справа № 208/5672/14-ц
№ провадження 6/208/849/14
УХВАЛА

15 липня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі головуючого судді:
Ричка С.О.

при секретарі: Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Заводського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов’язань,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
звернувся державний виконавець
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції з поданням
в якому просить суд тимчасово обмежити
боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань, посилаючись на те,
що до Заводського відділу ДВС надійшов
виконавчий лист № 2/4211-13-ц від 19.11.2013
року виданого Дніпровським районним
судом м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області про
стягнення з боржника аліментів на
утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
на користь ОСОБА_3, у розмірі ? частини з
усіх видів заробітку, щомісячно до
повноліття дитини, згідно ст. 24 Закону
України "Про виконавче провадження"
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, добровільно боржник
сплачувати аліменти не бажає.

Представник Заводського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, боржник та
зацікавлена особа у судове засідання
не з’явилися, були повідомлені
належним чином, тому суд прийшов
висновку, розглядати справу за
правилами ч. 2 ст. 379 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що подання відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 Указу Президента
України "Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів" від 24.03.2008 року № 261/2008
стосовно врегулювання порядку виїзду
за кордон осіб, які мають невиконанні
зобов’язання, покладені на них рішення
суддів та на виконання спільного листа
Міністерства юстиції України та
Адміністрації прикордонної служби від
27.05.2008 року № 32/463, № 25-5347.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено
тимчасове обмеження громадян України у
праві виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в’їзд в
Україну громадян України" встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
або громадянинові, який має паспорт,
може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон, зокрема, у випадках,
якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов’язання, де виконання
зобов’язань або розв’язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов’язань.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що у зв’язку з тим що боржник
хоча і не виконала зобов’язання,
покладене на нього виконавчим листом
райсуду, але державним виконавцем ВДВС
суду не надано доказів того, що він має
намір виїхати за кордон, а також
доказів того, що він ухиляється від
виконання рішення суду, яку він має
заборгованість по стягненим аліментам,
і чи має її взагалі, а також чи він має
закордонний паспорт, тобто державним
виконавцем ВДВС не надано суду доказів
того, що у даному випадку існують
обставини, що обмежують відповідно до
пункту 1 частини першої ст.6 п.5 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян
України»№3857-ХП від 21.01.1994року зі
змінами і доповненнями, які
унеможливлюють виконання рішення, але
при цьому вони обмежують право
боржника виїзду за кордон.

Також не можна застосувати і вимоги ст.
377-1 ЦПК України, відповідно до якої
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб та ст.11 Закону
"Про виконавче провадження", оскільки
державним виконавцем ВДВС не доведено
факт ухилення боржника від виконання
зобов’язання.

Також ВДВС не надав доказів того, що у
боржника є заборгованість по сплаті
аліментів, що у нього немає майна, на
яке можна звернути стягнення, чи немає
доходів.

Тому у задоволенні вимог слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 357, 377-1,
379 ЦПК України, Закону України "Про
порядок виїзду з України та в’їзд в
Україну громадян України", п.п. 3 п. 2.2
Правил перетинання державного кордону
громадянами України, п.2 Указу
Президента України "Про додаткові
заходи щодо підвищення ефективності
виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. №
261/2008 стосовно врегулювання порядку
виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов’язання, в тому числі
зі сплати аліментів, покладені на них
рішеннями судів, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця державного виконавця
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов’язань –
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а в разі, якщо ухвалу суду
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційну скаргу може
бути подано протягом 5-ти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Ричка С. О.