Справа № 303/6426/14-ц
Провадження № 4-с/303/57/14
УХВАЛА

28 жовтня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

у складі судді
Котубей І.І.

при секретарі
Панас М.В.

з участю представника скаржника
ОСОБА_1

державних виконавців
Медвідь І.М., Федоров
О.М.

заінтересованої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мукачево справу за
скаргою Національного університету
біоресурсів і природокористування
України на дії начальника міського
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 та
заступника начальника міського
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_4 про
визнання дій державного виконавця
незаконними та скасування постанови
про відновлення виконавчого
провадження, -

в с т а н о в и в:

Національний університет біоресурсів
і природокористування України в особі
представника ОСОБА_5 звернувся в суд із
скаргою на дії начальника міського
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 та
заступника начальника міського
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_4 про визнання
дій державного виконавця незаконними
та скасування постанови про
відновлення виконавчого провадження.
Скаржник просить визнати дії державний
виконавців незаконними, скасувати
постанову про скасування
процесуального документу та постанову
про відновлення виконавчого
провадження.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 14.07.2005 року,
яким ОСОБА_2 поновлено на роботі,
виконано повністю, виконавче
провадження щодо виконання даного
судового рішення було закінчено. Факт
виконання рішення про поновлення
ОСОБА_2 на роботі було встановлено і
ухвалами апеляційного суду
Закарпатської області від 26.07.2007 року
та від 17.03.2009 року. Оскільки вищевказане
судове рішення повністю виконане,
незрозумілим є, як його можна
виконувати повторно.

В судовому засіданні представник
скаржника підтримав дану скаргу та
просив її задовольнити. Звернув увагу
на те, рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 14.07.2005 року
про поновлення ОСОБА_2 на роботі
повністю виконане, оскільки 17.10.2006 року
було видано наказ про поновлення даної
особи на посаді секретар-друкарки
Мукачівського державного аграрного
коледжу. В подальшому 25.10.2006 року ОСОБА_2
було звільнено з цієї посади за
прогули, так як вона на роботу не
виходила. 25.12.2006 року державним
виконавцем було прийнято постанову про
закінчення виконавчого провадження, ця
постанова скасована начальником
відділу ДВС на підставі протесту
прокурора 12.11.2007 року. Після того, 17.12.2008
року, начальником відділу ДВС
Головного управління юстиції в
Закарпатській області ОСОБА_6
скасовано постанову начальника
міського відділу від 12.11.2007 року, отже
залишається чинною постанова
державного виконавця від 25.12.2006 року
про закінчення виконавчого
провадження. Оскільки станом на
сьогоднішній день постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 25.12.2006 року залишається чинною, вона
ніким не скасована, державним
виконавцем незаконно винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження.

Крім того, представник скаржника
зазначає, що відповідно до постанови
про скасування процесуального
документу, яка оскаржується, начальник
ДВС ОСОБА_3 скасував не постанову про
закінчення виконавчого провадження, а
інший документ. В розумінні ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»
постанова та інші процесуальні
документи є різними поняттями, тому з
цих підстав слід скасувати постанову
про скасування процесуального
документу, яка оскаржується.

Начальник міського відділу державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
задоволення скарги заперечив, пояснив,
що скарга є необґрунтованою і не
підлягає до задоволення. З матеріалів
виконавчого провадження вбачається, що
дане провадження було закінчено саме
постановою державного виконавця від
23.12.2009 року «Про закінчення виконавчого
провадження». Саме ця постанова є в
державному реєстрі виконавчих
проваджень, до того часу, а саме до 2009
року, проводилися виконавчі дії.
Оскільки в процесі здійснення контролю
за повнотою виконавчого провадження
йому було надано рішення Європейського
суду з прав людини, яким встановлено, що
рішення про поновлення ОСОБА_2 на
роботі не виконано, з метою недопущення
порушення її прав та з метою виконання
рішення Європейського суду ним і
винесено постанову про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 23.12.2009 року та надано
доручення державному виконавцю його
відновити. Щодо тверджень представника
скаржника про нібито скасування ним не
постанови, а документу, вважає
необґрунтованим, оскільки постанова і
є процесуальним документом.

Заступник начальника міського відділу
державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_4 також
заперечив проти задоволення скарги та
пояснив, що він виніс постанову про
відновлення виконавчого провадження
на підставі постанови начальника ДВС
про скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження. В
подальшому ніякі дії він не проводив,
оскільки заявив собі самовідвід.
Вважає свої дії законними, оскільки
вони відповідають вимогам ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження».

Заінтересована особа – ОСОБА_2. в
судовому засіданні пояснила, що станом
на сьогоднішній день рішення суду щодо
поновлення її на роботі не виконано, це
встановлено і рішенням Європейського
суду з прав людини. В зв’язку з цим
вважає скаргу необґрунтованою, просить
відмовити в її задоволенні.

Заслухавши думку учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження, суд
приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що
27.07.2014 року начальником Мукачівського
міського відділу державної виконавчої
служби Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 винесено
постанову про скасування
процесуального документу, якою
скасовано постанову про закінчення
виконавчого провадження від 23.12.2009 року
з виконання виконавчого листа № 22-1424
від 14.07.2005 року, виданого апеляційним
судом Закарпатської області про
поновлення ОСОБА_2 на посаді
секретар-друкарки Мукачівського
державного аграрного коледжу з 08.10.2004
року.

Зі змісту даної постанови та оглянутих
в судовому засіданні матеріалів
виконавчого провадження вбачається, що
вона винесена за результатами
здійснення контролю за діями
державного виконавця при примусовому
виконанні судового рішення та на
підставі рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Віннік та інші
проти України» від 07.11.2013 року.

Відповідне до вказаного рішення
Європейського суду з прав людини
встановлено, що рішення, ухвалене на
користь ОСОБА_2, не було своєчасно
виконане та постановлено, що протягом
трьох місяців держава має виконати
дане рішення.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці.

Згідно ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження» начальник
відділу здійснює контроль за повнотою
виконання рішень державним виконавцем.
При здійсненні такого контролю
начальник відділу має право своєю
постановою скасувати постанову,
винесену у виконавчому провадженні
державним виконавцем, якщо вона
суперечить вимогам закону.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при винесенні постанови про
скасування процесуального документу
начальник Мукачівського міського
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 діяв в межах
наданих йому повноважень та у
відповідності до вимог Закону.
Оскільки рішенням Європейського суду з
прав людини встановлено факт
невиконання судового рішення про
поновлення ОСОБА_2 на роботі, у
начальника відділу ДВС буди достатні
підстави вважати, що мала місце
неповнота виконання рішення державним
виконавцем, що є підставою для
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження.

Зазначені в скарзі доводи про
виконання рішення суду про поновлення
ОСОБА_7 на роботі суд вважає
необґрунтованими, оскільки факт
невиконання цього рішення встановлено
рішенням Європейського суду з прав
людини у справі «Віннік та інші проти
України» від 07.11.2013 року.

25.07.2014 року заступником начальника
Мукачівського міського відділу
державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_4 винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження, якою відновлено
провадження з виконання виконавчого
листа № 22-1424 від 14.07.2005 року, виданого
апеляційним судом Закарпатської
області про поновлення ОСОБА_2 на
посаді секретар-друкарки
Мукачівського державного аграрного
коледжу з 08.10.2004 року. Підставою
прийняття даної постанови є скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження.

Згідно ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, виконавче
провадження підлягає відновленню
протягом трьох робочих днів з дня
надходження постанови керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Оскільки державний виконавець Федоров
О.М. відновив виконавче провадження у
зв’язку з скасуванням начальником ДВС
постанови про закінчення виконавчого
провадження, його дії відповідають
вимогам ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження», а тому
твердження скаржника про незаконність
постанови про відновлення виконавчого
провадження від 25.07.2014 року є
необґрунтованими.

Твердження представника скаржника про
незаконність постанови начальника ДВС
від 25.07.2014 року про скасування
процесуального документу, оскільки
термін «постанова» та термін «інший
процесуальний документ» є різними
поняттями в розумінні ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд до уваги не приймає, оскільки
постанова державного виконавця і є
процесуальним документом, зі змісту
оскаржуваної постанови чітко
вбачається, що скасовано саме
постанову державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження.

Також судом не приймаються до уваги
доводи представника скаржника про те,
що на сьогоднішній день виконавче
провадження закінчено постановою
державного виконавця від 25.12.2006 року,
яка ніким не скасована і є чинною.

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що постановою начальника
відділу ДВС Головного управління
юстиції в Закарпатській області ОСОБА_6
від 17.12.2008 року, на яку посилається
представник, скасовано постанову
начальника міського відділу від 12.11.2007
року про задоволення протесту
прокурора, однак цією ж постановою
надано доручення начальнику міського
відділу ДВС здійснити контроль за
станом виконання виконавчого листа про
поновлення ОСОБА_2 на роботі,
забезпечити вжиття всіх необхідних
заходів щодо своєчасного і повного
виконання вищевказаного рішення суду.

За таких обставин неможна вважати, що в
результаті прийняття постанови
начальника відділу ДВС Головного
управління юстиції в Закарпатській
області ОСОБА_6 від 17.12.2008 року
виконавче провадження вважається
закінченим, оскільки в цій же постанові
містяться вказівки щодо виконання
судового рішення. Крім того, з
матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що судове рішення
продовжувалось виконувати до 2009 року і
закінчено виконавче провадження саме
постановою від 23.12.2009 року.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що вимоги скаржника є
необґрунтованими, а тому не підлягають
до задоволення.

Строк на подачу скарги суд не вважає
пропущеним, оскільки відповідно до ст.
385 ЦПК України скаргу може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод. З матеріалів справи вбачається,
що хоча оскаржувані постанови винесені
25.07.2014 року, про їх існування скаржник
дізнався тільки 01.10.2014 року. Скарга
подана до суду 10.10.2014 року, тобто
протягом десяти днів з часу, коли
скаржник дізнався про порушення свого
права, а тому передбачений ст. 385 ЦПК
України строк ним не пропущено.

Керуючись ст.386, 387 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги Національного
університету біоресурсів і
природокористування України на дії
начальника міського відділу державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_3 та заступника начальника
міського відділу державної виконавчої
служби Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_4 про
визнання дій державного виконавця
незаконними та скасування постанови
про відновлення виконавчого
провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду
ОСОБА_8