.

Третя особа без самостійних вимог
на стороні позивача ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, до суду надіслав заяву із
проханням справу слухати у його
відсутності та вказав, що за
довіреністю він передав усі права на
користування, розпорядження
автомобілем, в тому числі і на
отримання страхової суми за укладеними
договорами страхування для ОСОБА_1

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
знаходить позов таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Судом об'єктивно встановлено, що
постановою Славутського
міськрайонного суду від 04.12.2013 року
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 350 грн. Згідно вказаної
постанови суду 13.11.2013 року близько 16
год.30 хв. ОСОБА_2 керуючи транспортним
засобом марки «Fiat Tipo», державний
номерний знак НОМЕР_3 на автодорозі
Корець-Славута-Антоніни, під час
маневру обгін, не переконався, що це
буде безпечно, не врахував дорожню
обстановку, здійснив виїзд на смугу
зустрічного руху, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем марки
«Volkswagen Passat» державний номерний знак
НОМЕР_5, при цьому обидва транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.
Такими діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1.
Правил дорожнього руху та вчинив
правопорушення, передбачене ст.124
КУпАП.

Згідно матеріалів
адміністративної справи № 682/3751/13-п,
зокрема пояснень відібраних у ОСОБА_2
та ОСОБА_1, схеми дорожньо-транспортної
пригоди, водієм, який керував
автомобілем «Volkswagen Passat» державний
номерний знак НОМЕР_5 був ОСОБА_1 -
позивач у справі.

Згідно протоколу огляду
транспорту від 13.11.2013 року, складеного
інспектором ВДАІ Славутського РВ УМВС
України в Хмельницькій області
Белінським О.М., транспортний засіб
марки Volkswagen, шасі НОМЕР_7, двигун б/н,
державний № НОМЕР_5, що належить ОСОБА_3
був оглянутий у період з 17 год. 20 хв. до 17
год. 40 хв. 13.11.2013 року у присутності двох
понятих, при штучному освітленні. Під
час огляду було виявлено, що
деформовано переднє праве крило, капот,
переднє ліве крило, розбито передня
права блок фара та правий покажчик
повороту передній, передній бампер,
передня декоративна решітка, відбито
дзеркало заднього виду в салоні.

Позивачем ОСОБА_1 було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів із ПрАТ СК «Провідна» про що
свідчить Поліс № АВ /8885726. Даний договір
діяв в період з 17.12.2012 року до 16.12.2013
року.

Відповідачем ОСОБА_2 було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів із ПрАт «Страхова
компанія «Інкомстрах» про що свідчить
Поліс № АС /8915137. Даний договір діє в
період з 03.11.2013 року до 02.11.2014 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу «Fiat» модель Tipo, 1994
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_3, власником його є ОСОБА_2, який і
керував ним на момент вчинення ДТП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу «Volkswagen» модель
Passat 1.8 , 1988 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_6, власником його є ОСОБА_3,
керував автомобілем на момент вчинення
ДТП ОСОБА_1

Згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку, завданого власнику
пошкодженого колісного транспортного
засобу (КТЗ) Volkswagen Passat 1.8 реєстраційний
номер НОМЕР_6 від 23.12.2013 року
матеріальний збиток в результаті
пошкодження при ДТП складає 23 881 грн.

Вартість проведеної експертної
оцінки склала 700 грн., відповідно до
квитанції № 016472 від 18.12.2013 р.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Статтею 61 ЦПК України визначено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу (за винятком
транспортних засобів, щодо яких не
встановлено коригуючий коефіцієнт в
залежності від типу транспортного
засобу) без поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, чинного на території
України, або поліса (сертифіката)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеного в іншій країні з
уповноваженою організацією із
страхування цивільно-правової
відповідальності, з якою МТ СБУ уклало
угоду про взаємне визнання договорів
такого страхування.

Згідно ст. 5 вказаного Закону об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» регламентовано відшкодування
шкоди, заподіяної третій особі та
визначено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана: з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу; з пошкодженням
чи фізичним знищенням доріг, дорожніх
споруд, технічних засобів регулювання
руху; з пошкодженням чи фізичним
знищенням майна потерпілого; з
проведенням робіт, які необхідні для
врятування потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди; з
пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки
потерпілого до відповідного закладу
охорони здоров'я, чи забрудненням
салону цього транспортного засобу; з
евакуацією транспортних засобів з
місця дорожньо-транспортної пригоди (
ст. 28 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України ( ст. 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
ВССУ №4 « Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013, оскільки
відповідно до статті 3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону N 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка.

У разі відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування.

Судом встановлено, та дана обставина не
заперечувалася сторонами, що
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду до ПрАТ «Страхова компанія
«Інкомстрах» водієм ОСОБА_2 було
направлено відповідно до вимог закону.

При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Зважаючи на те, що відповідачем ОСОБА_2,
який був визнаний винним у вчиненні
ДТП, де потерпілим є позивач ОСОБА_1,
застраховано свою цивільно-правову
відповідальність перед третіми
особами та сума страхового
відшкодування знаходиться у межах
визначених полісом страхування ( 50 000
грн.), суд приходить до висновку, що з
ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах»
на користь ОСОБА_1 стягненню підлягає
сума у розмірі 24 581 грн. в рахунок
відшкодування майнової шкоди, яка
складається із вартості матеріального
збитку - 23 881 грн. та вартості послуг
експерта у розмірі 700 грн.

На думку суду необґрунтованою є
вимога позивача про визначення
спричиненої йому майнової шкоди у
розмірі 31 085 грн. із обґрунтуванням її
тією обставиною, що зріс курс гривні
щодо долару США, оскільки експертом
оцінка спричиненого розміру
матеріального збитку визначалася в
грошовій одиниці гривні.

Також не підлягає задоволенню
вимога позивача про стягнення із
відповідачів 47, 52 грн. за направлення
телеграми-повідомлення, оскільки із
наданого фіскального чеку та
повідомлення про вручення телеграми не
слідує, що її відправлення було
здійснено позивачем у зв'язку із
подією ДТП.

Стосовно вимог позивача про
відшкодування йому відповідачами
спричиненої моральної шкоди, яку він
оцінює у 10 000 грн., то до стягнення із
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
підлягає 2 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу
України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує з відповідачів на користь
позивача понесені ним та документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60,61, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.23, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.
3, 5, 21, 22, 28,29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», постановою Пленуму ВССУ №4 «
Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» від 01.03.2013, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова
компанія «Інкомстрах» на користь
ОСОБА_1 24 581 грн. в рахунок відшкодування
майнової шкоди та 245, 81 грн. судових
витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 2 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди та 243, 60 грн. судових
витрат.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Маршал І. М.