АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3480/14 р.
Справа № 636/6791/13-ц
Головуючий 1 інстанції : Срокіна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.

при секретарі - Щегельському
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 27 березня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду із позовом, у якому просила
стягнути з ОСОБА_3 на її користь
аліменти на утримання сина в розмірі 1/3
частини від усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 07.08.2013 року та до
досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначала, що 30.07.1994 року зареєструвала
шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
них народилася донька, а ІНФОРМАЦІЯ_2
року - син. Відповідач не займається
естетичним розвитком здібностей
дитини та науковим розвитком дітей,
матеріально їх не утримує.

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом про
стягнення аліментів з ОСОБА_5 на
утримання неповнолітнього сина у
твердій грошовій сумі 291,6 грн., яка
становить 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В обґрунтування зустрічних вимог
зазначав, що 30.07.1994 року укладено шлюб з
відповідачем, від якого мають дітей
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 З моменту
укладання шлюбу до теперішнього часу
відповідачка офіційно ніде не
працювала. На даний час діти проживають
більшу частину разом з ним та його
матір'ю - ОСОБА_6, тому лише вони
безпосередньо займаються вихованням
дітей та їх забезпеченням. Разом з
мамою дитина мешкає лише 5- 7 днів на
місяць у вихідні або святкові дні.

У судовому засіданні позивач за
первісним позовом та її представник
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили їх задовольнити,
проти задоволення зустрічного позову -
заперечували.

Відповідач за первісним позовом та
його представник, заперечували проти
задоволення вимог ОСОБА_5 Зустрічний
позов підтримали та просили його
задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 27 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_5 - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500 грн. щомісячно,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 08 серпня
2013 року до досягнення дитиною
повнолітнього віку, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити його
зустрічні вимоги в повному обсязі.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що дитина проживає то з ним,
то з матір'ю, він повністю утримує сина.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з»явившихся
осіб, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має
для суду наперед встановленого
значення. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Задовольняючи частково первісний
позов, суд виходив з того, відповідач
має нерегулярний (мінливий) дохід, що
відповідно до ст. 184 СК України є
підставою для визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі.

Такий висновок суду відповідає нормам
матеріального і процесуального права.

Встановлено, що сторони з 30.07.1994 року
перебували у зареєстрованому шлюбі (
а.с. 8 ).

Від шлюбу мають двох дітей, повнолітню
доньку та малолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якого зазначені -
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ( а.с. 7 ).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Частинами 1, 2 ст. 184 СК України
визначено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з вимог закону та врахував
посилання відповідача за первісним
позов на те, що на його утриманні
знаходиться старша донька, яка є
студенткою та мати - інвалід II групи,
він має грошові зобов'язання ( за
рішенням суду) перед колишньою
дружиною ( позивачем) щодо сплати
грошової компенсації за розподіл
спільного майна подружжя.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду про
стягнення з відповідача аліментів в
зазначеному розмірі.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що висновки суду про місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_7 виключно за
місцем проживання матері є незаконним
і необґрунтованим судовою колегією не
приймаються.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований і
проживає разом із матір'ю, за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
дільниці № 42 КП «Жилкомсервіс» ( а.с. 5 ).

Питання щодо визначення місця
проживання неповнолітньої дитини з
одним із батьків у судовому порядку не
вирішувалося.

При вирішенні спору судова колегія
керується принципами Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року,
відповідно до яких дитині мають
належати права на здоровий ріст та
розвиток, належне харчування, житло,
розваги, медичне обслуговування,
отримання освіти. Найкраще
забезпечення інтересів дитини щодо її
освіти та навчання має бути керівним
принципом для батьків.

Доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі, висновок суду першої інстанції
не спростовують та не дають підстав для
скасування чи зміни ухваленого у
справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 27 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді