Справа № 275/775/13-ц
Брусилівський районний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника третьої особи Козар М.Д.
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт.
Брусилів справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 , третьої особи Соловіївської
сільської ради про визнання
свідоцтва про право власності на
16.09.2013 року ОСОБА_5 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3 , третьої особи
Соловіївської сільської ради про
визнання свідоцтва про право власності
на будинок недійсним аргументуючи це
тим , що його мати ОСОБА_7 проживала у
власносму житловому будинку в АДРЕСА_1.
Мати - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті матері він звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадшини та почав займатись
оформленням спадщини. Так як були
відсутні правовстановлюючі документи
на будинок , він звернувся з позовом в
суд. Рішенням Брусилівського районного
суду Житомирської області від 19.02.2013
року за ним було визнано право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1, який
належав померлій його матері ОСОБА_7
Рішення набрало чинності 4.03.2013 року ,
після чого він звернувся до
Реєстраційної служби Брусилівського
РУЮ для реєстрації за ним права
власності на вказаний будинок , однак
отримав відмову з посиланням на те , що
заявлене право вже зареєстровано за
іншою особою ОСОБА_8 і йому було
рекомендовано звернутись до сільської
ради для визначення адреси по будинку
АДРЕСА_1. В червні 2013 року отримав
відповідь з Соловіївської сільської
ради про відмову в присвоєнні адреси
будинку за вказаним номером, оскільки
згідно погосподарської книги за ОСОБА_7
рахується будинок НОМЕР_1. Також
сільська рада повідомила , що жодної
заяви про присвоєння адреси будинку по
АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_3 не зареєстровано
та рішення виконавчим комітетом
Соловіївської сільської ради не
видавалося. Свідоцтво про право
власності на житловий будинок , видане
виконкомом Соловіївської сільської
ради на ім"я ОСОБА_3 22.12.2004 року містить
виправлення номера будинку 2 на АДРЕСА_1
, видане на підставі розпорядження
голови райдержадміністрації від 23.12.2004
року за № 407 , тобто видано ще до
розпорядження голови
райдержадміністрації. Виконавчий
комітет Соловіївської сільської ради
видав ОСОБА_3 незаконне свідоцтво про
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, так як за даною адресою
рахується житловий будинок його (
ОСОБА_5 ) матері - ОСОБА_7 Просить
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
від 22.12.2004 року на ім.»я ОСОБА_3 , видане
Соловіївською сільською радою та
скасувати його і стягнути з
відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали з мотивів
викладених у позовній заяві, та
додатково пояснили , що в свідоцтві про
право власності на будинок на ім"я
відповідача мається виправлення
номеру будинку з НОМЕР_2 на НОМЕР_1 . Але
номер будинку АДРЕСА_1 в с. Слоловіївка
рахується за ОСОБА_7 - матір"ю позивача.
Це підтверджується рішенням
Брусилівського районного суду та
довідками Соловіївської сільської
ради. Будинок НОМЕР_1 рахується за
ОСОБА_7 вже 40 років. Сільська рада не має
права вносити виправлення в рішення
суду. Право власності за позивачем на
будинок АДРЕСА_1 визнано рішенням суду,
яке набрало чинності. Це рішення є
підставою для проведення реєстрації
власності майна за позивачем. А це
право позивача порушено , так як ОСОБА_3
надав в БТІ довідку , що його будинок по
АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності, не
має рішення сільської ради про
присвоєння його будинку НОМЕР_1.
Добровільно вирішити це питання ОСОБА_3
не бажає. Просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав з мотивів ,
наведених в письмовому запереченні(
а.с. 27-28 ) , які підтримав та додатково
пояснив , що він не являється належним
відповідачем , оскільки не присвоює
номера будинків. Він звертався до
сільської ради , щоб виправили допущену
помилку в свідоцтві. Він в 2004 році
звертався в сільську раду з заявою щодо
присвоєння його будинку номера, з цього
питання було рішення і це рішення
повинно знаходитись в
інвентаризаційній справі на будинок.
Коли він купував недобудований будинок
і була зазначена позиція 34, а потім коли
добудував будинок , то виконком
присвоїв номер будинку. Він згоден з
тим, що в свідоцтві про право власності
на будинок допущено помилку , але це
допустила сільська рада. Він не проти
присвоєння йому номера будинку
НОМЕР_1-А, але йому потрібно
перероблювати документи , що тягне за
собою витрати.

Представник третьої особи на
стороні відповідача Соловіївської
сільської ради Козар М.Д. в судовому
засіданні позов визнав і пояснив, що
заява ОСОБА_3 та рішення виконкому
Соловіївської сільської ради щодо
присвоєння номера будинку ОСОБА_3 по
АДРЕСА_1 відсутні. Будинок по АДРЕСА_1 в
с. Соловіївка згідно погосподарської
книги рахується за ОСОБА_7 По особовому
рахунку за ОСОБА_3 рахується позиція
НОМЕР_1 , а не номер будинку. ОСОБА_3
купив недобудований будинок - позицію
номер НОМЕР_1.

Громадянин звертається у сільську раду
з заявою про присвоєння будинку номера
, комісія виїздить, дивиться і тоді
виноситься рішення про присвоєння
номера будинку. Померлій ОСОБА_7 номер
будинку присвоювався ще при її житті ,
її будинок АДРЕСА_1. Це встановлено
також рішенням суду і сільська рада не
може скасувати рішення суду і
присвоїти інший номер. ОСОБА_3 може
написати заяву на виконком про
присвоєння цйого будинку іншого
номеру.

Вислухавши пояснення
представників позивача , відповідача ,
представника третьої особи , вивчивши
матеріали справи та дослідивши докази
суд вважає , що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав :

Копія свідоцтва про право на
спадщину за законом від 25.10. 2012 року
свідчить , що спадкоємцем майна ОСОБА_7 ,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син
ОСОБА_5

( а.с. 5 )

Копії довідок Соловіївської сільської
ради № 487 від 26.09.12 р. , № 262 від 24.04.12р.,

№ 1235 від 13.09.2013 року , копія технічного
паспорта на будинок ОСОБА_7 , копія
рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 19.02.2013 року
підтверджують що житловий будинок
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 і що за позивачем ОСОБА_5
визнано право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 . (
а.с. 7, 9, 10,11,12 )

Копія рішення Реєстраційної
служби Брусилівського РУЮ про відмову
у задоволенні заяви № 1922303 від 24.04.2013
року свідчить , що ОСОБА_5 відмовлено в
реєстрації заявленого права , оскільки
заявлене право вже зареєстровано за
іншою особою .( а.с. 14 )

Повідомлення Соловіївської
сільської ради від 31.05.2013 року
свідчить , що ОСОБА_5 відмовлено в
присвоєнні адреси будинку АДРЕСА_1 ,
тому що згідно погосподарських книг
будинок , який рахується за ОСОБА_7
розташований по АДРЕСА_1. Жодної заяви
на присвоєння адреси будинку по
АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_3 не зареєстровано
та рішення виконавчим комітетом
Соловіївської сільської ради не
видавалося. ( а.с. 8 )

Оглядом в судовому засіданні
погосподарських книг Соловіївської
сільської ради встановлено , що по
погосподарській книзі № 5 за 2001-2005
роки особовий рахунок НОМЕР_5 відкритий
на ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1. На ОСОБА_3
відкрито особовий рахунок НОМЕР_4 за
адресою вул. Шепетчука , 54 ,виправлено
на НОМЕР_1. По погосподарській книзі № 3
за 2006-2010 р.р. особовий рахунок НОМЕР_3 на
ім"я ОСОБА_3 Ю за адресою АДРЕСА_1.

Копія свідоцтва про право власності на
житловий будинок від 22 грудня 2004 року ,
видане виконкомом Соловіївської
сільської ради на ім"я ОСОБА_3 , містить
виправлення номера будинку НОМЕР_2 на
АДРЕСА_1 ,та свідчить , що свідоцтво
видане на підставі розпорядження
голови райдержадміністрації від 23.12.2004
року за № 407 . Свідоцтво підписане
сільським головою та містить круглу
гербову печатку сільської ради . Дане
свідоцтво зареєстровано в
комунальному підприємстві
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації "
Житомирської обласної ради .( а.с. 29,30 )

Оглядом в судовому засіданні
інвентаризаційної справи № 149 на жилий
будинок АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_3 ( копія
якої приєднана до матеріалів справи
а.с. 51-79 ) , встановлено , що в даній
інвентаризаційній справі мається
копія розпорядження голови районної
державної дміністрації від 23.12.2004 року
за № 407 про затвердження акту
державної технічної комісії про
прийняття в експлуатацію житлового
будинку в с. Соловіївка по АДРЕСА_1 гр.
ОСОБА_3 , що датою введення в
експлуатацію вважати 23.12.04 р.

( а.с. 67 ) , а також встановлено
відсутність рішення Соловіївської
сільської ради про присвоєння адреси
новозбудованому житловому будинку
АДРЕСА_1 .

Спеціаліст ОСОБА_9 показав в судовому
засіданні , що відповідач ОСОБА_3 може
звернутись з заявою до виконкому
сільської ради про присвоєння адреси
його будинку

НОМЕР_1-а , дане рішення виконкому подає
до реєстраційної служби і йому буде
видано витяг з вказаною присвоєною
адресою будинку .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування , їх посадові
особи зобов"язані діяти на підставі , в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України "
Про місцеве самоврядування в Україні "
виконавчий комітет сільської ради може
розглядати і вирішувати питання ,
віднесені цим Законом до відання
виконавчих органів Відповідно до ст.. 30
ч.1 п. «б» пп..10 цього Закону до відання
виконавчих органів сільських рад
належать делеговані повноваження щодо
обліку та реєстрації відповідно до
закону об»єктів нерухомого майна
незалежно від форм власності. Згідно
ст.. 53 цього Закону основною формою
роботи виконавчого комітету сільської
ради є його засідання. Відповідно до ч.
6 ст. 59 цього Кодексу виконавчий комітет
сільської ради в межах своїх
повноважень приймає рішення .

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.393 ч. 1 ЦК України правовий акт
органу місцевого самоврядування , який
не відповідає законові і порушує права
власника , за позовом власника майна
визнається судом недійсним і
скасовується.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб , які
беруть участь у справі.

Згідно ст.10 , ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, або заперечень
, крім випадків , встановлених цим
Кодексом , ст. 61 цього Кодексу та подати
подати докази на їх підтвердження.

Судом встановлено , що свідоцтво
про право власності на житловий
будинок ОСОБА_3по вул. Шепетчука , з
виправленим номером НОМЕР_2 на НОМЕР_1
видане Соловіївською сільською радою
22.12 2004 року на підставі розпорядження
голови районної державної
дміністрації від 23.12.2004 року, тобто
виконавчий комітет видав вказане
свідоцтво раніше , ніж було прийняте
розпорядження голови районної
державної дміністрації по введенню
будинку в експлуатацію , та видане за
відсутності рішення виконкому про
присвоєння вказаному будинку номера
НОМЕР_1 , чи зміні нумерації будинків
ОСОБА_7 та відповідача , оскільки з
вищенаведених досліджених в судовому
засіданні доказів - оглянутих
погосподарських книг Соловіївської
сільської ради , копії рішення
Брусилівського районного суду
Житомирської області, довідок
Соловіївської сільської ради слідує ,
що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 і
після її смерті право власності на
вказаний будинок визнано за позивачем
ОСОБА_5, а тому свідоцтво про право
власностіна житловий будинок від
22.12.2004 року видане на ім."я відповідача
ОСОБА_3 є недійсним і підлягає
скасуванню , так як видане з порушенням
вимог закону і порушує права ОСОБА_5 .
Про порушення свого права позивач
дізнався в квітні 2013 року , отримавши
відмову щодо реєстрації права
власності на заявлене ним майно і
звернувся до суду в межах строків ,
встановлених ст. 261 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_3 не надав суду
доказів ,зокрема рішення виконкому
Соловіївської сільської ради , які б
підтверджували , що його
новозбудованому в 2004 році будинку
присвоєно адресу АДРЕСА_1. Заперечення
ОСОБА_3 що він є неналежним
відповідачем судом досліджено і
визнано необгрунтованим , оскільки
позивач оспорює свідоцтво про право
власності на житловий будинок від
22.12.2004 року , видане на ім."я
відповідача.

Так як позов підлягає задоволенню ,
то згідно ст. 88 ЦПК України понесені
позивачем судові витрати по оплаті
судового збору підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача в сумі
229 грн.. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 10,11, 15, 60, 88 , 209, 212,213,215
ЦПК України , ст.19 Конституції України ,
ст.ст. 393 , 1218, 261 ЦК України , ч. ст..52,ст..
30 ч. 1 п. «б» п.п.10 , 53,59 ч. 6 Закону України
" Про місцеве самоврядування в Україні "
суд ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 ,
третьої особи Соловіївської сільської
ради про визнання свідоцтва про
право власності на будинок недійсним

задовольнити .

Визнати недійсним
свідоцтво про право власності серія
САА № 681433 , видане виконавчим комітетом
Соловіївської сільської ради 22 грудня
2004 року на житловий будинок по адресі
с. Соловіївка , АДРЕСА_1 Брусилівського
району Житомирської області та
скасувати його.

Стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 судові витрати по
відшкодуванню судового збору в розмірі
229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене
в Житомирський апеляційний суд через
Брусилівський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення , а
особами , які брали участь у справі,
але не були присутні при проголошенні
рішення в той же строк і в тому ж
порядку з дня отримання копії рішення.

Суддя
Ф. В. Седун