У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" серпня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Філімоновій Ю.О.

розглянувши справу у відкритому
судовому засіданні, в залі суду, в
приміщенні Дніпровського районного
суду міста Києва, справу за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1, Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 12
лютого 2014 року у справі № 989/13,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Південенерго»,
звернулося до Дніпровського районного
суду м. Києва із заявою, в якій просить
суд: скасувати рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 12
лютого 2014 року по справі № 989/13 за
позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та
ТОВ «Південенерго» про стягнення
солідарно заборгованості по договору
кредиту № Ф070428П від 05 червня 2007 року та
договору поруки № 02-23-Ф070428П-999 від 05
червня 2007 року про стягнення
заборгованості по договору кредиту в
сумі 764 488,19 гривень, третейського збору
в сумі 8 044,88 гривень; стягнути на
користь ТОВ «Південенерго» витрати зі
сплати судового збору з ПАТ
«Укрсоцбанк».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12
лютого 2014 року Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків у складі
третейського судді Ярошовця В.М. було
розглянуто у відкритому судовому
засіданні в м. Київ, вул. Марини
Раскової, 15, справу № 989/13 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ТОВ
«Південенерго» про стягнення
солідарно заборгованості по договору
кредиту № Ф070428П від 05 червня 2007 року та
договору поруки № 02-23-Ф070428П-999 від 05
червня 2007 року відповідно. Позов
задоволено частково та стягнуто
солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ
«Південенерго» на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» заборгованість по
договору кредиту в сумі 814 769,74 гривень,
а також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та
ТОВ «Південенерго» на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» третейський збір в сумі
8044,94 гривень. 04 березня 2014 року ТОВ
«Південенерго» поштою отримано
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 12 лютого 2014 року по справі № 989/13,
при ознайомлені з яким стало відомо, що
по відношенню до ТОВ «Південенерго»
була розглянута справа про стягнення з
останнього на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованості по кредитному договору
та стягнуто суму в розмірі 764 488,19
гривень та третейський збір в сумі 8 044,94
гривень. При цьому, а ні позовної заяви,
а ні ухвали про порушення справи ТОВ
«Південенерго» не отримало, що
позбавило ТОВ «Південенерго» права
висловити свої заперечення щодо
заявлених вимог, надати обґрунтовані
заперечення та скористатися правом
захисту своїх прав та свобод, як це
передбачено діючим законодавством
України. Ніяких домовленостей з ПАТ
«Укрсцобанк» щодо розгляду спорів у
відсутність представника ТОВ
«Південенерго» не укладали, ТОВ
«Південенерго» не змінювало адреси,
але а ні позовної заяви, а ні ухвали про
порушення справи не отримувало, в
зв'язку з цим не могло брати участь у
третейському розгляді як його сторона
і тому було фактично позбавлене права
на судовий захист. Таким чином,
третейський суд розглянув справу та
вирішив питання про права та обов'язки
ТОВ «Південенерго», як особи, яка не
брала участі у справі.

Відповідно до договору кредиту,
предметом договору є надання у
тимчасове користування грошових
коштів зі строком повернення до 04
червня 2017 року. Разом з тим, п. 4.5.
договору кредиту сторони встановили,
що у разі невиконання позичальником
обов'язків по оплаті кредиту та
відсотків протягом більше ніж 60
календарних днів, строк користування
кредитом вважається таким, що сплив.
Отже, якщо сплив строк користування
кредитом, і позичальник зобов'язаний
достроково повернути кредит та
сплатити проценти протягом одного
робочого дня, можна дійти висновку про
те, що разом зі спливом строку
користування кредитом (предмет
договору), сплив і строк дії договору
кредиту (припинився договір). В даному
випадку сторони встановили
альтернативний строк дії кредитного
договору (до закінчення 60-денного
строку що слідує за невиконанням плюс
один день на погашення кредиту).
Договір кредиту є припиненим
(розірваним за згодою сторін) по спливу
60 календарних днів, з моменту
виникнення прострочення по сплаті
кредиту та відсотків (остання оплата
була здійснена в жовтні 2008 року), тобто
з 11 січня 2009 року. Таким чином, на момент
подання АКБ «Укрсоцбанк» позову до
постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, договір
кредиту був припиненим (розірваним), а
відповідно з припиненням договору і
припинилося третейське застереження.

