АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Сенюта В.О.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Правекс Банк» за довіреністю -
Руди Олени Миколаївни на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 23 червня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

06 серпня 2013 року ПАТ КБ «Правекс Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у
якому просив стягнути з неї на свою
користь заборгованість по кредитному
договору в розмірі 232 269, 53 грн. та
судовий збір у розмірі 2 326, 3 грн. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що 30
листопада 2005 року між АКБ «Правекс
Банк» та ОСОБА_2 (позичальник) був
укладений кредитний договір № 388-413/05 Р,
за умовами якого банк надав
позичальнику кредит в іноземній валюті
на загальну суму 13 400 євро терміном з 30
листопада 2005 року по 30 листопада 2010
року із сплатою 12 % річних, а
позичальник зобов'язалася повернути
отриманий кредит, сплатити відсотки за
користування коштами і виконати свої
зобов'язання згідно договору. Банк
належним чином виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
однак позичальник свої зобов'язання
належним чином не виконувала, у
встановлений строк кредит не
повернула.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 23 червня 2014 року у
задоволенні позову ПАТ «Правекс Банк»
було відмовлено.

07 липня 2014 року представник ПАТ КБ
«Правекс Банк» за довіреністю - Руда
О.М. подала апеляційну скаргу, у якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову. В
обґрунтування заявлених вимог апелянт
вказала, що представником банку
неодноразово наголошувалось, що
предмет застави було реалізовано 23
лютого 2008 року за 3 900 євро, однак надати
звіт про проведення незалежної оцінки
з приводу реалізації заставного майна
неможливо, оскільки 16 червня 2012 року
невстановленими особами було
викрадено велику кількість документів
по кредитним справам. Також апелянт
вважає неправомірною відмову суду
першої інстанції про стягнення
основного боргу та відсотків, оскільки
ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 31 серпня 2012 року відмовлено у
видачі виконавчого листа на примусове
стягнення рішення третейського суду
від 27 листопада 2008 року. Додатково
апелянт вказала, що у матеріалах справи
відсутня заява про застосування строку
позовної давності, а тому відмова суду
першої інстанції у задоволенні
позовних вимог про стягнення пені є
необґрунтованою.

У судовому засіданні представник ПАТ
КБ «Правекс Банк» за довіреністю -
Самопал М.В. апеляційну скаргу
підтримала і просила її задовольнити.

ОСОБА_2, її представники за довіреністю
- ОСОБА_4, ОСОБА_5 апеляційну скаргу
просили відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 30 листопада 2005 року між
АКБ «Правекс Банк» та ОСОБА_2
(позичальник) був укладений кредитний
договір № 388-413/05Р. Відповідно до п. 1.1.
договору з метою своєчасної оплати
позичальником вартості автомобіля, що
купується за договором купівлі-продажу
автомобіля № ГЮ/001 від 29.11.2205 року, а
також з метою оплати страхових
платежів згідно договорами
страхування автомобіля, укладання яких
здійснюється на підставі із
урахуванням вимог п. 6.1.12 даного
договору, банк надає позичальнику
кредит в іноземній валюті на загальну
суму 13 400 євро.

Як вбачається з копії статуту АКБ
«Правекс Банк» є правонаступником ПАТ
«Правекс Банк» (а.с.21-29).

Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит
надано терміном з 30.11.2005 року до 30. 11.2010
року зі сплатою 12 % річних.

Факт отримання грошових коштів
підтверджується копією заяви на видачу
готівки від 30.11.2005 року.

Рішенням постійно діючого незалежного
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Ліга
юридичного захисту інтересів
споживачів» від 27.11.2008 року з ОСОБА_2
було стягнуто на користь АКБ «Правекс
Банк» 53 184 грн. 21 коп. боргу за кредитним
договором № 388-413/05 Р від 30.11.2005 року, з
яких: основна сума боргу - 6 118,22 євро;
пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 3,00
євро; несплачені відсотки за
користування кредитом - 1265,00 євро; пеня
за несвоєчасну сплату відсотків - 212,00
євро; всього - 7598,22 євро).

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 31 серпня 2012 року заяву ПАТ КБ
«Правекс Банк» про видачу виконавчого
документа за рішенням Постійно діючого
незалежного третейського суду при
Всеукраїнській організації «Ліга
юридичного захисту інтересів
споживачів» від 27.11.2008 року у справі за
позовом АКБ «Правекс Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором залишено без
розгляду, оскільки заявник звернувся
до суду із заявою після закінчення
трирічного строку та не звернувся із
заявою про поновлення пропущеного
строку (а.с. 50).

Згідно розрахунків ПАТ КБ «Правекс
Банк» заборгованість ОСОБА_2 за
кредитним договором № 388-413/05 Р від
30.11.2005 року становить:

- непогашений кредит 6118.22 євро;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту
10862,00 євро (за період з 12.08.2008 року по
20.05.2012 року);

- несплачені проценти за користування
кредитом - 1 441,00 євро;

- пеня за несвоєчасне погашення
процентів - 3 903,00 євро (за період з 11.03.2008
року по 20.05.2012 року).

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення суми основного боргу
та відсотків за користування кредитом
суд першої інстанції виходив з того, що
є наявним рішення третейського суду,
прийняте в межах його компетенції,
відмова у видачі виконавчого листа на
виконання якого відсутня.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про стягнення пені суд першої
інстанції керувався ст. 256, п. 2 ч. 1 ст. 258
ЦК України та виходив з того, що позивач
просить стягнути пеню за несвоєчасне
погашення кредиту за період з 12.08.2008
року по 20.05.2012 року та пеню за
несвоєчасне погашення процентів 3903,00
євро за період з 11.03.2008 року по 20.05.2012
року, з позовом до суду звернувся лише 06
серпня 2013 року, тобто з пропуском
строку позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо є рішення третейського
суду, прийняте в межах його
компетенції, з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав, за винятком
випадків, коли суд відмовив у видачі
виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду
або повернув справу на новий розгляд до
третейського суду, який ухвалив
рішення, але розгляд справи у тому
самому третейському суді виявився
неможливим.

На підставі ч. 1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Постійно діючого незалежного
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Ліга
юридичного захисту інтересів
споживачів» від 27.11.2008 року з ОСОБА_2 на
користь АКБ «Правекс Банк» стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№ 388-413/05 Р від 30 листопада 2005 року
станом на 24 вересня 2008 року у розмірі 53
184 грн. 21 коп., з яких:

- основна сума боргу 6 118,22 євро;

- пені за несвоєчасну сплату кредиту -
3,00 євро;

- несплачених відсотків за
користування кредитом - 1265,00 євро;

пені за несвоєчасну сплату відсотків -
212,00 євро.

Суд не відмовляв у видачі виконавчого
листа на примусове виконання вказаного
рішення третейського суду та не
повертав справу на новий розгляд до
третейського суду, що ухвалив рішення,
але розгляд справи у тому самому
третейському суді виявився неможливим.

Отже, наявність рішення третейського
суду є не підставою для відмови у
задоволенні позову, а підставою для
закриття провадження у справі в
частині вимог ПАТ КБ «Правекс Банк», що
розглянуті третейським судом та з
приводу яких ухвалено рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 23 червня 2014 року слід скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення основної суми
боргу у розмірі 6 118, 22 євро, відсотків за
користування кредитом станом на 24
вересня 2008 року у розмірі 1 265, 00 євро,
пені за несвоєчасну сплату кредиту у
розмірі 3 євро та пені за несвоєчасну
сплату відсотків у розмірі 212, 00 євро та
закрити провадження в цій частині.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

На підставі ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.5. кредитного договору
відсотки за користування кредитом
підлягають сплаті позичальником
щомісяця у термін до 10 числа місяця,
наступного за місяцем нарахування
відсотків.

На підставі п. 10.1 кредитного договору
за порушення термінів погашення
заборгованості за кредитом або
внесення відсотків за користування
коштами позичальник сплачує пеню за
кожен день прострочення в розмірі
подвійної процентної ставки,
зазначеної у п. 1.2. даного договору, що
діяла в період прострочення, від суми
заборгованості, що діяла в період
прострочення.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

У матеріалах справи письмова заява
ОСОБА_2 про застосування строку
позовної давності відсутня. При
прослуховуванні звукозапису судових
засідань судом апеляційної інстанції
встановлено, що клопотання про
застосування строку позовної давності
не заявлялось. На запитання колегії
суддів про те, чи заявлялось у суді
першої інстанції клопотання про
застосування строку позовної давності,
представник відповідача однозначної
відповіді не дав, пославшись на те, що
точно не пам'ятає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
безпідставно відмовлено у задоволенні
позову в частині стягнення відсотків
за період з 25 вересня 2008 року по 31
жовтня 2010 року у розмірі 176 євро, що
згідно вимог ПАТ КБ «Правекс Банк» за
курсом НБУ станом на 23 квітня 2012 року
становить 1 834 грн., пені за несвоєчасне
погашення відсотків у розмірі 3 691, 26
Євро та несвоєчасне погашення тіла
кредиту у сумі 10 862, 16 євро, що в
сукупності в еквіваленті за курсом НБУ
станом на 23 квітня 2012 року становить 154
467, 44 грн.

Частиною третьою статті 551 ЦК України,
зокрема передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків.

У постанові Верховного Суду України
від 03 вересня 2014 року, прийнятій за
результатами перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 травня 2013 року у справі про
стягнення боргу за договором позики
вказано, що частина третя статті 551 ЦК
України з урахуванням положень статті 3
ЦК України щодо загальних засад
цивільного законодавства та частини
четвертої статті 10 ЦПК України щодо
обов'язку суду сприяти сторонам у
здійсненні їхніх прав дає право суду
зменшити розмір неустойки за умови, що
він значно перевищує розмір збитків.

Судова колегія на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК
України вважає за можливе зменшити
ОСОБА_2 розмір пені до 2000 грн.,
враховуючи те, що розмір пені значно
перевищує розмір заборгованості
ОСОБА_2 за період з 25 вересня 2008 р. по 31
жовтня 2008 р. та добровільну передачу
ОСОБА_2 ПАТ КБ «Правекс Банк» предмета
застави для реалізації з метою
погашення боргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк»
слід стягнути судовий збір у розмірі
38,34 грн. пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 309-310, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс Банк» за
довіреністю - Руди Олени Миколаївни -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 23 червня 2014 в частині відмови
у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 388-413/05Р від 30
листопада 2005 року станом на 24 вересня
2008 року у розмірі 53 162 грн. 75 коп., з яких
основна сума боргу 6 118,22 євро,
несплачені відсотки за користування
кредитом - 1265,00 євро, пеня за
несвоєчасну сплату відсотків - 212,00
євро, пеня за несвоєчасне погашення
кредиту у розмірі 3 євро - скасувати та
закрити провадження у справі у цій
частині.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 23 червня 2014 в частині відмови
у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення відсотків за
період з 25 вересня 2008 року по 31 жовтня
2008 року у розмірі 1 834 грн. та пені за
несвоєчасне погашення кредиту у
розмірі 113 187, 47 грн. і пені за
несвоєчасне погашення відсотків за
період з 25 вересня 2008 року по 30
листопада 2010 року та за період з 01
грудня 2010 року по 20 травня 2012 року у
розмірі 38 464, 77 грн. - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Правекс Банк» ()
відсотки за період з 25 вересня 2008 року
по 31 жовтня 2008 року у розмірі 1 834 грн. та
пеню за несвоєчасне погашення кредиту
і відсотків у розмірі 2 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс Банк»
судовий збір у розмірі 38, 34 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом 20 днів з дня
набрання ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді