АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2745/2014
інстанції Гонтар Д.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Радченка С.В.,
при секретарі:Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 14.08.2014 року та за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
цього ж суду від 28.08.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання спільною сумісною
власністю, визнання права власності на
майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 14.08.2014 року позов ОСОБА_7
задоволено частково. Встановлено факт
постійного проживання однією сім'єю
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 01.01.2004 року
по ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Визнано
автомобіль «Шкода Октавія А5», № кузова
НОМЕР_2 д.н. НОМЕР_1 спільною сумісною
власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Визнано за
ОСОБА_7 право власності на ? частину
автомобіля «Шкода Октавія А5», д.н.
НОМЕР_1. Визнано меблі: спальний
гарнітур, шафа кутова у вітальню,
антресоль у вітальню, комплект меблів у
вітальню, кухонний гарнітур, куток для
відпочинку спільною сумісною
власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Виділено у
власність ОСОБА_7 спальний гарнітур,
який складається з комп'ютерного столу,
надставки на стіл, комоду, двоспального
ліжка, матрацу, дві прикроватні тумби,
шафи для одежі із дзеркалом, тумби з
підставкою і дверцятами із дзеркалом.
Визнано грошові кошти, що включають в
себе також нараховані відсотки та які в
загальному розмірі складають 62700 грн.,
внесені за депозитним договором №
297/д/2013 спілки на депозитний рахунок від
03.10.2013 року укладеного між кредитною
спілкою «Бебко Фінанс» та ОСОБА_8,
спільною сумісною власністю ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_7, право
власності на грошові кошти в розмірі
31350 грн., що є грошовими коштами
внесеними на депозитний рахунок на
підставі депозитного договору №297/д/2013
про надання фінансової послуги -
залучення страхового внеску (вкладу)
члена кредитної спілки на депозитний
рахунок від 03.10.2013 року укладеного між
кредитною спілкою «Бебко Фінанс» та
ОСОБА_8 та є також ? частиною
нарахованих відсотків за договором.
Стягнуто пропорційно з ОСОБА_5, ОСОБА_6
на користь ОСОБА_7 витрати по оплаті
судового збору у розмірі по 565, 3 грн. з
кожного.

Ухвалою судді Суворовського районного
суду м. Херсона від 28.08.2014 року внесено
виправлення у резолютивну частину
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 14.08.2014 року, а саме
восьмий абзац резолютивної частини
рішення викладено в наступній редакції
«Визнано за ОСОБА_7, право власності на
грошові кошти в розмірі 31350 грн., що є
грошовими коштами внесеними на
депозитний рахунок на підставі
депозитного договору №297/д/2013 про
надання фінансової послуги - залучення
страхового внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний рахунок
від 03.10.2013 року укладеного між
кредитною спілкою «Бебко Фінанс» та
ОСОБА_8 Доповнити резолютивну частину
рішення десятим абзацом із наступним
змістом «В іншій частині позовних
вимог - відмовлено». Десятий абзац,
вважати одинадцятим.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали апеляційну
скаргу, в якій зазначають, що факт
спілкування та, нібито, ведення з
позивачем домашнього господарства за
період з вересня 2002 року до серпня 2005
року не має юридичного значення для
підтвердження «факту сумісного
проживання та ведення господарства»,
оскільки згідно положень ч. 1 ст. 74 СК
України факт проживання однією сім'єю
має значення тільки тоді, коли жінка та
чоловік не перебувають у шлюбі.
Позивачка ОСОБА_7 до 12.02.2004 року
перебувала у шлюбі, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу від
12.02.2004 року, що визнано у рішенні і
судом. Крім того, придбання меблів
підтверджується поясненнями самої
ОСОБА_7 та копіями актів, нібито,
виконаних робіт від 2005, 2006 та 2008 р.,
інших доказів немає. Показання ОСОБА_7
згідно положення ч. 2 ст. 57 ЦПК України
не можуть використовуватися як засіб
доказування. Також не можуть бути
належним доказом факту виготовлення і
наявності меблів ксерокопії актів
виконаних робіт, оскільки в судовому
засіданні позивачем не були надані
суду оригінали цих документів і суд не
встановлював ідентичність цих
документів з оригіналами. Судом не
було прийнято до уваги заперечення
відповідачів, що автомобіль їх батько
придбав відразу ж після продажу своєї
квартири АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу від 24.09.2013 року. У
зв'язку з чим просили рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7
відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 на ухвалу
цього ж суду від 28.08.2014 року посилаючись
на те, що суд фактично змінив рішення, а
не виправив описку, тому що змінилася
суть резолютивної частини рішення, що
не є опискою відповідно до положень ч. 1
ст. 219 ЦПК України, просив ухвалу
скасувати як незаконну.

У письмових запереченнях на апеляцію
ОСОБА_7 посилаючись на
необґрунтованість доводів ОСОБА_5,
ОСОБА_6, просила про відхилення скарги
та залишення рішення суду без змін.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник
ОСОБА_10, у судовому засіданні на
задоволенні апеляції наполягали, з
підстав зазначених у скарзі.

ОСОБА_7 та її представниця ОСОБА_11, у
судовому засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 74 СК України
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з вересня
2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Колегія
погоджується із таким висновком суду,
оскільки він підтверджується
наступним.

Факт спільного проживання однією
сім'єю ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в період часу з
вересня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
було встановлено на підставі таких
доказів: про проживання разом, як
подружжя в період часу з вересня 2002
року по серпень 2005 року за адресою
АДРЕСА_2, що належить позивачу на праві
власності, свідчить заява, затверджена
директором ТОВ «Шумен» від 03.02.2014 року
та показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13
(а.с.21). Проживання позивачки разом з
ОСОБА_8 з серпня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_3
року однією сім'єю, ведення спільного
господарства в квартирі АДРЕСА_3, що
належала ОСОБА_8 на праві власності,
підтверджується актом від 05.02.2014 року,
затвердженим директором КП
«Дніпровський» (а.с.22). та
підтверджується показами свідка
ОСОБА_14. Придбання меблів, які на даний
час розташовані в квартирі, що належала
ОСОБА_8, підтверджується актами
виконаних робіт від 2005, 2006 та 2008 років
на виготовлення меблів кількості 4 шт.,
свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП
ОСОБА_15.,(а.с.24-28) квитанцією про оплату
від 18.04.2005 року за куток відпочинку,
свідоцтвом про реєстрацію ФОП ОСОБА_16
(а.с.29). Ведення спільного господарства
підтверджує також і той факт, що під час
проживання в квартирі ОСОБА_7, за
спільні кошти з березня 2003 року до
серпня 2005 року робили поточний ремонт в
квартирі АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_8
для подальшого проживання в зазначеній
квартирі. Наведене окрім іншого
підтверджується актами
приймання-здачі робіт, датованими з
листопада 2003 року по травень 2008 року,
замовником у яких значиться ОСОБА_7, а
адреса, за якою виконувалось
замовлення є квартира АДРЕСА_3, яка
належала ОСОБА_8 (а.с.23-27).Також про факт
спільного проживання ОСОБА_8 з
позивачкою свідчить і повідомлення
голови Новопокровської сільради
Новотроїцького району Херсонської
області від 04.02.2014 року (а.с.36).

Також з матеріалів справи вбачається,
що позивачка здійснювала догляд та
піклування ОСОБА_8 під час його
лікування та проведення операції в
Національному Інституті
серцево-судинної хірургії ім.. М.М.
Амосова в період з 22.06.2011 року по 12.07.2011
року у зв'язку із хворобою серця, що
підтверджується випискою з історії
хвороби ОСОБА_8 та письмовими
поясненнями ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які
також перебували в цій лікарні.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що з 27.08.2012 року по 10.09.2012
року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом перебували
в м. Москві, Російської Федерації у
зв'язку із смертю рідного брата ОСОБА_8,
ОСОБА_20, що підтверджується
міграційними картками, які містяться в
матеріалах справи.

