Справа № 487/437/14-ц
Провадження № 2/487/879/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2014 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у
складі головуючого судді Павлової Ж.П.,
секретаря Сочивко І.О., представника
позивача Заливчого Я.В., предстанвика
відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на майно

В С
Т А Н О В И В

17.01.2014р.Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"Приватбанк "звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В заяві позивач посилався на те , що
01.10.2007р. між Банком та ОСОБА_3було
укладено кредитний договір № NKIPGK04040062
,на підставі якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 40000 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом відповідно до
умов договору.

В забезпечення виконання зобов
язання за кредитним договором між
банком та відповідачем було укладено
іпотечний договір , відповідно до якого
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно , а саме квартиру , загальною
площею 54,40 кв.м, житловою площею 38,50
кв.м, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на
праві власності.

У зв'язку з тим, що відповідач порушив
зобов язання за кредитним договором, та
станом на 02.09.2014року в неї утворилась
заборгованість за кредитним договором
в сумі 49690,69 доларів США , позивач
просив задовольнити його позов,
звернувши стягнення на предмет
іпотеки - вищезазначену квартиру
шляхом продажу предмету іпотеки з
укладанням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою- покупцем із здійсненням
всіх необхідних дій, передбачених
нормативно-правовими актами ,
необхідних для продажу предмету
іпотеки.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в їх задоволенні ,
посилаючись на необґрунтованість
позовних вимог та їх безпідставність, а
також посилався на те, що позивачем
невірно розраховано суму
заборгованості за кредитним договором
та не враховано всі платежі, які
сплачувала ОСОБА_3, на підтвердження
чого ним надані в судове засідання
копії квитанцій.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні
01.10.2007р. між Банком та ОСОБА_3було
укладено кредитний договір № NKIPGK04040062
,на підставі якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 40000 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом відповідно до
умов договору.

В забезпечення виконання зобов язання
за кредитним договором між банком та
відповідачем було укладено іпотечний
договір від 01.10.2007р., відповідно до
якого відповідач надав в іпотеку
нерухоме майно , а саме квартиру ,
загальною площею 54,40 кв.м, житловою
площею 38,50 кв.м, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1 , яка належить
відповідачу на праві власності.

Відповідно до ст.4 іпотечного договору
від 01.10.2007р., цей договір забезпечує
вимоги іпотекодержателя що випливають
з основного зобов*зання в повному
обсязі , включаючи оплату процентів,
неустойки, основної суми боргу та
будь-якого збільшення цієї суми, що
передбачене основним зобов язанням.

Зазначений договір недійсним у
встановленому законом порядку не
визнаний.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов*язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій , що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов*язки.

Судом встановлено , що відповідач
зобов*язання за кредитним договором не
виконав, чим порушив майнові права
позивача. Сума несплаченого ним
основного боргу становить станом на
02.09.2014 рік в розмірі : 36669,09 долари США
заборгованості за кредитом,6456,45
доларів США заборгованості по
процентам за користування кредитом,
1280,00 доларів США заборгованості по
комісії за користування кредитом,3045,40
доларів США пені, 19,32 доларів США
штрафу(фіксована частка),2220,43 долари
США штрафу( процентна складова), а
всього 49690,69 доларів США, що за курсом
НБУ складає 642997,52 грн.простроченої
заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу.

Згідно ст.575 ЦК України, іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про іпотеку», особа, яка передає в
іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання власного
зобов'язання або зобов'язання іншої
особи перед іпотекодержателем є
іпотекодавцем. Іпотекодавцем може бути
боржник або майновий поручитель.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 35 Закону Україні «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач виконав передбачені ст. 35
Закону України «Про іпотеку» вимоги
для подальшого звернення стягнення на
предмет іпотеки, направивши
відповідачу повідомлення про
порушення зобов'язання за кредитним
договором та попередження про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, у випадку невиконання таких
вимог позивача. Вказані повідомлення
отримано відповідачем. Однак
відповідач своїх зобов'язань за
договором не виконав.

Враховуючи, що після отримання
зазначених повідомлень, зобов'язання
за кредитним договором відповідачем не
виконане, заборгованість не погашена,
суд приходить до висновку, що у
позивача виникло право звернути
стягнення на предмет іпотеки для
задоволення своїх вимог до відповідача
ОСОБА_3 за кредитним договором, і такі
вимоги позивача є повністю
обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
«Про іпотеку», за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання, а також право на
відшкодування витрат, пов'язаних з
пред'явленням вимоги за основним
зобов'язанням і зверненням стягнення
на предмет іпотеки.

Зі змісту абзацу 5 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначається спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону.

Абзацом 7 ст.39 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що в разі
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначається початкова ціна
предмету іпотеки для його подальшої
реалізації.

Згідно з положенням ст.5 Закону України
«Про іпотеку», вартість предмета
іпотеки визначається за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
шляхом проведення оцінки предмета
іпотеки відповідним суб'єктом
оціночної діяльності у випадках,
встановлених законом або договором.
Крім того, за правилами ч.2 ст.43 ЗУ «Про
іпотеку», початкова ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється
рішенням суду або за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем, а
якщо вони не досягли згоди, - на
підставі оцінки, проведеної відповідно
до законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Заперечення представника відповідача
щодо невірно розрахованої суми
заборгованості спростована в ході
судового засідання. Так, судом
встановлено, що відповідачка
сплачувала грошові кошти( щомісячні
платежі) не в установлений договором
термін, тому ці кошти акумулювались на
рахунку банку та зараховувались датою,
наступного нарахування обов*язкових
платежів.

На підставі ст.79,ст.88 ЦПК України з
відповідачів слід стягнути на користь
позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення кредитної
заборгованості за кредитним договором
№ NKIPGK 04040062 від 01.10.2007 року, укладеного
між Публічним Акціонерним Товариством
Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3
, звернути стягнення на предмет іпотеки
- квартири АДРЕСА_1, яка передана в
іпотеку Публічному Акціонерному
Товариству Комерційний банк
"Приватбанк" власником ОСОБА_3 , на
підставі договору іпотеки від 01.10.2007
року, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Визначити спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки з укладанням від
імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах , підприємствах,
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
"Приватбанк" всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

За рахунок коштів отриманих від
продажу предмета іпотеки погасити
заборгованість за кредитним договором
№ NKIPGK 04040062 від 01.10.2007 року, укладеного
між Публічним Акціонерним Товариством
Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3
, яка утворилася станом на 02.09.2014 рік в
розмірі : 36669,09 долари США
заборгованості за кредитом,6456,45
доларів США заборгованості по
процентам за користування кредитом,
1280,00 доларів США заборгованості по
комісії за користування кредитом,3045,40
доларів США пені, 19,32 доларів США
штрафу(фіксована частка),2220,43 долари
США штрафу( процентна складова), , а
всього 49690,69 доларів США, що за курсом
НБУ складає 642997,52 грн.простроченої
заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
Публічного Акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» 3441 грн.
судового збору

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Миколаївського
апеляційного суду через Заводський
районний суд м.Миколаєва в порядку,
визначеному ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя:
ПАВЛОВА Ж.П.