У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Кафідової
О.В.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продінторг», Публічного акціонерного
товариства «Акціонерно-комерційний
банк «Львів» про визнання недійсним
доповнення № 2 від 09 листопада 2012 року
до договору поруки від 09 листопада,
за зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства
«Акціонерно-комерційний банк «Львів»
до ОСОБА_4, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Продінторг» про стягнення боргу, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
17 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 26 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що не
підписував і згоди на підписання
доповнення № 2 від 09 листопада 2012 року
до договору поруки від 09 листопада 2011
року не надавав.

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство
«Акціонерно-комерційний банк «Львів»
(далі - ПАТ «АКБ «Львів») звернулося до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4
пр. стягнення з останнього
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 17 лютого 2014 року, яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 26 червня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено,
зустрічний позов задоволено, стягнуто
з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «Львів»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 19 223 162 грн 73 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог за первісним позовом та
задовольняючи позовні вимоги за
зустрічним позовом, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), правильно виходив із того, що
ОСОБА_4 не надав належних доказів на
підтвердження заявлених ним позовних
вимог, разом з тим, не виконав свої
зобов'язання за договором поруки, а
тому з нього підлягає стягненню
заборгованість за невиконання
ТОВ «Продінторг» своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 17 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 26 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Кафідова