Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1764/14
Головуючий у 1 інстанції: Гавілей
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Токмацького районного суду
Запорізької області від 26 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ
«СК «Оранта-Січ», ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «СК «Оранта-Січ»,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, який в ході
судового розгляду уточнив.

У позові зазначалось, що 01.08.2013 року о 13
год. на 119 км + 50 м автодороги
Енергодар-Бердянськ ОСОБА_4, керуючи
автомобілем АЗЛК-2141 державний номер
НОМЕР_3, виконуючи поворот ліворуч поза
перехрестям, не надав перевагу в русі
автомобілю DAEWOO LANOS, державний номер
НОМЕР_2, який рухався у зустрічному
напрямку, внаслідок чого скоїв
зіткнення з ним.

15.08.2013 року Токмацьким районним судом
винесено постанову, якою ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130
КпАП.

Автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер
НОМЕР_2, який належить позивачу, отримав
в результаті ДТП 01.08.2013 року механічні
пошкодження, а саме: було деформовано
праве крило, капот, розбито праву фару,
пошкоджено лакофарбове покриття
переднього бамперу.

Відповідно до звіту №4/132/13 від 03.08.2013
року вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля DAEWOO LANOS,
державний номер НОМЕР_2 складає 11856,81
грн.

Вартість послуг експерта склала 600 грн.
Договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу ОСОБА_4
не надав. В результаті ДТП позивач
також зазнав моральної шкоди, яка
полягала у душевних стражданнях,
неможливістю використання автомобіля
за його призначенням, яку позивач
оцінив у 5000 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідачів матеріальні збитки у
розмірі 11856,81 грн., витрати на
проведення авто-товарознавчої
експертизи, моральну шкоду у розмірі 5000
грн. та судові витрати.

Рішенням Токмацького районного суду
Запорізької області від 26 лютого 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ
«СК «Оранта-Січ», ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі про
відшкодування збитків відповідачами
по справі солідарно.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2013 року о 13
год. на 119 км + 50 м автодороги
Енергодар-Бердянськ ОСОБА_4, керуючи
автомобілем АЗЛК-2141 державний номер
НОМЕР_3, виконуючи поворот ліворуч поза
перехрестям, не надав перевагу в русі
автомобілю DAEWOO LANOS, державний номер
НОМЕР_2, який рухався у зустрічному
напрямку, внаслідок чого скоїв
зіткнення з ним.

Автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер
НОМЕР_2, який належить позивачу, отримав
в результаті ДТП 01.08.2013 року механічні
пошкодження, а саме: було деформовано
праве крило, капот, розбито праву фару,
пошкоджено лакофарбове покриття
переднього бамперу.

Відповідно до звіту №4/132/13 від 03.08.2013
року вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля DAEWOO LANOS,
державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 складає
11856,81 грн. Вартість послуг експерта
склала 600 грн.

Постановою Токмацького районного суду
від 15.08.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні правопорушень, передбачених
ст.ст. 124, 130 КпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
громадських робіт на строк п'ятдесят
годин.

Цивільно-правова
відповідальність володільця
транспортного засобу АЗЛК-2141 державний
номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована в ПАТ «СК «Оранта-Січ», що
підтверджується полісом №АЕ/0144215 від
24.12.2012 року. Проте, відповідач не
повідомив про ці обставини позивача,
тому він не звертався до ПАТ «СК
«Оранта-Січ» з письмовою заявою про
страховий випадок, ні відразу після
ДТП, ні протягом трьох днів, ні після
цього.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що позивачем
не заявлені позовні вимоги про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди до ОСОБА_4, позивач не
змінював свої позовні вимоги під час
розгляду справи по суті, суд
позбавлений можливості вийти за межі
пред'явленого позову, а часткове
визнання ОСОБА_4 позовних вимог суд
відхиляє як таке, що суперечить закону.

Проте, погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він не
відповідає матеріалам справи та нормам
матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 14
жовтня 2013 року позивач звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою цього суду від 09 грудня 2013 року
залучено до участі в справі в якості
співвідповідачка ПАТ «СК «Оранта-Січ».
20 грудня 2013 року не змінюючи свої
первісні позовні вимоги, заявлені до
ОСОБА_4, та не відмовившись від них,
позивач подав уточнену позовну заяву
до ПАТ «СК «Оранта-Січ» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Під час розгляду справи по суті, 07.02.2014
року позивач уточнив позовні вимоги та
просив визнати ОСОБА_4 відповідачем по
справі.

Проте, суд на зазначені обставини
не звернув уваги та необґрунтовано
дійшов до висновку про те, що позивачем
не заявлені позовні вимоги до ОСОБА_4

Колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду про те, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та те, що підставою
проведення ПАТ «СК «Оранта-Січ»
регламентної виплати є дотримання
потерпілою особою чинного
законодавства, зокрема цього Закону.

Із матеріалів справи
вбачається, що позивач звернувся до ПАТ
«СК «Оранта-Січ» з заявою про виплату
страхового відшкодування 10.12.2013 року,
тобто, через чотири місяця після
дорожньо-транспортної пригоди. Як
встановлено у судовому засіданні суду
першої та апеляційної інстанції з
пояснень позивача та його
представника, в жовтні 2013 року
позивачем було відремонтовано
належний йому автомобіль DAEWOO LANOS,
державний номер НОМЕР_2. Позивач не
залишив автомобіль у такому стані, в
якому він знаходився після ДТП,
відремонтувавши його, та не повідомив
представників ПАТ «СК «Оранта- Січ» про
проведення огляду пошкодженого
автомобіля.

Оскільки позивач не виконав
вимоги Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», хоча і з
поважних причин (його не було
повідомлено відповідачем про
наявність страхового полюсу), щодо
своєчасного повідомлення страховика
про дорожньо-транспортну пригоду та не
вчинив дій на зберігання пошкодженого
майна (транспортного засобу) у такому
стані, в якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт), а відремонтував
його, що, на думку суду, призвело до
неможливості страховиком встановити
розмір заподіяної шкоди, тому позовні
вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «СК «Оранта-Січ»
не підлягають задоволенню. Також,
законодавством не передбачено
солідарне стягнення з відповідачів
матеріальної шкоди з таких
правовідносин.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в пункті 16 своєї постанови «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №
4 питання про відшкодування шкоди
самою особою, відповідальність якої
застрахована, вирішується залежно від
висловленої нею згоди на таке
відшкодування та виконання чи
невиконання нею передбаченого статтею
33 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» № 1961-IV обов'язку
щодо письмового надання страховику, з
яким укладено відповідний договір (у
передбачених випадках Моторному
(транспортному) страховому бюро
України, далі - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.
У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

Отже, питання про відшкодування
шкоди самою особою, відповідальність
якої застрахована, вирішується залежно
від висловленої нею згоди на таке
відшкодування.

15.08.2013 року ОСОБА_4 склав заяву,
посвідчену приватним нотаріусом
Токмацького міського нотаріального
округу Запорізької області, за якою
погодився сплатити позивачу
матеріальні збитки в результаті ДТП у
сумі 8300,00 грн. у строк до 30.09.2013 року, але
зазначене не виконав.

В судовому засіданні суду
першої інстанції 17.02.2014 року відповідач
ОСОБА_4 не заперечував своєї вини в цій
дорожньо-транспортній пригоді,
зазначив, що не повідомляв ПАТ «СК
«Оранта-Січ» про настання страхового
випадку. З наданою позивачем оцінкою
розміру заподіяних збитків не
погодився, вважав, що до цього ДТП
автомобіль в іншому ДТП зазнав ще інші
ушкодження, але підтверджень цьому
суду не надав.

В засіданні апеляційного суду
позивач та його представник пояснили,
що на підтвердження дійсних витрат на
ремонт пошкодженого автомобіля
позивача вони надали копії накладних
на покупку запасних частин для ремонту
автомобіля : №UH1 090002310 від 14.08.2013 року на
суму 4066 грн. та № UH1 090002311 від 14.08.2013 року
на суму 1902 грн. інші витрати на
проведення робіт по ремонту автомобіля
підтвердити не можуть.

Відповідно до положень ст. 1192 ЦК
України розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що фактичний розмір
шкоди, яку зазнав позивач,
підтверджений наданими суду
апеляційної інстанції оригіналами
зазначених накладних - №UH1 090002310 від
14.08.2013 року на суму 4066 грн. та № UH1 090002311
від 14.08.2013 року на суму 1902 грн., а всього
матеріальна шкода складає 5968грн., яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів ( п.2 ч.2 ст.23 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до п. 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року (далі -
Постанова) суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Згідно з роз'ясненнями,
викладеними у пункті 9 вказаної
Постанови розмір відшкодування
моральної шкоди повинен визначатися
судом залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
повинен наводити в рішенні відповідні
мотиви.

З урахуванням конкретних обставин
даної справи, оскільки
дорожньо-транспортна пригода
відбулася з вини відповідача, який
керував автомобілем в нетверезому
стані та спричинив технічні
пошкодження автомобілю позивача,
ОСОБА_3 були спричинені моральні
страждання, а саме: він втратив
можливість користуватися власним
транспортом, що створило незручності
та клопіт для нього та членів його
родини, було порушено його звичний ритм
життя, із-за байдужості відповідача до
відшкодування матеріальної шкоди він
вимушений був за свої кошти
відремонтувати автомобіль.

Колегія суддів, вважає, що належним
розміром відшкодування моральної
шкоди позивачеві та достатньою
сатисфакцією зазнаних ним моральних
страждань має бути 1 000 гривень, які
підлягають стягненню на його користь.
Такий розмір моральної шкоди буде
відповідати обставинам справи,
характеру і глибині моральних
страждань позивача внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
відповідати засадам розумності,
виваженості та справедливості.

Також колегія суддів вважає, що на
підставі ст. 79 ЦПК України підлягають
стягненню з відповідача на корить
позивача витрати на проведення
автотехнічної експертизи в розмірі 600
грн. та судовий збір в розмірі 229грн.
40коп.

З огляду на викладене, рішення суду на
підставі п.3, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог та
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 5968 грн.,
вартість послуг експерта в розмірі 600
грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та
судовий збір в розмірі 229грн.40коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 26 лютого 2014
року у цій справі скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 5968 грн.,
вартість послуг експерта в розмірі 600
грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та
судовий збір в розмірі 229грн.40коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: