Справа № 346/1359/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1359/2014
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Шалаути Г.І.

секретаря
Бойчука Л.М.

розглянувши цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» - Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
23 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року банк звернувся в суд
із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що згідно кредитного договору б/н
від 15.01.2008 року, ОСОБА_2 отримав у ПАТ
«Акцент Банк» грошові кошти в сумі
3000грн. зі сплатою 24% річних. Внаслідок
неналежного виконання зобов'язання по
кредитному договору, станом на 20.02.2014
року заборгованість становить 14822грн. 29
коп.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 23 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Акцент
Банк» заборгованість за кредитним
договором б/н від 15.01.2008 року 10352грн.
29коп., що складається з 1710грн. 88коп. -
заборгованість за кредитом; 6959грн.
40коп. - заборгованість по процентах;
500грн. - комісії; 500грн. - штраф (фіксована
частина); 682грн. 01коп. - штраф (процентна
складова) та 243 грн. 60коп. витрат по
оплаті судового збору.

На дане рішення представник ПАТ
«Акцент Банк» - Шуліка А.В. подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції помилково прийшов до
висновку про можливість зменшення
пені, оскільки укладаючи кредитний
договір відповідач не ставив під
сумнів розумність та справедливість
його умов.

Апелянт також вказує, що при укладенні
договору сторони досягли згоди щодо
його умов, зокрема щодо суми неустойки,
зваживши на відповідальність, яка
настає згідно умов договору при його
невиконанні або неналежному виконанні.

Крім того, посилаючись на узагальнення
судової практики Верховного суду
України щодо розгляду цивільних справ,
що виникають з кредитних правовідносин
вказує, що розмір неустойки може бути
зменшений судом, боржник посилається
на наявні обставини і це є правом суду а
не обов'язком.

Вважає, що у суду не було передбачених
законом підстав для зменшення
неустойки.

На думку апелянта, суд даним обставинам
не дав належної оцінки та ухвалив
рішення з порушенням вимог закону.

З вище наведених підстав просила
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволенні позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про час й місце розгляду
справи, що у відповідності до ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Вислухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції в
повній мірі не відповідає цим вимогам
матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
згідно кредитного договору б/н від
15.01.2008 року, ОСОБА_2 отримав у ПАТ
«Акцент Банк» грошові кошти в сумі
3000грн. зі сплатою 24% річних. Внаслідок
неналежного виконання зобов'язання по
кредитному договору, станом на 20.02.2014
року заборгованість становить 14822грн. 29
коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що спір між сторонами виник з
приводу усунення порушеного права на
належне виконання умов кредитного
договору шляхом стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Встановлено, що ОСОБА_2 допускав
порушення умов договору в частині
розміру і строків погашення кредиту і
сплати відсотків, чим порушив свої
зобов'язання перед позичальником.

Вищевказані обставини підтверджуються
документальними доказами, що є в
матеріалах справи, та не спростовані
відповідачем.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору. Статтею 530
зазначеного Кодексу визначено, якщо у
зобов'язанні встановлено строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не виконав зобов'язання у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України,
кредитодавець зобов'язується надати
грошові кошти позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до представленого
позивачем розрахунку суми
заборгованості кредитний борг ОСОБА_2
разом із штрафними санкціями станом на
20.02.2014 року заборгованість становить
14822грн. 29 коп: 1710грн. 88коп. -
заборгованість за кредитом; 6959грн.
40коп. - заборгованість по процентах;
4970грн - заборгованість по комісії та
пені за користування кредитом; 500грн. -
комісії; 500грн. - штраф (фіксована
частина); 682грн. 01коп. - штраф (процентна
складова), що відповідачем не
спростовано ні в суді першої інстанції
ані в апеляційному суді.

При таких обставинах справи суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з розміром пені, яку суд
стягнув на користь позивача.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

У відповідності до п. 27 постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року N 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», положення частини
третьої статті 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу.

Оскільки відповідач заяви про
зменшення неустойки не подав, у суду
першої інстанції не було підстав для її
зменшення у розумінні вимог ст. 551 ЦК
України.

Разом з тим, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що згідно ст. 258 ЦК
України, для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Зокрема,
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Згідно поданого розрахунку, сума
комісії (пені), станом на день подачі
позову, становить 4970грн., а станом на
березень 2013 року - 4200грн.

Колегія суддів вважає, що оскільки
позовна заява подана в суд 17.03.2014 року,
то пеню слід рахувати з березня 2013 року,
тобто в межах одного року, яка
становитиме 770грн. (4970-4200).

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення, зокрема є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи.

За таких обставин, колегія приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції, підлягає зміні в частині
стягнення пені, а в решті рішення суду
слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» - Шуліки Аліни
Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 23 квітня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» 500 (п'ятсот) гривень
заборгованості по комісії (пені) за
користування кредитом - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» 770 (сімсот сімдесят)
гривень заборгованості по комісії
(пені) за користування кредитом.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.І. Шалаута