Справа № 760/4710/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про скасування боргу за спожиту
електроенергію, відшкодування збитків
та моральної шкоди та зустрічний позов
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача та просив:

- зобов'язати ПАТ «Київенерго»
скасувати заборгованість за спожиту
електроенергію в сумі 1492,27 грн.;

- стягнути з ПАТ «Київенерго» на
користь ОСОБА_1 завдані збитки в сумі
585,00 грн.;

- стягнути з ПАТ «Київенерго» на
користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду
в сумі 5000,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він
зареєстрований та проживає у житловому
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та є споживачем електричної
енергії по зазначеній адресі, а
відповідачем відкрито на його ім'я
особовий рахунок одержувача
електроенергії НОМЕР_1.

Позивач зазначає, що станом на 01 лютого
2014 року відповідачем нарахована
заборгованість за спожиту електричну
енергію в сумі 1 492,27 грн.

Позивач вважає нараховану
відповідачем заборгованість за
спожиту електричну енергію незаконною
виходячи з того, що при розрахунку
заборгованості за спожиту
електроенергію відповідачем
застосовано тариф 28,02 коп. за 1 кВт*год.,
тобто загальний тариф на
електроенергію, що відпускається
населенню.

На думку позивача, застосуванню
підлягаю тариф 21,54 коп. за 1 кВт*год.,
тобто тариф населенню, яке проживає в
житлових будинках (у тому числі в
житлових будинках готельного типу та
гуртожитках), обладнаних у
встановленому порядку кухонними
електроплитами (у тому числі в
сільській місцевості) передбачений п.
1.3 Постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
електроенергетики за №497 від 23 квітня
2012 року «Про встановлення тарифів на
електроенергію, що відпускається
населенню».

Позивач посилається, що необхідність
застосування зазначеного тарифу
обгрунтовується тим, що в його будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
відсутнє газопостачання, а натомість в
будинку використовується кухонна
електроплита.

Таким чином, позивач вважає, що
заборгованість за спожиту
електроенергію в сумі 1492,27 грн. є
незаконною, так як розрахована
відповідачем виходячи з тарифу, який не
підлягає застосуванню.

Крім того, позивач зазначає, що 13
листопада 2013 року його будинок було
відключено від електричної мережі
відповідачем, та внаслідок таких дій
відповідача, позивачу було завдано
збитки у розмірі 585,00 грн., які полягають
у витратах понесених останнім для
відновлення електропостачання.

Також, позивач зазначає, що внаслідок
неправомірних дій відповідача по
нарахуванню заборгованості за спожиту
електроенергію та відключення від
електропостачання йому було завдано
моральної шкоди, яка полягає у втраті
спокою, душевних стражданнях, нервових
стресах, порушенні нормального ритму
життя.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просив позов задовольнити.

Не погоджуючись з первинним позовом,
23.07.2014 року відповідач звернувся до
суду з зустрічним позовом, в якому
просив:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«КИЇВЕНЕРГО» заборгованість за
спожиту електроенергію;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«КИЇВЕНЕРГО», 3 % річних та інфляційну
складову боргу сумою 78,29 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«КИЇВЕНЕРГО» судовий збір сумою 229,40
грн.

В зустрічному позові посилається на те,
що на ім'я ОСОБА_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, стягувачем відкрито
особовий рахунок одержувача
електроенергії НОМЕР_1.

За результатами аналізу оплат
виявлено, що ОСОБА_1 сплачує не за
фактичне щомісячне споживання
електричної енергії, які визначаються
за показники лічильника, а виходячи з
своїх міркувань щодо тарифу, який на
думку споживача ОСОБА_1 має бути
засновано . В підтвердження даних
обставин надано акт звірки від 13.11.2013
року.

Відповідач зазначає, що свої
зобов'язання ОСОБА_1 виконує неналежним
чином, внаслідок чого станом на 1 липня
2014 року заборгованість останнього, за
спожиту електроенергію становить 453,51
грн.

Крім того, представник відповідача
посилався на те, що відповідно до листа
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики від 19.07.2012 року № 4560/09/47-12,
тариф для населення, може бути змінений
за умови оформленої належним чином
технічної документації, яка погоджена
та затверджена енергопостачальником.

Таким чином, представник відповідача
стверджує, що до ОСОБА_1 тариф для
населення застосований вірно.

В зв'язку з вищевикладеним, просив
зустрічний позов задовольнити.

23.07.2014 року зустрічний позов об'єднано
в одне провадження з первісним.

В судовому засіданні позивач первісний
позов підтримав в повному обсязі та
просив суд його задовольнити, проти
задоволення зустрічного позову
заперечував.

Представник відповідача зустрічний
позов підтримав та просив його
задовольнити, а в задоволенні
первісного позову, відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований та проживає у житловому
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

На ім'я ОСОБА_1, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, ПАТ «Київенерго» відкрито
особовий рахунок одержувача
електроенергії НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що станом на 01
лютого 2014 року ПАТ «Київенерго»
нараховано заборгованість ОСОБА_1 за
спожиту електричну енергію в сумі 1 492,27
грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 вважає, що ПАТ
«Київенерго» застосовує не вірний
тариф за електричну енергію. На думку
позивача відповідач має застосовувати
тариф для населення, яке проживає в
житлових будинках (у тому числі в
житлових будинках готельного типу та
гуртожитках), обладнаних у
встановленому порядку кухонними
електроплитами (у тому числі в
сільській місцевості).

Суд не погоджується з такими
твердженнями позивача за первісним
позовом, виходячи з наступного.

Для застосування тарифу для населення,
що проживає в житлових будинках (у тому
числі в житлових будинках готельного
типу та гуртожитках), обладнаних у
встановленому порядку
електроопалювальними установками або
електроопалювальними установками та
кухонними електроплитами (у тому числі
у сільській місцевості) мають бути
витримані певні умови.

Розрахунки населенням за спожиту
електричну енергію проводяться по
тарифах, визначених постановою НКРЕ
України «Про встановлення тарифів на
електроенергію, що відпускається
населенню» від 23.04.2012 №497 (із змінами і
доповненнями) та постановою НКРЕ
України «Про затвердження Порядку
застосування тарифів на
електроенергію» від 23.04.2012 №498.

Роз'яснення щодо застосування тарифів
на електричну енергію для населення,
яке проживає в квартирах, обладнаних у
встановленому порядку
електроопалювальними установками або
електроопалювальними установками та
кухонними електроплитами (у тому числі
в сільській місцевості), а також
стосовно обладнання квартири у
встановленому порядку електроплитами
та/або електроопалювальними
установками, надане у листі НКРЕ
України від 07.05.2013 №3100/13/47-13.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про архітектурну діяльність"
встановлено, що проект - документація
для будівництва об'єктів архітектури,
що складається з креслень, графічних і
текстових матеріалів, інженерних і
кошторисних розрахунків, які
визначають містобудівні,
об'ємно-планувальні, архітектурні,
конструктивні, технічні та
технологічні рішення, вартісні
показники конкретного об'єкта
архітектури, та відповідає вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил.

Об'єкти архітектурної діяльності
(об'єкти архітектури) - будинки і
споруди житлово-цивільного,
комунального, промислового та іншого
призначення, їх комплекси, об'єкти
благоустрою, садово-паркової та
ландшафтної архітектури,
монументального і
монументально-декоративного
мистецтва, території (частини
територій)
адміністративно-територіальних
одиниць і населених пунктів.

Згідно з пунктом 3.1 Правил технічної
експлуатації електроустановок
споживачів, затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 25 липня 2006 року N 258 (далі -
ПТЕЕС), для забезпечення належного
обслуговування та експлуатації
електроустановок у споживача повинна
бути технічна документація, зокрема,
затверджена проектна документація
(креслення, пояснювальні записки тощо)
з усіма змінами.

Відповідно до визначення, наведеного в
пункті 3.1 ПТЕЕС, уведення в
експлуатацію - це дія, що фіксує
готовність енергоустановки до
використання за призначенням, яка
документально оформлена в
установленому порядку, таким чином
встановлення електрообладнання для
опалення, приготування їжі, нагрівання
води тощо, підтверджується документами
про уведення в експлуатацію
відповідних установок.

З урахуванням наведеного, за наявності
проектної документації на об'єкт
архітектури (будинок) або для квартири -
технічного паспорта БТІ, відповідно до
яких об'єкт архітектури (будинок) або
квартира обладнано
електроопалювальними установками
та/або кухонними електроплитами, такий
об'єкт архітектури (зокрема, будинок)
або квартиру слід вважати обладнаними
зазначеними електроустановками в
установленому порядку.

Відносини, які виникають між
споживачами електричної енергії та
енергопостачальною компанією,
регулюються Правилами користування
електричною енергією для населення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.99 N 1357 (із
змінами) (далі - Правила), згідно з якими
об'єкт споживача - житловий будинок,
гараж, майстерня або інша
електрифікована споруда, що належить
споживачу на правах власності або
користування.

Споживання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
користування електричною енергією між
споживачем і енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією і
укладається на три роки (пункт 3 Правил).

Відповідно до пункту 4 Правил у
договорі обов'язково зазначається
величина потужності, яка визначається
виходячи з потужності наявних у
споживача струмоприймачів. При цьому
загальна потужність не може бути вищою
за потужність, передбачену технічними
умовами чи технічними
характеристиками електромережі
споживача.

Споживач може внести пропозиції щодо
зміни зазначеної у договорі величини
електричної потужності.

У зв'язку із встановленням додаткового
електрообладнання та вибору
споживачем іншого виду тарифу на
електричну енергію, для опалення
належного йому об'єкта (квартири),
приготування їжі, нагрівання води тощо,
споживач має звернутись до
енергопостачальника щодо необхідності
внесення змін до договору про
користування електричною енергією, в
частині зміни зазначеної у договорі
величини електричної потужності,
категорії надійності струмоприймачів,
тарифної групи, переліку
електроустановок, якими обладнано
об'єкт споживача.

Підставою для внесення змін у договір
про користування є підтвердження
проектною документацією закінченого
будівництва або реконструкції та
уведенням в експлуатацію в
установленому порядку того, що
житловий будинок в цілому або його
частина (окрема квартира) обладнаний
кухонними електроплитами та/або
електроопалювальними установками.

При цьому, у разі відсутності в
проектній документації підтвердження
факту обладнання житлового будинку
кухонними електроплитами та/або
електроопалювальними установками,
споживачу для внесення змін у договір
щодо зміни тарифної групи необхідно
належним чином внести зміни до проекту
будинку (квартири), виконати
переобладнання (реконструкцію) з
подальшим уведенням в експлуатацію,
після чого звернутись до
енергопостачальника щодо необхідності
внесення змін до договору про
користування електричною енергією.

Проведення розрахунків за електричну
енергію за відповідним тарифом
застосовуються відповідно до договору
про користування (або відповідних
договорів).

З урахуванням вищенаведеного,
обладнання об'єкта споживача
електроплитами та/або
електроопалювальними установками в
установленому порядку, може бути
здійснено згідно з такою процедурою:

1. Споживач самостійно або за участі
проектної організації формує завдання
на проектування обладнання власного
об'єкта або його частини (окремої
квартири) кухонними електроплитами
та/або електроопалювальними
установками.

2. Звернення до енергопостачальника з
метою з'ясування необхідності
збільшення потужності відносно
зазначеної в договорі. Якщо в
результаті встановлення додаткового
електрообладнання загальна потужність
частини приміщення об'єкта споживача
відносно зазначеної в договорі не
збільшується, енергопостачальник
погоджує споживачу завдання на
проектування (в частині потужності
об'єкта споживача, обліку, установок
релейного захисту), як вихідні дані на
переобладнання об'єкта споживача
(погоджує встановлення такого
обладнання).

3. Якщо в результаті встановлення
додаткового електрообладнання
загальна потужність збільшується
відносно зазначеної в договорі,
споживач отримує у власника
(балансоутримувача) об'єкта
архітектури завдання на проектування,
як вихідні дані на переобладнання
внутрішньобудинкової мережі
багатоквартирного будинку. Споживач
узгоджує зазначене завдання на
проектування із енергопостачальником
в частині потужності об'єкта споживача,
обліку, установок релейного захисту.

4. Згідно з вихідними даними
проектується переобладнання об'єкта
споживача (квартири) та/або
внутрішньобудинкових мереж.

5. Згідно з узгодженим проектом
здійснюється реконструкція,
переобладнання або будівництво на
об'єкті споживача (в квартирі) та/або
внутрішньобудинкових мереж.

6. За умови збільшення потужності
об'єкта архітектури (будинку), власник
(балансоутримувач)
внутрішньобудинкової електропроводки
об'єкта архітектури (будинку) або
споживач від імені власника
(балансоутримувача)
внутрішньобудинкової електропроводки
замовляє в електропередавальній
організації послугу з приєднання
додаткової електричної потужності в
порядку, передбаченому Правилами
приєднання електроустановок до
електричних мереж, затвердженими
постановою НКРЕ від 17.01.2013 N 32 (Постанова
N 32).

7.Власниками відповідних об'єктів
проводиться введення в експлуатацію
реконструйованих та/або побудованих
або технічно переоснащених об'єктів.

8. Внесення змін до договору про
користування електричною енергією.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 до
енергопостачальника ПАТ «Київенерго»
щодо необхідності внесення змін до
договору про користування електричною
енергією не звертався, належним чином
погодженої проектної документації, що
житловий будинок в цілому або його
частина (окрема квартира) обладнаний
кухонними електроплитами та/або
електроопалювальними установками,
позивачем надано не було.

Дані обставини також не заперечувалися
позивачем в суді.

Таким чином, ОСОБА_1 не дотримався
встановленої законом процедури для
можливості застосування відповідного
тарифу на електричну енергію як для
населення, яке проживає в житлових
будинках, обладнаних у встановленому
порядку електроопалювальними
установками.

Таким чином, застосований відповідачем
тариф у розмірі 28.02 грн. за 1 кВт *год.,
тобто як для населення за спожиту
електричну енергію на підставі
показань приладів обліку, тобто
загальний тариф, визначений на
підставі Постанови КМУ від 26.07.1997 року
за № 1957 ( з послідуючими змінами), суд
вважає вірним та таким, що відповідає
обставинам справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що
вимоги позивача про скасування
заборгованості та стягнення понесених
збитків є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Що стосуються вимоги позивача за
первісним позовом про відшкодування
йому завданої відповідачем моральної
шкоди, то суд приходить до наступного
висновку.

Згідно положень п. 5. Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній або юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Разом з тим, належних та допустимих
доказів на підтвердження, того що діями
відповідача, які полягали у
нарахуванні заборгованості за спожиту
електроенергію та відключення від
електропостачання позивача,
останньому завдано моральної шкоди, а
саме, значні психологічні та моральні
страждання, суду не надано.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів висновків експертів.

Як випливає зі ст.58,57 ЦПК України докази
повинні бути належними та допустимими,
зокрема, певні обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, тобто
письмовими доказами, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, в даному випадку
поясненнями сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Аналізуючи викладене вище, суд вважає,
що підстави для задоволення первісного
позову в частині відшкодування
моральної шкоди також відсутні.

Що стосується зустрічного позову ПАТ
«Київенерго», то суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до п. п. 19, 21 Правила
користування електричною енергією для
населення затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р.
за №1357, розрахунки населення за
спожиту електричну енергію
здійснюються за діючими тарифами
(цінами) для населення на підставі
показань приладів обліку. Знімання
показань приладів обліку провадиться
споживачем щомісяця.
Енергопостачальник має право
контролювати правильність знімання
показань приладів обліку та оформлення
платіжних документів споживачем.
Іншими словами, кількість спожитої
енергії має щомісяця визначатися
самостійно відповідачем за фактичними
показаннями приладу обліку
електроенергії.

Вартість електроенергії визначається
як добуток обсягу споживання
електроенергії на тариф, що діяв у
періоді, за який здійснюється оплата.

Розрахунковим періодом для
встановлення розміру оплати спожитої
електричної енергії є календарний
місяць. Плата за спожиту протягом
розрахункового періоду електричну
енергію вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця, якщо договором не
встановлено іншого терміну (п. 20
Правил).

Згідно із п. 48 Правил користування
електричною енергією для населення
споживач несе відповідальність за
прострочення терміну внесення
платежів за електричну енергію.

Згідно п. 28 Правил у разі відсутності у
споживача коштів на оплату
заборгованості він повинен звернутися
до енергопостачальника із заявою про
складання графіка погашення
заборгованості або відстрочення
терміну оплати та надати довідки, що
підтверджують його
неплатоспроможність.

Разом з тим вбачається, що подібних
звернень від ОСОБА_1 на адресу ПАТ
«Київенерго» не надходило.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, у
встановлений строк, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Вбачається, що заборгованості за
спожиту електричну енергію ОСОБА_1
перед ПАТ «Київенерго» станом на 01.07.2014
р. становить 531,80 грн., з яких: 453,51 грн. -
борг за спожиту електроенергію; 78,29 грн.
- індекс інфляції та 3 % річних, що
підтверджується розрахунком
заборгованості за спожиту електричну
енергію (а.с.30).

Вказаний розрахунок узгоджується з
вимогами чинного законодавства та
матеріалами справи, а тому приймається
судом для визначення спірної
заборгованості.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язань настають
наслідки, встановлені законом або
договором.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
зустрічного позову та стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго»
заборгованості у розмірі 531,80 гривень.

З огляду на те, що ОСОБА_1 звільнений від
сплати судового збору, витрати
понесені ПАТ «Київенерго»по сплаті
судового збору у розмірі 243,60 гривень.
компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 22,23, 509, 525, 526, 530, 611, 625, ЦК
України, Правилами користування
електричною енергією для населення
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1999 р. за №1357,
ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" про скасування боргу за
спожиту електроенергію, відшкодування
збитків та моральної шкоди, відмовити.

Зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
та штрафних санкцій, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" заборгованість за спожиту
електроенергію в розмірі 453, 51 грн., 3 %
річних у розмірі 16, 76 грн. та інфляційну
складову боргу у розмірі 61,54 грн.

Витрати понесені ПАТ "Київенерго" по
сплаті судового збору у розмірі 243, 60
грн. компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту проголошення рішення.

Суддя: