Справа № 500/7230/13-ц
Провадження № 2/500/485/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді
Пепеляшкова С.М.

при секретарі - Троїцькій А.В.

за участю сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізмаїл
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/2 частину квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом та просить
визнати за ним право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, мотивуючи
тим, що його мати ОСОБА_4 з 21 жовтня 1980
року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, шлюб
між ними було розірвано рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області 02 червня 2011 року. В
період шлюбу батьками було придбано
квартиру АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу було зареєстровано на
Одеській товарній біржі та квартира
була оформлена на ім'я ОСОБА_5 Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 03 листопада 2010
року даний договір купівлі-продажу
було визнано дійсним. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5 помер, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За життя батько
заповів вищевказану квартиру на ім'я
своєї сестри - відповідачки ОСОБА_2
Вважає, що його мати мала право на 1/2
частину даної квартири, оскільки вона
була придбана у шлюбі, він є єдиним
спадкоємцем за законом після смерті
матері, заповіту вона не залишала, а
тому просить визнати за ним право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити
позов.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
в судовому засіданні фактично позовні
вимоги визнали, не заперечували той
факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбали
квартиру у шлюбі, доказів того, що
квартира була придбана ОСОБА_5 за
власні кошти, у них немає.

Вислухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками позивача
ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим 06
жовтня 1981 року Відділом ЗАЦС м.Ізмаїл.

21 жовтня 1980 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4
уклали шлюб, що підтверджено
відповідним свідоцтвом про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2, виданим 21 жовтня 1980
року міським відділом ЗАЦС м.Ізмаїла.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 02 червня 2011
року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було
розірвано.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 було придбано квартиру АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу було
зареєстровано на Одеській товарній
біржі та рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду від 03 листопада 2010
року даний договір купівлі-продажу
було визнано дійсним та визнано за
ОСОБА_5 право власності на квартиру
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що
підтверджено відповідним свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_3, виданим 12
червня 2012 року Відділом ДРАЦС
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області.
Після його смерті відкрилася спадщина
на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту від 25 серпня 2010
року, посвідченого приватним
нотаріусом Ізмаїльського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за
№ 3139, ОСОБА_5 заповідав усе своє майно,
де б воно не було та з чого б воно не
складалося, і взагалі все те, що йому
належатиме на день смерті і на що він
матиме право - ОСОБА_2.

25 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з заявою про визнання за нею права
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що дана
квартира була придбана під час шлюбу, а
тому є спільною сумісною власністю
подружжя.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку.

У відповідності зі ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Зважаючи на те, що квартира була
придбана ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в шлюбі, вона
відповідно до ч.1 ст.60 СК України
належить їм на праві спільної сумісної
власності, та виходячи з презумпції
рівності часток дружини та чоловіка в
майні, набутому за час шлюбу, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 належало по 1/2 частині даної
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджено свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4, виданим Відділом ДРАЦС
реєстраційної служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

ОСОБА_4 заповіту не залишила, а тому
спадкування згідно зі ст.1223 ЦК України
здійснюється за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1258 спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово.

Частиною першою ст. 1261 ЦК України
передбачено, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1, який ухвалою суду від 21
жовтня 2014 року був залучений до участі
у справі в якості правонаступника
померлої ОСОБА_4, є сином померлої
ОСОБА_4. Інші спадкоємці за законом
першої черги відсутні, що вбачається з
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру № 37517501 від 30 травня 2014 року,
наданої приватним нотаріусом ОСОБА_7

Позивач як спадкоємець за законом
першої черги на момент смерті ОСОБА_4
був зареєстрований та постійно
проживав з останньою за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджено даними
громадянського паспорту позивача
серії НОМЕР_5, також позивач в
передбачений законом строк 30 травня 2014
року звернувся до приватного нотаріусу
Ізмаїльського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_7 з
заявою про прийняття спадщини.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 № 297/02-14
від 19 серпня 2014 року позивачеві було
повідомлено про неможливість видати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на майно, яке залишилося після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, так
як відсутні право встановлювальні
документи на майно.

Враховуючи вищезазначене, та те, що
спірна квартира була придбана в шлюбі,
та відповідно до ч.1 ст.60 СК України
належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві
спільної сумісної власності, та
виходячи з презумпції рівності часток
дружини та чоловіка в майні, набутому
за час шлюбу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належало
по 1/2 частині даної квартири, позивачка
ОСОБА_4 в межах строку позовної
давності звернулася до суду з позовом
щодо визнання за нею права власності на
1/2 частину квартири, заповіту ОСОБА_4 не
залишала, правонаступник позивачки
ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої
черги після смерті ОСОБА_4, в
передбачений законом шестимісячний
строк звернувся з заявою про прийняття
спадщини, до того ж був зареєстрований
та спільно проживав зі спадкодавцем на
момент її смерті, а тому суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, ст.60,70 СК
України, ст.ст. 1222,1223,1258, 1261,1268 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на 1/2 частину квартири -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.М.Пепеляшков