Справа №
№ 2/240/203/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
Олександрівський районний суд
Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участі відповідачки - ОСОБА_1

представника відповідачки - адвоката
ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т.
Олександрівка

справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за договором
оренди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
заявою, вказуючи, що є власником
квартири АДРЕСА_1.

17 вересня 2013 року він уклав
договір оренди жилого приміщення №
01/09/2013 року з відповідачкою ОСОБА_4, за
яким надав їй з цієї дати житло в
користування за плату в розмірі 1000 грн.
щомісяця.

Спочатку відповідачка вчасно
сплачувала орендну плату в строк до 19
числа на місяць вперед , однак останні
два місяця строку оренди ОСОБА_4 не
сплатила орендну плату.

20 березня 2014 року позивачем було
встановлено, що відповідачка виїхала з
квартири до закінчення строку оренди
не передавши йому квартиру .

На підставі викладеного, позивач
просить стягнути з ОСОБА_4
заборгованість з орендної плати в сумі
2000 грн. та судові витрати.

Позивач в судове засідання
повторно не з`явився, надавши письмові
заяви про підтримання позовних вимог в
повному обсязі та розгляд справи без
його участі.

Відповідачка позов не визнала,
пояснюючи, що дійсно 17 вересня 2013 року
був укладений договір оренди жилого
приміщення з позивачем. Орендну плату,
що складала 1000 грн. на місяць вона
сплачувала до 19 числа місяця на
наступний місяць. Розрахунок
провадився безпосередньо з
орендодавцем.

Строк оренди визначений сторонами
до 17 грудня 2013 року, але за домовленістю
сторін, відповідачка орендувала
квартиру ще й в січні 2014 року,бо не
змогла в грудні знайти більш дешеве
житло. Після її виїзду в квартирі
залишився колишній співмешканець ,
який продовжив винаймати житло у
позивача. Будь - яких претензій до неї
ОСОБА_3 не заявляв до цього часу.

Представник відповідачки вважає,
що позов не підлягає задоволенню ,бо
позивачем не надано доказів наявності
заборгованості за укладеним договором.
Сам договір містить суперечності щодо
строку договору оренди .

Крім того, пунктом 2.2. договору
передбачено, що в разі дострокового
розірвання договору однією із сторін,
вона повинна сплатити другій стороні
неустойку в розмірі 50% орендної плати ,
в той час, як позивач просить стягнути
орендну плату в повному розмірі. Цей
пункт договору містить посилання на
виключення, нібито передбачені п. 11.1
договору, який взагалі відсутній в
договорі.

Представник відповідачки вважає
голослівними доводи позивача щодо
дострокового виїзду ОСОБА_4.з квартири ,
які він обґрунтовує, посилаючись в
позові не на конкретних осіб , а
взагалі, на сусідів.

В судовому засіданні
встановлене наступне.

Сторони дійшли згоди, що 17 вересня 2013
року вони уклали договір оренди
жилого приміщення, розташованого в
АДРЕСА_2. За умовами договору власник
житла - ОСОБА_3 передав квартиру ОСОБА_4
для тимчасового проживання за плату, що
складає 1000 грн. щомісяця.

Відповідно до ст. 810 ЦК України, за
договором найму(оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні ( наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Договір найму житла укладається в
письмовій формі( ст..811 ЦК України).

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
плату за житло. ( ч. 3 ст. 815 ЦК України).

Позивач посилається на заборгованість
наймача ОСОБА_4 за два останні місяці
оренди в сумі 2000 грн., яку просить
стягнути на свою користь.

Відповідачка заперечує цю обставину,
посилаючись, що договір укладений з 17
вересня 2013 року по 17 грудня 2013 року і
вона не має заборгованості.

Позивачем на доказ позовних
вимог були надані копії письмових
доказів , а саме:

- витягу з реєстрації права власності
на нерухоме майно,

- свідоцтва про право власності на
житло,

- технічного паспорту на квартиру,

- договору оренди жилого приміщення №
01/17/09/2013р від 17 вересня 2013 року,

- акту прийому-передачі жилого
приміщення від 17 вересня 2013 року.

а.с.
6-11

Суд приймає до уваги, що копії
зазначених документів належним чином
не завірені. Відповідачка заявила, що
вона не зберегла свій екземпляр
договору оренди.

Відповідно до наданої позивачем копії
договору оренди жилого приміщення,
строк дії договору зазначений у пункті
2.1 договору з 17 вересня 2013 року по 17
березня 2013 року .

а.с. 9-10

У позові зазначений строк договору з 17
вересня 2013 року по 17 березня « 204 року».

а.с. 2

В судове засідання позивач повторно не
з`явився, таким чином, з'ясувати ці
обставини у суду немає можливості.

Щодо фактичної сплати орендної плати
відповідачкою позивачем доказів не
надано. За поясненнями відповідачки,
орендну плату вона передавала
безпосередньо наймодавцеві ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що позивачем не надані достатні докази
існуючої заборгованості наймача по
спірному договору оренди, тому
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 810, 811, 815 ЦК України
ЦК України та ст.ст. 10, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором оренди.

Рішення суду набирає чинності
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга може бути
подана до апеляційного суду Донецької
області через Олександрівський
районний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участі у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Щербак Ю.В.