Факту проживання однією сім'єю не
заперечував навіть відповідач ОСОБА_6
під час розгляду справи в апеляційному
суді, зазначивши, що позивачка з його
батьком проживали разом до березня 2013
року (хвилини 14.00-14.05 технічного запису
судового засідання 24.09.2014 року).

Таким чином, сукупність доказів у
їх взаємозв'язку, достовірно
підтверджує факт спільного проживання
однією сім'єю позивачки із ОСОБА_8 і
тому колегія суддів погоджується із
висновком суду про встановлення такого
факту.

Також судом першої інстанції
встановлено, що за час спільного
проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було
придбане рухоме майно, в тому числі
автомобіль «Шкода Октавиа» д.н. НОМЕР_1,
про що свідчить довідка - рахунок серії
ААВ № 304655 від 27.09.2013 року, меблі -
спальний гарнітур, шафа кутова у
вітальню, антресоль у вітальню,
комплект меблів у вітальню, кухонний
гарнітур, куток для відпочинку.

Також, відповідно до довідки №36/1 від
06.02.2014 року, яка міститься в матеріалах
нотаріальної справи, в КС «Бебко
Фінанс» відкрито депозитний рахунок на
ім'я ОСОБА_8 на підставі договору про
залучення внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний рахунок
від 03.10.2013 року за № 297/д/2013 року. Сума
вкладу складає 62700 грн., сума
нарахованих відсотків складає 216, 44 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про смерть
виданого 17.12.2013 року Міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Херсонській області, ОСОБА_8, помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 10).

Відповідно до копії спадкової справи №
3/2014, яка міститься в матеріалах справи,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, 20.01.2014 року звернулись
до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_21 з
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_8, а саме: на
спадкове майно - квартиру за місцем
проживання, транспортний засіб та
грошові вклади кредитної спілки «Бебко
Фінанс» та банку «Трансбанк», інші
грошові вклади, частку в статутному
фонді СК «Херсон», інше майно (а.с.212-228).

З урахуванням наведених обставин,
колегія суддів погоджується із
висновком суду про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_7 та їх
задоволення, оскільки до такого
висновку суд дійшов із дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, вірно встановивши обставини
справи та зміст правовідносин, що
склались.

Доводи апелянта, про те, що судом першої
інстанції не взято до уваги той факт, що
автомобіль «Шкода Октавиа» д. н. НОМЕР_1
було придбано за особисті кошти ОСОБА_8
після продажу квартири АДРЕСА_1, а решта
коштів покладено на депозитний
рахунок, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки такі доводи
належними та допустимими доказами не
підтверджені.

Також, колегія суддів не приймає до
уваги доводи апелянтів, про те, що
ОСОБА_7 до 12.02.2004 року перебувала у
шлюбі, і тому не мала змоги у період з
вересня 2002 року до серпня 2005 року вести
з ОСОБА_8 вести спільне господарством,
оскільки ОСОБА_7 розірвала шлюб із
ОСОБА_22 ще 26.12.2002 року, про що, зазначено
в свідоцтві про розірвання шлюбу від
12.02.2004 року (а.с.18) та у відповіді відділу
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Дніпровського
районного управління юстиції м.
Херсона.

Інші доводи апеляційної скарги,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки вони не спростовують
висновків суду і не містять посилання
на нові факти або засоби доказування,
які мають значення для справи.

Разом з тим, колегія суддів
визнає обґрунтованими доводи апелянта
ОСОБА_5 щодо незаконності ухвали суду
від 28.08.2014 року щодо виправлення описки,
оскільки, на думку колегії, у даній
ухвалі вирішені питання які належить
вирішувати шляхом ухвалення
додаткового рішення, а не ухвалою про
виправлення описки. Тому вказана
ухвала суду підлягає скасування на
підставі п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 14.08.2014 року відхилити, а
вказане рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного
суду м. Херсона від 28.08.2014 року
скасувати.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: