Провадження № 2/201/3040/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014р.

Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при
секретарі -
Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

22.09.2014р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із позовом про
розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві в
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що вони з
відповідачем зареєстрували шлюб
06.06.2009р. у Бабушкінському ВРАЦС
Дніпропетровського МУЮ
Дніпропетровської обл. Від даного
шлюбу сторони мають малолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні
відносини з відповідачем припинилися
з лютого 2012р., коли він переїхав жити
до іншої квартири. Причиною припинення
шлюбних відносин стали різні погляди
на життя, відсутність в родині
взаєморозуміння з питань ведення
господарства, виховання дитини, втрата
почуття любові та поваги. Сторони
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства, не мають спільного
бюджету. Позивачка вважає, що родині
відносини відновити неможливо, та
строк для примирення сторонам не
потрібний. У судове засідання 03.11.2014р.
надала заяву, в якій зазначила, що
позовні вимоги підтримує, просила шлюб
розірвати, після розірвання шлюбу
залишити за нею прізвище «ОСОБА_1» та
винести рішення в судовому
засіданні за її відсутності та
без фіксування процесу технічними
засобами (а.с. № 13).

Відповідач у судове засідання 03.11.2014р.
надав заяву, де зазначив, що позовні
вимоги визнає, проти задоволення
позову не заперечує, період та
причину припинення шлюбних
стосунків, вказані позивачкою
визнає в повному обсязі. Просив шлюб
розірвати та винести рішення
суду в судовому засіданні за
його відсутності та без фіксування
процесу технічними засобами у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
(а.с. № 14).

Таким чином, суд вважає за можливе на
підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України
ухвалити рішення в судовому
засіданні за відсутності сторін та
без фіксування процесу технічними
засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини
та інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем
або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 06.06.2009р. у
Бабушкінському ВРАЦС
Дніпропетровського МУЮ
Дніпропетровської обл. під актовим
записом № 282 (а.с. № 3).

Судом встановлено, що спільне життя
сторін не склалося через несумісність
характерів подружжя, різні погляди на
життя, відсутність в родині
взаєморозуміння з різних питань,
втрату почуття любові та поваги.
Сторони проживають окремо, мають
роздільний бюджет, спільне
господарство не ведуть, не підтримують
подружніх відносин з лютого 2012р.

З огляду на вищевикладене і
приймаючи до уваги те, що шлюбні
відносини між сторонами по даній
справі припинені більше 2-х з
половиною років тому і з цього
часу більше не відновлювалися,
позивачка від позову не
відмовилася, а відповідач визнав
позовні вимоги та не заперечував
проти розірвання шлюбу, суд дійшов
висновку про те, що родина сторін
розпалася остаточно, її відновлення
бути не може, і шлюб підлягає
розірванню.

При винесенні рішення суд також
приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК
України, оскільки відповідач
визнав позовні вимоги та
погодився на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивачки
понесені при подачі позову судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243грн. 60коп. (а.с. № 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 8, 10, 60, 61, 88, 169, ч. 2 ст. 197,
ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06.06.2009р. у
Бабушкінському відділу РАЦС
Дніпропетровського МУЮ
Дніпропетровської обл., під актовим
записом № 282 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачки ОСОБА_1 залишити
«ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243грн.60коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК
України копію рішення суду про
розірвання шлюбу надіслати на адресу
Жовтневого відділу РАЦС
Дніпропетровського МУЮ
Дніпропетровської обл. для внесення
відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська шляхом
подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів.

Суддя:
Н.В.
Ткаченко