Розглядаючи справу Постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
українських банків не звернув увагу на
положення ч. 1 ст. 15 ЦПК України та
роз'яснень викладених в п. 4 постанови
Пленуму Верховного суду України № 2
«Про застосування норм
цивільного-процесуального
законодавства при розгляді справ» про
те, що в одне провадження об'єднані
вимоги юридичної особи - ПАТ
«Укрсоцбанк» до іншої юридичної особи -
ТОВ «Південенерго», які виникли з
укладеного ним договору поруки і які
підлягають розгляду в порядку
господарського судочинства та позов
юридичної особи до фізичної особи
ОСОБА_1, як до боржника по кредитному
договору і які підлягають розгляду в
цивільному судочинстві. В своєму
рішенні, третейський суд зазначив, що
розглядає вказану справу за позовом
ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ТОВ
«Південенерго» в порядку цивільного
судочинства.

Розглядаючи справу Постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
українських банків не застосував
строки позовної давності щодо
заявленої до стягнення суми боргу. ТОВ
«Південенерго» було позбавлене права
подати заяву про застосування строків
позовної давності. Щодо поручителя - зі
спливом позовної давності до основної
вимоги позовна давність спливає і до
додаткової вимоги - стягнення
неустойки, звернення стягнення на
заставлене майно тощо до відповідних
додаткових вимог належать, крім
зазначених у цій нормі, порука і
притримання, а також інші види
забезпечення виконання зобов'язань,
які можуть бути встановлені договором
або законом. Таким чином, якщо сплив
строк позовної давності за основною
вимогою (за кредитним договором) то
вважається що сплив і строк позовної
давності до додаткових вимог, зокрема
до поручителя.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
розмір пені, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. В даному випадку у позивача
виникло право на стягнення пені, але
позивач своїм правом не скористався та
заявив вимогу після закінчення терміну
позовної давності.

Як вбачається з рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 12
лютого 2014 року по справі № 989/13,
третейський суд встановив, що
відповідачі (ТОВ «Південенерго» та гр.
ОСОБА_1.) у судове засідання не
з'явилися, причини неявки не
повідомили, письмовий відзив на
позовну заяву не надали, про час і місце
слухання справи повідомлені належним
чином, тому третейський суд, на
підставі ст.ст. 52,60 Регламенту Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, вважає
за можливе слухати справу у їх
відсутність. Не зрозуміло, яким
належним чином були повідомлені,
оскільки відповідно до свідоцтва про
смерть, серія НОМЕР_1 від 07 серпня 2012
року, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ТОВ «Південенерго» поручилось лише за
виконання договору кредиту тільки
ОСОБА_1 За виконання вищевказаного
договору будь-яким іншим боржником ТОВ
«Південенерго» згоди не надавало. Тому,
порука припинилась.

В судове засідання заявник не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, подав до суду
заперечення, в яких просив відмовити у
задоволенні заяви.

Відповідно ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України,
неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали даної справи,
оцінивши зібрані у справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Цивільного
процесуального кодексу України,
провадження в цивільних справах
здійснюється відповідно до законів,
чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про
третейські суди», спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 12
лютого 2014 року Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків у справі № 989/13 було
ухвалено рішення за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1 та ТОВ «Південенерго»,
відповідно до якого з ОСОБА_1 та ТОВ
«Південенерго» було стягнуто
солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованість по договору кредиту в
сумі 76 4488 гривень 19 копійок та
третейський збір в сумі 8044 гривні 88
копійок.

Судом встановлено, що рішення
Третейського суду ухвалено на підставі
укладеного 05 червня 2007 року між
Відкритим акціонерним товариством
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_1 договору кредиту №Ф070428П,
відповідно до умов якого кредитор
Відкрите Акціонерне товариство
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
надав позивальнику ОСОБА_1 у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти в сумі 500 000 гривень 00
копійок, зі сплатою 16,5 процентів річних
за перший рік, подальший розмір
процентів за користування кредитом
підлягає щорічному перегляду, та
укладеного 05 червня 2007 року між
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
ОСОБА_1 та ТОВ «Південенерго» договору
поруки №02-23-Ф070428П-999, згідно якого ТОВ
«Південенерго» зобов'язалося перед
кредитором у повному обсязі солідарно
відповідати за виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
комісій, а також можливих штрафних
санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в
строк до ведення об'єкту нерухомості в
експлуатацію та в порядку,
передбачених договором кредиту №Ф070428П
від 05 червня 2007 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
«Про третейські суди», юридичні та/або
фізичні особи мають право передати на
розгляд третейського суду будь-який
спір, який виникає з цивільних чи
господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд
Третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам Закону України «Про
третейські суди».

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про третейські суди», третейська
угода може бути укладена у вигляді
третейського застереження в договорі,
контракті або у вигляді окремою
письмової угоди. Третейська угода
укладається у письмовій формі.
Третейська угода вважається укладеною,
якщо вона підписана сторонами чи
укладена шляхом обміну листами,
повідомленнями по телетайпу, телеграфу
або з використанням засобів
електронного чи іншого зв'язку, що
забезпечує фіксацію такої угоди, або
шляхом направлення відзиву на позов, в
якому одна із сторін підтверджує
наявність угоди, а інша сторона проти
цього не заперечує.

Так, згідно п. 6.2. ст. 6 договору кредиту,
у випадку неможливості вирішення спору
шляхом переговорів, сторони, керуючись
ст. 5 Закону України «Про третейські
суди», домовляються про те, що спір
розглядається одноособово третейським
суддею Ярошовцем Василем
Миколайовичем Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків, що знаходиться за
адресою 02022, місто Київ, вулиця М.
Раскової,15. У випадку неможливості
розгляду спору вказаним третейським
суддею спір розглядається третейським
суддею Мороз Оленою Анатоліївною або
Білоконем Юрієм Миколайовичем у
порядку черговості, вказаному у даному
пункті. У разі, якщо спір не може бути
розглянутий визначеними у даному
пункті суддями, суддя призначається
Головою Постійного діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків у відповідності до
чинного регламенту постійного діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків.

Відповідно п. 5.2. ст. 5 договору поруки, у
випадку неможливості вирішення спору
шляхом переговорів, сторони, керуючись
ст. 5 Закону України «Про третейські
суди», домовляються про те, що спір
розглядається одноособово третейським
суддею Ярошовцем Василем
Миколайовичем Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків, що знаходиться за
адресою 02002, місто Київ, вулиця М.
Раскової,15. У випадку неможливості
розгляду спору вказаним третейським
суддею спір розглядається третейським
суддею Мороз Оленою Анатоліївною або
Білоконем Юрієм Миколайовичем у
порядку черговості, вказаному у даному
пункті. У разі, якщо спір не може бути
розглянутий визначеними у даному
пункті суддями, суддя призначається
Головою Постійного діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків у відповідності до
чинного регламенту постійного діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків.

Отже, зазначені договори містять
третейське застереження про вирішення
спору між сторонами Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків.

Як вбачається з заявлених заявником
вимог, останній як на підставу
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків у справі № 989/13
посилається на той факт, що ТОВ
«Південенерго» належним чином не було
повідомлено про слухання справи
третейським судом, у зв'язку з чим не
могло брати участь під час розгляду
справи по суті. В той же час, суд не може
погодитися з даними твердженнями
заявника, з огляду на наступне.

Статтею 7 Регламенту постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків визначено, що
третейський розгляд здійснюється у
засіданні Третейського суду за участю
сторін або їх представників, якщо
сторони не домовились про інше щодо
їхньої участі в засіданні. Третейський
суд може визнати явку сторін у
засіданні обов'язковою. Не пізніше 5-ти
днів з моменту призначення чи обрання
складу суду, останній виносить ухвалу
про порушення третейського розгляду, в
якій зазначається про день, час та
місце проведення засідання
Третейського суду. Дана ухвала
сторонам має бути направлена не
пізніше ніж за 10 днів до такого
засідання.

Як вбачається з матеріалів третейської
справи № 989/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1 та ТОВ «Південенерго» про
стягнення заборгованості, позовна
заява з боку ПАТ «Укрсоцбанк» була
подана до третейського суду 16 жовтня 2013
року. Ухвалою Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 21 жовтня 2013
року, справа була призначена до
розгляду на 22 листопада 2013 року на 10
годину 30 хвилин. Вказану ухвалу з боку
ТОВ «Південенерго» було отримано 05
листопада 2013 року, про що свідчить
поштове повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 25
третейської справи). В подальшому,
Постійно діючим Третейським судом при
Асоціації українських банків було
винесено 22 листопада 2013 року ухвалу про
відкладення розгляду справи до 12
лютого 2014 року на 10 годину, яка була
отримана уповноваженим представником
ТОВ «Південенерго» 30 грудня 2013 року,
про що також свідчить поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 34 третейської
справи).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
третейські суди», ненадання
витребуваних третейським судом
доказів, інших письмових документів чи
матеріалів, неявка у засідання
третейського суду сторін або їхніх
представників, які належним чином були
повідомлені про розгляд справи і
проведення засідання третейського
суду, не є перешкодою для третейського
розгляду і прийняття рішення, якщо
причина ненадання документів або
неявки сторін у засідання визнана
третейським судом неповажною.

У зв'язку з вищевикладеним, стає
очевидним проінформованість заявника
про день, час та місце розгляду справи
третейським судом, у зв'язку з чим судом
даний факт не може бути розцінений як
підстава для скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Крім того, судом не може бути прийнято
як підставу для скасування рішення
третейського суду той факт, що на думку
заявника, договір кредиту та поруки є
припиненими та факт незастосування
третейським судом до даного спору
строків позовної давності щодо суми
боргу та суми пені, оскільки Закон
України «Про третейські суди» регулює
процедуру, предмет і межі судового
контролю. Контроль провадиться
виключно у судовому засіданні
відповідно до процесуальних вимог
закону. ЗУ «Про третейські суди»
передбачено, що ініціатором контролю
може бути лише одна із сторін
третейського розгляду (позивач або
відповідач). Державний суд здійснює
формально-юридичний контроль, а не
перевірку рішень третейського суду по
суті. Рішення третейських судів
перевіряються не на відповідність
нормам матеріального або
процесуального права, а лише на
дотримання процедурних вимог, які
встановлені ЗУ «Про третейські суди».

Щодо визначення заявником як підставу
для скасування рішення третейського
суду на те, що третейським судом було
об'єднано в одне цивільне провадження
вимоги про стягнення боргу з юридичної
особи, натомість як дане питання
вирішується в господарському
судочинстві, то суд не може погодитися
з даними твердженнями заявника, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
третейські суди» компетентний суд -
місцевий загальний суд чи місцевий
господарський суд за місцем розгляду
справи третейським судом.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено,
що у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково, або в повному
обсязі, як від усіх боржників разом, так
і від будь-кого з них окремо.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 4 ЦПК України визначені способи
захисту, які засовуються судом, а саме:
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Аналіз вищезазначених процесуальних
норм свідчить про те, що у разі
виникнення спору, в якому позивачем є
юридична особа, а відповідачами є як
фізичні, так і юридичні особи, він
підвідомчий місцевим загальним судам.

Як ГПК України так і ЦПК України
передбачають норми, які регламентують
порядок розгляду заяв про видачу
виконавчого документа (виконавчого
листа) на примусове виконання рішення
третейського суду (ст. 122-9 ГПК України
та ст. 389-7 ЦПК України).

Суб'єктний склад осіб, спори між якими
розглядаються господарськими судами,
зазначений в статті 1 ГПК України,
розповсюджується на всі процесуальні
дії, передбачені ГПК України, у тому
числі на вирішення питання щодо видачі
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду.

З огляду на вищевикладене, в даному
випадку, з урахуванням суб'єктного
складу відповідачів у третейській
справі та їх солідарного обов'язку,
місцевий господарський суд не є
компетентним судом щодо вирішення
питання про видачу виконавчого
документу на примусове виконання
рішення третейського суду.

Щодо обґрунтувань заявника як на
підставу для скасування рішення
третейського суду смерть відповідача
ОСОБА_1, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в той
час як рішення Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків було винесено 12
лютого 2014 року.

Виключний перелік підстав для
скасування рішення третейського суду
зазначено в ст. 389-5 Цивільного
процесуального кодексу України, яка
кореспондується зі ст. 51 Закону України
«Про третейські суди».

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення третейського суду може бути
скасовано лише у разі якщо: 1) справа, в
якій прийнято рішення третейського
суду, не підвідомча третейському суду
відповідно до закону; 2) рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять зам межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди; 3) третейську угоду
визнано судом недійсною; 4) склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Статтею 53 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що
третейський суд постановляє ухвалу
про припинення третейського
розгляду в таких випадках: у разі
смерті фізичної особи, яка була
стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Відповідно до ст. 66 Регламенту постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків,
третейський суд постановляє ухвалу про
припинення третейського розгляду у
разі смерті фізичної особи, яка була
стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Статтею 65 Регламенту постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків передбачено, що
третейський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони або за своєю ініціативою у
випадках: заміни однієї з сторін її
правонаступником внаслідок
реорганізації підприємства,
організації або смерті фізичної особи.

Відповідно до ст. 608 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
смертю боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного
кодексу України, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті боржника до
правонаступників переходять усі його
права та обов'язки, окрім тих, що були
нерозривно пов'язані з особою боржника.

Як встановлено судом, Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків було постановлено
рішення про стягнення заборгованості з
особи, яка на момент постановлення
рішення вже була померлою. На підставі
Регламенту третейський суд мав
зупинити провадження до вступу у
справу правонаступника, або припинити
провадження, якщо правонаступництво не
передбачено. В той же час, третейським
судом було прийнято рішення, за яким
ОСОБА_1 було зобов'язано в солідарному
порядку сплатити ПАТ «Укрсоцбанк» суму
заборгованості.

Як роз'яснено в п. 32 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
при вирішенні спорів щодо виконання
зобов'язань за кредитним договором у
випадку смерті боржника/позичальника
за наявності поручителя чи спадкоємців
суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК
спадкоємці боржника за умови прийняття
спадщини є боржниками перед кредитором
у межах вартості майна, одержаного у
спадщину. При цьому спадкоємці несуть
зобов'язання погасити нараховані
відсотки і неустойку тільки в тому
випадку, якщо вони вчинені
позичальникові за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями.

Поручитель приймає на себе
зобов'язання відповідати за виконання
кредитного договору за боржника
(статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого
боржника в разі переводу боргу чи
смерті боржника, якщо таке зазначено у
договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або
застава, встановлена іншою особою,
припиняється після заміни боржника,
якщо поручитель або заставодавець не
погодився забезпечувати виконання
зобов'язання новим боржником, а згідно
зі статтею 607 ЦК зобов'язання
припиняється неможливістю його
виконання у зв'язку з обставиною, за яку
жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути
покладено відповідальність за
порушення боржником обов'язку щодо
виконання зобов'язання за кредитним
договором у випадку смерті
позичальника лише за наявності у
позичальника правонаступника, який
прийняв спадщину, та згоди поручителя
відповідати за будь-якого нового
боржника, зафіксоване в тому числі у
договорі поруки.

ТОВ «Південенерго» в даному випадку
виступає в якості поручителя та
відповідає за зобов'язаннями ОСОБА_1, що
підтверджується договором поруки №
02-23-Ф070428П - 999. В той же час, договір
поруки не містить зобов'язання з боку
поручителя нести солідарну
відповідальність нарівні зі
спадкоємцями в разі смерті
позичальника. Жодної згоди щодо
солідарного зобов'язання нарівні із
спадкоємцями в разі смерті
позичальника, боку ТОВ «Південенерго»
надано не було.

Також, як вбачається з розрахунку
заборгованості, долученої до
матеріалів третейської справи, сума
заборгованості позичальника за
договором кредиту розрахована по
січень 2013 року, в той час як позичальник
ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
унеможливлює нарахування боргу після
його смерті, в тому числі при наявності
спадкоємців.

Крім того, Постійно діючий Третейський
суд при Асоціації українських банків
не звернув увагу на те, що на конверті,
надісланому на ім'я ОСОБА_1 міститься
відмітка «умер» (а.с. 23 третейської
справи). В той же час, дані обставини не
були з'ясовані третейським судом під
час постановлення рішення.

Як убачається з ч. 4 ст. 389-4 Цивільного
процесуального кодексу України суд не
обмежений доводами заяви про
скасування рішення третейського суду,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено підстави для скасування
рішення третейського суду, визначені
статтею 389-5 цього Кодексу.

З огляду на викладене, аналізуючи
зібрані по справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 12
лютого 2014 року по справі № 989/13, як
такого, що постановлено з порушенням
норм процесуального законодавства та
Закону України «Про третейські суди».

В порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з ПАТ
«Укрсоцбанк» на користь заявника було
стягнуто судовий збір в сумі 609 гривень
00 копійок.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 2, 5, 12, 41, 53 Закону України «Про
третейські суди», ст.ст. 523, 543, 553, 554, 608,
1218, 1282 Цивільного кодексу України, ст. 1
ГПК України, ст.ст. 7, 65, 66 Регламенту
постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, п. 32
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.ст. 2, 4, 88, 210, 389-1 - 389-6 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1, Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 12
лютого 2014 року у справі № 989/13 -
задовольнити частково.

Скасувати рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 12 лютого 2014 року
у справі № 989/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго» про
стягнення заборгованості, яким було
стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго»
заборгованості по договору кредиту в
сумі 764 448 гривень 19 копійок та
третейський збір в сумі 8044 гривні 88
копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго»
судовий збір в сумі 609 (шістсот дев'ять)
гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: