ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-144/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Скирута К.В., Брагар
О.В., Єфремову В.В., Кругляк О.В.,
Степанишиній (Цвігун) Г.А., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особи - ОСОБА_4,
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк», Публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк», Орган опіки та
піклування Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації про
поділ спільного майна подружжя,
стягнення суми,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
3 особи - ОСОБА_4, Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк», Публічне
акціонерне товариство «ВТБ Банк»,
Орган опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про поділ спільного
майна подружжя, стягнення суми та
визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, 3 особи - ОСОБА_4, ПАТ
«Альфа-Банк», ПАТ «ВТБ Банк», Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про поділ спільного
майна подружжя, стягнення суми.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
27.10.1995 року; рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 18.05.2010 року
шлюб між ними було розірвано; від шлюбу
вони мають неповнолітню дитину - сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу сторонами було набуто
майно, що належить їм на праві спільної
сумісної власності: трикімнатна
квартира АДРЕСА_1, придбана на підставі
договору про участь у Фонді
фінансування будівництва №53957 від
02.06.2007 року, зареєстрована на ім»я
ОСОБА_3; квартира була придбана за
спільні кошти подружжя (сторін), а також
за грошові кошти отриманого у ПАТ «АКБ
«Аркада» кредиту в сумі 183509,00 грн.
(еквівалент 36338,56 доларів США станом на
день отримання кредиту) на ім»я ОСОБА_3 -
за договором про іпотечний кредит №53957
від 02.10.2007 року, із встановленим
терміном повернення кредитних коштів
згідно умов договору до 01.11.2027 року;
легковий автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1;
автомобіль було придбано на ім»я
ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу
від 20.12.2007 року - за рахунок кредиту у
ПАТ «Альфа-Банк» згідно кредитного
договору №700002878 від 26.12.2007 року в
розмірі 8980,90 доларів США, строк
повернення кредитних коштів до 27.12.2012
року, автомобіль знаходиться у
користуванні ОСОБА_3

Крім того, згідно кредитного договору
№SME 0016132 від 29.07.2008 року для здійснення
ремонту у спільній квартирі №АДРЕСА_1
ОСОБА_2 (позивачкою) було отримано
валютну суму кредиту у ПАТ «Альфа-Банк»
в розмірі 20000,00 доларів США; зазначені
кошти були витрачені для здійснення
ремонту, купівлю меблів, строк
повернення кредиту - до 25.07.2011 року; під
час шлюбу сторонами спільно було
сплачено по зазначеному кредиту 16065,00
доларів США.

30.05.2007 року сторонам (подружжю) була
надана позика ОСОБА_6 у розмірі 7500,00
доларів США згідно розписки; за спільні
кошти подружжя (сторін) було повернено
лише 1500,00 доларів США.

Оскільки сторонами не досягнуто згоди
щодо поділу спільного майна, у зв»язку
із розірванням шлюбу та припиненням
ведення спільного господарства
подружжям з вересня 2009 року, тому
позивачка (ОСОБА_2) вимушена була
звернутися до суду з даним позовом та
просить суд (в редакції уточнених
позовних вимог від 20.06.2014 року)
постановити рішення, яким: поділити
майно подружжя, згідно якого -

-ОСОБА_2 виділити та визнати за нею
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1;

- Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в розмірі 104389,24
грн. (еквівалент 8809,31 доларів США,
згідно курсу НБУ станом на 19.06.2014 року
11,849877 грн. за 1 долар США) - за сплату
заборгованості власними коштами по
валютному кредитному договору №SME 0016132
від 29.07.2008 року (на суму 20000,00 доларів
США), що підлягала погашенню після
припинення ведення спільного
господарства, тобто з вересня 2009 року, і
дорівнює 50% від загальної суми
виплаченої самостійно позивачкою у
розмірі 17618,62 доларів США;

- Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в розмірі 35549,63
грн., що відповідає 3000,00 доларів США (по
курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877
грн. за 1 долар США) для погашення боргу
по розписці ОСОБА_6 від 30.05.2007 року, що
дорівнює 50% від суми загальної
заборгованості в розмірі 6000,00 доларів
США;

- Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в розмірі 23943,74
грн., що відповідає 2020,59 доларів США (по
курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877
грн. за 1 долар США) і дорівнює 50%
грошових коштів, сплачених в період
шлюбу та ведення спільного
господарства, по кредитному договору
№700002878 від 26.12.2007 року для придбання
легкового автомобіля ВАЗ-211540, 2007 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1;

- Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ?
частину платежів за комунальні послуги
в розмірі 3248,28 грн., які було сплачено
одноосібно ОСОБА_2 за спільну квартиру
АДРЕСА_1;

- ОСОБА_3 - виділити та визнати за ним
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1;

- Визнати за ОСОБА_3 право власності на
легковий автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1, вартістю
8980,90 доларів США;

- Зобов»язати ПАТ «ВТБ Банк», який з
21.03.2011 року є правонаступником ПАТ АКБ
«Аркада» згідно Договору факторингу
№1/2011 та №2/2011 від 21.03.2011 року, укласти
кредитні договори на ім»я ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в рівних частинах на
непогашений залишок 124500,00 грн. сплати
вартостя квартири за адресою АДРЕСА_1, з
відповідними відсотками за надання
кредиту, на умовах, викладених в
основному кредитному договорі №53957 від
02.10.2007 року.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2, 3 особи - ОСОБА_4, ПАТ
«Альфа-Банк», ПАТ «ВТБ Банк», Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про поділ спільного
майна подружжя, стягнення суми та
визнання угоди недійсною.

Позивач ОСОБА_3 зазначав, що за час
шлюбу з ОСОБА_2 за спільні кошти було
придбано: трикімнатна квартира за
адресою АДРЕСА_1, вартістю 835523,35 грн. -
шляхом участі у Фонді фінансування
будівництва, про що отримано свідоцтво
про право власності від 16.07.2008 року на
його ім»я; автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, номерний
знак НОМЕР_1, вартістю 8980,90 доларів США,
який зареєстровано на його ім»я;
автомобіль ГАЗ-2705, номерний знак
НОМЕР_3, який придбано на ім»я ОСОБА_2,
вартістю 72000,00 грн.; грошові кошти в сумі
1007,03 доларів США, які обліковувались на
депозитному рахунку в ПАТ «Альфа-Банк»
згідно договору №ДФЛ-081196/38 від 24.02.2009
року на ім»я ОСОБА_2

Для придбання квартири №АДРЕСА_1 ним
було укладено з ПАТ «АКБ Аркада»
кредитний договір №53957 від 02.10.2007 року,
згідно якого він отримав кредитні
кошти в сумі 183509,71 грн. для участі у
Фонді фінансування будівництва, на
строк до 01.11.2027 року, у зв»язку з чим
зазначена

квартира є предметом договору іпотеки
№53957 від 02.10.2007 року; 21.03.2011 року на
підставі договору факторингу №1/2011 ПАТ
«АКБ Аркада» відступило ПАТ «ВТБ Банк»
право вимоги за вказаними договорами,
тому в нього (ОСОБА_3) виникли
зобов»язання щодо повернення
кредитних коштів за квартиру перед ПАТ
«ВТБ Банк».

Квартира №АДРЕСА_1 була придбана за
рахунок спільних коштів подружжя у
розмірі 625013,64 грн., та кредитних коштів
в розмірі 183509,71 грн. - згідно кредитного
договору №53957 від 02.10.2007 року; для
придбання квартири позивачем (ОСОБА_3)
також було укладено договір позики з
ОСОБА_4 (матір»ю, 3 особа) на суму 110000,00
грн., які були використані на придбання
квартири та повернуті ним особисто у
повному обсязі.

Спільний автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1 також
було придбано за кредитні кошти, які
отримані в ПАТ «Альфа-Банк» згідно
кредитного договору №700002878 від 26.12.2007
року, укладеного на його ім»я,
відповідно до якого сума кредиту для
придбання транспортного засобу
становить 8980,90 доларів США, які він був
зобов»язаний повернути в строк до
27.12.2012 року.

Після припинення шлюбних відносин
(вересень 2009 року) ОСОБА_2 грошових
коштів на оплату кредиту за автомобіль
ВАЗ-211540 не вносила, а позивачем (ОСОБА_3)
було сплачено одноособово по
кредитному договору №700002878 від 26.12.2007
року 7877,84 доларів США.

Відповідачка ОСОБА_2 отримувала кредит
у розмірі 20000,00 доларів США на підставі
кредитного договору №SME 0016132 від 29.07.2008
року для розвитку свого бізнесу,
оскільки займалась підприємницькою
діяльністю, а не на потреби сім»ї.

Автомобіль ГАЗ-2705, номерний знак НОМЕР_3
був придбаний за спільні кошти
подружжя та зареєстрований на ім»я
ОСОБА_2 10.10.2008 року, але 02.04.2011 року
відповідачкою цей автомобіль було
знято з реєстраційного обліку та
продано без його (ОСОБА_3) згоди, а
отримані кошти в сумі 60066,00 грн. вона
використала не в інтересах сім»ї.

Грошові кошти на депозитному рахунку в
ПАТ «Альфа-Банк» згідно договору
№ДФЛ-081196/38 від 24.02.2009 року на ім»я
ОСОБА_2 в сумі 1007,03 доларів США також
були використані нею не в інтересах
сім»ї, тому підлягають поділу;
існування розписки від 30.05.2012 року на
суму 7500,00 доларів США та факт отримання
зазначеної суми від ОСОБА_6 він (ОСОБА_3)
категорично заперечує, оскільки такого
боргу не існувало, а сама розписка є
нікчемним правочином.

В період перебування в зареєстрованому
шлюбі ОСОБА_2 (відповідачка) була
зареєстрована як фізична
особа-підприємець; стартовий капітал
для початку бізнесу був узятий із
спільних коштів подружжя, тому він
(ОСОБА_3) має право на ? частину
одержаних доходів від цієї діяльності.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 на момент
пред»явлення первісного позову
фактично приховала частину спільного
майна від розподілу; сплачена частка у
вартості квартири №АДРЕСА_1, що
належить йому (ОСОБА_3) є більшою, ніж
частка ОСОБА_2, і становить 55% вартості
квартири, тому позивач по зустрічному
позову (ОСОБА_3) просив (в редакції
уточнених позовних вимог від 22.05.2014
року) збільшити його частку у квартирі
№АДРЕСА_1 та постановити рішення, яким
поділити майно подружжя, згідно якого -

- Виділити ОСОБА_3 та визнати за ним
право власності на ? частини квартири
АДРЕСА_1; та ? частину автомобіля
ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номер кузова
НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1;

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за сплачені кошти
по кредитному договору №700002878 від
26.12.2007 року в розмірі 4041,19 доларів США,
що в еквіваленті (1 долар США дорівнює
11,723210 грн.) становить 47371,44 грн., за
придбання автомобіля ВАЗ-211540, 2007 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1;

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію в розмірі 503,50
доларів США, що в еквіваленті (1 долар
США дорівнює 11,723210 грн.) становить 5902,63
грн. - за грошовий вклад згідно договору
№ДФЛ-081196/38 від 24.02.2009 року;

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за автомобіль ГАЗ
2705 номерний знак НОМЕР_3 в розмірі (60066,00
: 2) = 30033,00 грн.;

- Виділити ОСОБА_2 та визнати за нею
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1; та на ? частину автомобіля
ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номер кузова
НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1;

- Вважати ОСОБА_2 зобов»язаною за
борговими зобов»язаннями перед ПАТ
«ВТБ Банк», які виникають з кредитного
договору №53957 від 02.10.2007 року в сумі
кредиту 183509,71 грн., відповідно до
набутої частки квартири АДРЕСА_1 або
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
частку залишку по кредитному договору
№53957 від 02.10.2007 року в сумі 124500,00 грн. по
тілу кредиту та 181281,98 грн. по процентам,
із розрахунку відповідно до розміру
присудженої частки у праві власності
на квартиру №АДРЕСА_1;

- Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ?
частину доходів від підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5,
розрахунковий рахунок НОМЕР_7 та НОМЕР_8
в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 321842);

- Визнати недійсною з моменту укладення
розписку про отримання грошових коштів
від ОСОБА_6 від 30.05.2007 року; в іншій
частині позовних вимог ОСОБА_2 за
первісним позовом ОСОБА_3 просив
відмовити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та її представник ОСОБА_8, позивач
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9
уточнені (збільшені) позовні вимоги
підтримали, просили свої позовні
вимоги задовольнити, а в задоволенні
відповідно зустрічних вимог відмовити.

В судове засідання 3 особи - ОСОБА_4,
представники ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «ВТБ
Банк», Органу опіки та піклування
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації - не з»явились,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином; до
матеріалів справи представником ПАТ
«ВТБ Банк» надані письмові
заперечення, згідно яких ПАТ «ВТБ Банк»
просить відмовити в задоволенні вимог
позивачів щодо укладення кредитних
договорів на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
частині непогашеного залишку кредиту,
з відповідними відсотками на умовах,
викладених в основному кредитному
договорі №53957 від 02.10.2007 року (а.с.163-164
т.2, 84-86 т.3); представником Органу опіки
та піклування Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації в особі
Служби у справах дітей до матеріалів
справи надано заяву про розгляд справи
за відсутності представника Служби та
постановлення судового рішення згідно
чинного законодавства, з максимальним
врахуванням інтересів неповнолітньої
дитини (а.с.178 т.2).

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення сторін та їхніх
представників, допитавши свідка
ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (сторони) перебували в
зареєстрованому шлюбі з 27.10.1995 року
(а.с.24 т.1); рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 18.05.2010 року
шлюб між сторонами було розірвано
(а.с.52-53 т.2); від шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25 т.1).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 18.05.2010 року про розірвання
шлюбу судом було встановлено факт
припинення шлюбних відносин подружжям
(сторонами) та ведення ними спільного
господарства - з вересня 2009 року (а.с.52
т.2).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.68, 69 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу. Дружина та чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу
майна, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може

відступити від засади рівності часток
подружжя за обставин, що мають істотне
значення. Майно, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Згідно ч.7 ст.57 СК України, якщо у
придбання майна вкладені крім спільних
коштів і кошти, що належали одному з
подружжя, то частка у цьому майні,
відповідно до розміру внеску, є його
особистою приватною власністю.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право власності від 16.07.2008 року,
виданого на підставі Наказу Головного
управління житлового забезпечення
КМДА від 07.07.2008 року №1143-С/КІ, квартира
АДРЕСА_1 зареєстрована на ім»я ОСОБА_3,
дата реєстрації у БТІ м. Києва 24.07.2008
року; квартира є трикімнатною, жилою
площею 56,30 кв. м, загальною площею 95,60 кв.
м (а.с.7-8, 22 т.1).

Згідно довідки форми №3 ТОВ «Фірма
«Компас», в квартирі №АДРЕСА_1
зареєстровані три особи - сторони
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітній син
ОСОБА_5 - з лютого 2009 року (а.с.160 т.1).

Згідно договору про іпотечний кредит
№53957 від 02.10.2007 року, ОСОБА_3 отримав від
АКБ «Аркада» кредитні кошти у сумі
183509,71 грн. для участі у Фонді
фінансування будівництва з метою
інвестування в житлове будівництво
згідно Договору про участь у Фонді
фінансування будівництва №53957 від 02.2007
року на строк до 01.11.2027 року (а.с.14-20 т.1).

Згідно іпотечного договору №53957 від
02.10.2007 року ОСОБА_3 майнові права на
квартиру та сама квартира АДРЕСА_1
(предмет іпотеки) були передані Банку -
на забезпечення виконання основного
зобов»язання щодо повернення суми
кредиту у розмірі 183509,71 грн. по договору
про іпотечний кредит №53957 від 02.10.2007
року (а.с.9-12 т.1).

Згідно акту прийому-передачі квартири
інвестору від 24.06.2008 року на ім»я ОСОБА_3
- загальна дійсна вартість квартири
№АДРЕСА_1 становила 835523,35 грн. (а.с.21 т.1).

21.03.2011 року на підставі договору
факторингу №1/2011 та Договору
відступлення прав за іпотечним
договором №2/2011 ПАТ «АКБ Аркада»
відступило ПАТ «ВТБ Банк» право вимоги
за договором про іпотечний кредит №53957
від 02.10.2007 року та іпотечним договором
№53957 від 02.10.2007 року (а.с.225-227 т.1, 3-17 т.2).

Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи і не заперечуються
сторонами.

Ствердження ОСОБА_3 про те, що згідно
договору позики від 01.06.2007 року він
особисто отримав в борг від ОСОБА_4
(матері - 3 особи) грошову суму 110000,00 грн.
(а.с.241-242 т.1), яка була використана на
оплату квартири №АДРЕСА_1, і зазначену
суму боргу він повертав ОСОБА_4 згідно
розписок від 22.10.2009 року на суму 20000,00
грн., від 10.03.2010 року на суму 18000,00 грн.,
від 11.03.2011 року на суму 25000,00 грн., від
29.03.2011 року на суму 20000,00 грн., від 29.11.2011
року на суму 27000,00 грн. (а.с.247-251 т.2) -
після припинення ведення спільного
господарства з ОСОБА_2, тому на
зазначену суму збільшується його
частка по квартирі №АДРЕСА_1, судом не
приймаються, оскільки дані обставини
заперечуються ОСОБА_2, фактично не
підтверджені 3-ою особою ОСОБА_4, а
зазначені договір та розписки,
складені у простій письмовій формі, без
зазначення цільового призначення та
використання коштів, складені
заінтересованими особами, за
встановлених обставин, суд вважає не є
достатніми доказами на підтвердження
зазначених обставин.

В своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначав, що
квартира №АДРЕСА_1 була придбана за
рахунок спільних коштів подружжя у
розмірі 625013,64 грн. та кредитних коштів в
розмірі 183509,71 грн., що становить
загальну суму 808523,35 грн. (при загальній
вартості квартири 835523,35 грн. (а.с.21 т.1).

Виходячи з вимог ОСОБА_3, він не
заперечує про те, що з моменту
припинення ведення спільного
господарства з ОСОБА_2 (вересень 2009
року) та почергового погашення кредиту
по квартирі №АДРЕСА_1 сторонами у
наступні періоди, станом на жовтень 2012
року - залишок заборгованості по
кредиту №53957 від 02.10.2007 року становив
124500,00 грн. (а.с.237 т.2, 215 т.3).

Таким чином, за встановлених обставин,
суд приходить до висновку про те, що
квартира АДРЕСА_1 відповідно до
положень ст.60, 61, 63, 69, 70 СК України є
спільною сумісною власністю подружжя -
сторін, при цьому, в порядку поділу
спільного майна частки подружжя у
спільній сумісній власності є рівними
(ч.3 ст.368, ч.1 ст.357 ЦК України, ст.70 СК
України); тобто позовні вимоги ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 в частині

поділу квартири №АДРЕСА_1 підлягають
задоволенню частково - шляхом визнання
права власності за кожним з подружжя на
? частину квартири АДРЕСА_1, із
стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ?
частини від суми залишку несплаченого
кредиту по квартири - в сумі (124500,00 :2) =
62250,00 грн., а в задоволенні вимог ОСОБА_3
в частині збільшення його частки у
квартирі до ? частин, а також вимоги
«вважати ОСОБА_2 зобов»язаною за
борговими зобов»язаннями перед ПАТ
«ВТБ Банк», які виникають з кредитного
договору №53957 від 02.10.2007 року в сумі
кредиту 183509,71 грн., відповідно до
набутої частки квартири АДРЕСА_1» має
бути відмовлено, як заявлених без
достатніх підстав, не доведених в
судовому засіданні та з урахуванням
заперечень 3-ої особи - ПАТ «ВТБ Банк»,
тощо.

Сторонами не заперечується факт
придбання під час шлюбу за кредитні
кошти в сумі 8980,90 доларів США, які були
отримані в ПАТ «Альфа-Банк» згідно
кредитного договору №700002878 від 26.12.2007
року на ім»я ОСОБА_3, автомобіля ВАЗ-211540,
2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2,
номерний знак НОМЕР_1, який
зареєстрований на ім»я ОСОБА_3 (а.с.13, 23
т.1); відповідно до зазначеного
кредитного договору строк повернення
кредитних коштів 27.12.2012 року.

Як стверджує ОСОБА_3, автомобіль
ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак
НОМЕР_1 на даний час знаходиться в його
користуванні; після припинення шлюбних
відносин (вересень 2009 року) ОСОБА_2
грошових коштів на оплату кредиту за
автомобіль ВАЗ-211540 не вносила.

Як вбачається з довідки про рух коштів
по сплаті кредиту за договором №700002878
від 26.12.2007 року на ім»я ОСОБА_3, станом на
вересень (включно) 2009 року подружжям
(сторонами) було сплачено спільних
коштів 35222,18 грн. (а.с.89 т.1), тобто частка
кожного становить (35222,18 : 2) = 17611,09 грн.;
даний факт не заперечується сторонами.

Враховуючи встановлені обставини, суд
приходить до висновку про те, що в
порядку поділу спільного майна
подружжя право власності на автомобіль
ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак
НОМЕР_1 має бути визнано за ОСОБА_3, а з
нього підлягає стягненню на користь
ОСОБА_2 грошова компенсація у розмірі
17611,09 грн.; таким чином вимога ОСОБА_3
щодо поділу автомобіля ВАЗ-211540 шляхом
визнання за кожною із сторін права
власності на ? частину зазначеного
автомобіля та стягнення на його
користь з ОСОБА_2 грошової компенсації
за сплачені кошти по кредитному
договору №700002878 від 26.12.2007 року в
розмірі 4041,19 доларів США, що в
еквіваленті (1 долар США дорівнює 11,723210
грн.) становить 47371,44 грн. - задоволенню
не підлягають.

ОСОБА_2 не заперечує факт внесення під
час шлюбу сторін за договором
банківського вкладу №ДФЛ-081196/38 від
24.02.2009 року на її ім»я грошових коштів в
сумі 836,18 доларів США (а.с.46 т.3, 223 т.2), які
є спільними коштами подружжя; згідно
наданої виписки по рахунку ОСОБА_2
отримала зазначену суму - 836,18 доларів
США 03.12.2010 року (а.с.51 т.3); як стверджує
ОСОБА_2 зазначена сума не була нею
використана в інтересах сім»ї сторін, у
зв»язку з чим вона фактично не
заперечує проти задоволення вимоги
ОСОБА_3 в частині стягнення з неї на
користь останнього ? частини
зазначеної суми; тому з ОСОБА_2 підлягає
стягненню на користь ОСОБА_3 (836,18 : 2) =
418,09 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ станом на 19.06.2014 року (1 долар
США дорівнює 11,849877 грн.) становить 4954,31
грн.

Згідно наданих довідок УДАІ ГУ МВС
України в м. Києві №10/3811 від 27.02.2012 року
та №10/8757 від 08.05.2012 року (а.с.197-198 т.2) - на
ім»я ОСОБА_2 під час шлюбу сторін було
придбано та зареєстровано 10.10.2008 року
автомобіль ГАЗ-2705, кузов НОМЕР_2,
номерний знак НОМЕР_3, який був знятий з
реєстраційного обліку 02.04.2011 року, що не
заперечується ОСОБА_2

Згідно копії довідки-рахунку серії КІМ
№714500 від 02.04.2011 року (а.с.91 т.3)
зазначений автомобіль ГАЗ-2705 був
проданий 3-ій особі (ОСОБА_7) за 60066,00 грн.

ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з
неї ? частини вартості автомобіля
ГАЗ-2705 по факту його відчуження нею,
тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на
користь ОСОБА_3 грошова компенсація в
сумі (60066,00 : 2) = 30033,00 грн.

Як вбачається з копії кредитного
договору №SME 0016132 від 29.07.2008 року,
укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та
ОСОБА_2, остання отримала кредитні
кошти в сумі 20000,00 доларів США, зі
сплатою 22,0% річних, строком на 36
календарних місяців; цільове
призначення кредиту - задоволення
неспоживчих потреб (а.с.57-59 т.2, 47-50 т.3).

Ствердження ОСОБА_2 про те, що зазначені
кредитні кошти були використані на
проведення ремонту та облаштування
квартири АДРЕСА_1, а також придбання
меблів (які не є об»єктом поділу), а тому
вона просить стягнути з ОСОБА_3 на її
користь грошову компенсацію в розмірі
104389,24 грн., що дорівнює в еквіваленті
8809,31 доларів США (згідно курсу НБУ
станом на 19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1
долар США) - за сплату нею
заборгованості власними коштами, що
підлягала погашенню після припинення
ведення спільного господарства
сторонами, тобто з вересня 2009 року, і
дорівнює 50% від загальної суми
виплаченої нею самостійно у розмірі
17618,62 доларів США - в судовому засіданні
належними доказами не доведені.

Ствердження ОСОБА_3 про те, що кредитні
кошти згідно кредитного договору №SME
0016132 від 29.07.2008 року, які ОСОБА_2 отримала
саме на неспоживчі потреби, були
використані нею на розвиток бізнесу як
фізичною особою-підприємцем, і не були
вкладені в спірну квартиру №АДРЕСА_1
або для придбання іншого майна,
позивачкою ОСОБА_2 не спростовані.

За встановлених обставин, суд вважає,
що вимога ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3
на її користь суми 104389,24 грн. не
доведена в судовому засіданні
належними та достатніми доказами, тому
в задоволенні цієї вимоги має бути
відмовлено.

Також позивачкою ОСОБА_2 не доведено в
судовому засіданні її твердження про
те, що вона отримувала в борг від ОСОБА_6
грошові кошти в сумі 7500,00 доларів США
згідно розписки від 30.05.2007 року (а.с.84
т.2), як використані на будівництво
квартири №АДРЕСА_1; що з цієї суми боргу
вона повернула ОСОБА_6 15.09.2010 року 1500,00
доларів США (а.с.83 т.2), у зв»язку з чим
нею (ОСОБА_2) заявлено вимогу про
стягнення з ОСОБА_3 на її користь 35549,63
грн. - еквівалент 3000,00 доларів США (по
курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877
грн. за 1 долар США) як ? частину від суми
боргу по розписці ОСОБА_6 від 30.05.2007 року
від загальної суми боргу в розмірі 6000,00
доларів США.

Заперечення ОСОБА_3 в цій частині
позовних вимог ОСОБА_2 про те, що він не
давав згоди на позику зазначених
коштів і така сума не була використана
на придбання квартири №АДРЕСА_1,
позивачкою ОСОБА_2 не спростовані
документально; тому суд приходить до
висновку про те, що надані копії
розписок не можуть бути прийняті судом
як належні докази та покладені в основу
судового рішення по даній справі в цій
частині вимог ОСОБА_2, оскільки
зазначена розписка від 30.05.2007 року
згідно дати виконання складена під час
шлюбу сторін, але без участі ОСОБА_3,
якій заперечує такі обставини;
показання свідка ОСОБА_6 зазначених
висновків не спростовують, тощо.

Таким чином, в задоволенні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на її
користь 35549,63 грн. (еквівалент 3000,00
доларів США по курсу НБУ станом на
19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1 долар США) - як ?
частини від суми боргу по розписці
ОСОБА_6 від 30.05.2007 року від загальної
суми боргу в розмірі 6000,00 доларів США
має бути відмовлено.

Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу.

Оскільки сама розписка від імені
ОСОБА_2 датована 30.05.2007 року - на суму
7500,00 доларів США, за встановлених
обставин, не є правочином, тому в
задоволенні вимоги ОСОБА_3 щодо
визнання зазначеної розписки
«недійсною з моменту укладення» має
бути також відмовлено.

Заявлена позивачкою ОСОБА_2 вимога про
стягнення з ОСОБА_3 на її користь ?
частини суми платежів за комунальні
послуги по квартирі АДРЕСА_1 в розмірі
3248,28 грн. - без визначення періоду таких
нарахувань та надання відповідного
розрахунку, суд вважає такою, що не
доведена в судовому засіданні
достатніми і належними доказами, тому в
задоволенні позову ОСОБА_2 в цій
частині має бути відмовлено.

Згідно п.29 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» майно
приватного

підприємства чи фізичної
особи-підприємця не є об»єктом
спільної сумісної власності подружжя.
Інший із подружжя має право тільки на
частку одержаних доходів від цієї
діяльності.

Враховуючи зазначене, вимога ОСОБА_3
«стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ?
частину доходів від підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2», тобто - у майбутньому (в тому
числі після вересня 2009 року та дати
розірвання шлюбу), є необґрунтованою та
безпідставною, такою, що не доведена в
судовому засіданні, тому задоволенню
не підлягає.

Таким чином, оскільки в порядку поділу
спільного майна подружжя (сторін)
підлягають стягненню як грошова
компенсація: з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
- 17611,09 грн., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
підлягає стягненню (4954,31 + 30033,00 + 62250,00) =
97237,31 грн., тому за рішенням суду по
даній справі підлягає стягненню з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (97237,31 - 17611,09) =
79626,22 грн.

В порядку ст.88 ЦПК України суд вважає за
необхідне судові витрати покласти на
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - у розмірі фактично
понесених кожною стороною витрат.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК
України, на підставі ст.ст.57, 60, 61, 63, 68-71
СК України, ст.11-16, 328, 334, 358, 360, 368, 382, 383 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна
подружжя - визнати право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 (загальна
площа квартири - 95,60 кв. м, житлова площа
квартири - 56,30 кв. м) за ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_5);
визнати право власності на іншу ?
частину квартири АДРЕСА_1 (загальна
площа квартири - 95,60 кв. м, житлова площа
квартири - 56,30 кв. м) за ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_6).

В порядку поділу спільного майна
подружжя визнати право власності на
автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року випуску,
легковий сєдан, номер кузова НОМЕР_2,
номерний знак НОМЕР_1 - за ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_6).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_5) на користь ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_6)
грошову компенсацію в сумі 79 626 грн. 22
коп.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - у розмірі фактично понесених
кожною стороною витрат.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.