У х в а л а

20 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова
В.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

Іваненко
Ю.Г., Колодійчука
В.М.

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до Сумської
державної телерадіокомпанії,
профспілкової організації працівників
Сумської ОДТРК, треті особи: Державний
комітет телебачення і радіомовлення
України, Сумська обласна профспілкова
організація працівників культури,
Центральний комітет профспілки
працівників культури України, про
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі, зміну
формулювання причин та дати
звільнення, внесення змін до трудової
книжки, визнання дій незаконними,
визнання незаконними подання
адміністрації і протоколу засідання
профкому, стягнення невиплаченої
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні і моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 14 березня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 15 травня
2014 року, позов задоволено частково.
Змінено в наказі про звільнення та
трудовій книжці дату звільнення
позивача з 01 липня 2013 року на 02 липня 2013
року та підставу звільнення - з п. 6 ст. 36
КЗпП України на п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України. Стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_3 невиплачену суму
заробітної плати за відпрацьований
робочий день 02 липня 2013 року у розмірі
124,80 грн, середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати за
період з 01 липня 2013 року по день
фактичного розрахунку 04 липня 2013 року у
розмірі 689,07 грн без утримання з цих сум
прибуткового податку й інших
обов'язкових платежів і 500 грн у
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року
у відкритті касаційного провадження
ОСОБА_3 було відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

ОСОБА_3 посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції ст. ст. 116, 117 КЗпП України.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2014
року у справі за позовом про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 серпня 2014 року
у справі за позовом про стягнення
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування
моральної шкоди;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014 року
у справі за позовом про визнання
дійсним припинення трудових відносин,
зміни дати та причин звільнення,
визнання недійсними наказів та їх
скасування, внесення змін у трудову
книжку, стягнення сум та відшкодування
моральної шкоди;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 травня 2014 року
у справі за позовом про поновлення на
роботі, оплату вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди;

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2014
року, 20 серпня 2014 року, 22 січня 2014
року, 28 травня 2014 року на які
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, судом касаційної
інстанції скасовано судові рішення та
справу передано на новий судовий
розгляд.

Як зазначено Верховним Судом України в
постанові від 23 квітня 2014 року в справі
№ 6-30цс14, справа має переглядатись за
всіма доводами заяв, посиланнями на всі
судові рішення щодо неоднакового
застосування норм матеріального права,
які додано до заяви про перегляд,
незалежно від того, висловлена правова
позиція щодо неправильності
застосування норми матеріального
права в судовому рішенні, ухваленому по
суті, чи в ухвалі про передачу справи
касаційним судом на новий розгляд.

Як убачається зі змісту ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2014 року, 20
серпня 2014 року, 22 січня 2014 року, 28 травня
2014 року при постановленні вказаних
ухвал суд касаційної інстанції не
висловлював правову позицію щодо
правильності застосування норм
матеріального права.

Також, на підтвердження своїх
доводів заявник долучив до заяви:

- постанову Верховного Суду України від
02 липня 2014 року у справі за позовом про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні;

- постанову Верховного Суду України від
25 квітня 2012 року у справі за позовом про
визнання незаконним і скасування
наказу про притягнення до
дисциплінарної відповідальності,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди;

- постанову Верховного Суду України від
23 квітня 2014 року у справі за позовом про
поновлення на роботі, оплату
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди;

Як роз'яснено у п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №
11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України, можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V.

Отже, постанови Верховного Суду
України від 02 липня 2014 року, 25 квітня 2012
року, 23 квітня 2014 року не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Також на підтвердження своїх доводів
заявник долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2014 року
у справі за позовом про зобов'язання
вчинити дії, стягнення оплати;

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 квітня 2014 року
у справі за позовом про визнання
незаконними окремих пунктів
розпорядження голови комітету
профспілки, зобов'язання надати
щорічну відпустку, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди;

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
у справі за позовом про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні;

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
у справі за позовом про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні;

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
у справі за позовом про стягнення
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток, компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати;

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
у справі за позовом про стягнення
середнього заробітку за затримку
виплати додаткової допомоги.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту доданих до заяви ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2014 року, 02 квітня 2014
року, 29 січня 2014 року, 16 квітня 2014 року, 25
червня 2014 року, на які посилається
заявник, не вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, оскільки
вищевказані судові рішення касаційної
інстанції ухвалені у справах, де
предмет спору, зміст позовних вимог не
є тотожними та ухвалені у справах за
різних встановлених судами фактичних
обставин, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним
Судом України справи за позовом ОСОБА_3
до Сумської державної
телерадіокомпанії, профспілкової
організації працівників Сумської
ОДТРК, треті особи: Державний комітет
телебачення і радіомовлення України,
Сумська обласна профспілкова
організація працівників культури,
Центральний комітет профспілки
працівників культури України, про
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі, зміну
формулювання причин та дати
звільнення, внесення змін до трудової
книжки, визнання дій незаконними,
визнання незаконними подання
адміністрації і протоколу засідання
профкому, стягнення невиплаченої
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні і моральної шкоди, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
В.М. Коротун

О.В. Попович

Ю.Г. Іваненко

В.М. Колодійчук