Номер провадження: 22-ц/785/1723/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Кононенко Н.А.

при секретарі
Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» (в особі філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_4) на заочне
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 10 вересня 2012 року,

встановила:

14 грудня 2011 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» (в особі філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
суми боргу за кредитним договором №
522-н від 19 грудня 2005 року у розмірі 18 425,
298 доларів США, комісійної винагороди у
розмірі 2 345,64 грн. та стягнення судових
витрат.

В обґрунтування позову позивач
послався на те, що 19 грудня 2005 року
позивач та ОСОБА_3 уклали кредитний
договір № 522-н, за умовами якого
останньому було надано кредит у
розмірі 16 500,00 доларів США строком
погашення до 19 грудня 2010 року зі
сплатою за користування кредитними
коштами процентів з розрахунку 12 %
річних у валюті отриманого кредиту. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором, 19 грудня 2005 року між
позивачем та ОСОБА_4 був укладений
договір поруки № 1 до кредитного
договору № 522-н від 19 грудня 2005 року.
Також з метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором, 19 грудня 2005 року між
позивачем та ОСОБА_3 був укладений
договір застави транспортного засобу
предметом якого є - транспортний засіб
типу легковий седан, марки BMW, модель 535
І, 1999 року випуску, кольору сірого, шасі
№ НОМЕР_3, реєстраційний номер - НОМЕР_1,
належний заставодавцю на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2,
виданого РЕВ - 2 ДАІ ГУ МВС України в
Одеській області 16 грудня 2005 року.
Однак ОСОБА_3 встановлені договором
терміни повернення наданого йому
кредиту та терміни сплати відсотків за
кредитом не виконує.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву в
якій вказав, що позовні вимоги
підтримує, не заперечував проти
заочного розгляду справи та просив суд
слухати справу у його відсутність.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 10 вересня 2012
року позов ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління ВАТ «Ощадбанк»
задоволено.

Суд першої інстанції:

- cтягнув солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління ВАТ «Ощадбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 522-н від 19 грудня 2005 року у розмірі 18
425,29 дол. США, що еквівалентно 147 273,34 грн.,
та комісійну винагороду у розмірі 2 345,64
грн.;

- стягнув солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ВАТ «Державний ощадний банк
України» (в особі філії - Одеського
обласного управління ВАТ «Ощадбанк»)
суму витрат на сплату судового збору у
розмірі 1 516,45 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 (в
інтересах ОСОБА_4) просить заочне
рішення суду змінити в частині суми
стягнутого боргу, зменшивши розмір
боргу, що підлягає стягненню,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Справа тривалий час знаходиться у
проваджені апеляційного суду, а саме з
09 жовтня 2013 року, неодноразово
призначалася до слухання.

Відповідачам та представнику
апелянта направлялись судові повістки,
але відповідачі та представник
апелянта в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились.

На судове засідання, призначене
на 03 грудня 2013 року, від відповідачів та
представника апелянта повернулися
конверти з поштовими повідомленнями з
позначками «залишено повідомлення» і
«не з'явились за отриманням» (а.с. 112-117).

На судове засідання, призначене
на 24 грудня 2013 року, від відповідачів та
представника апелянта повернулися
конверти з поштовими повідомленнями з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання» (а.с. 123-126, 129-130).

На судове засідання, призначене на
31 січня 2014 року, від відповідачів та
представника апелянта повернулися
конверти з поштовими повідомленнями з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання» (а.с. 132-133, 135-138).

На судове засідання, призначене
на 11 березня 2014 року, від відповідачів
та представника апелянта повернулися
конверти з поштовими повідомленнями з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання» (а.с. 140-141, 143-146), та з
позначкою «залишено повідомлення» (а.с.
147-150).

На судове засідання, призначене
на 18 квітня 2014 року, від відповідачів та
представника апелянта повернулися
конверти з поштовими повідомленнями з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання» (а.с. 155-160).

На судове засідання, призначене
на 03 червня 2014 року, від відповідачів та
представника апелянта повернулися
конверти з поштовими повідомленнями з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання» (а.с. 162-167).

На судове засідання, призначене на
01 липня 2014 року, від відповідачів
повернулися конверти з поштовими
повідомленнями з позначкою «за
закінченням терміну зберігання» (а.с.
171-172 б).

На судове засідання, призначене
на 23 вересня 2014 року, від відповідачів
та представника апелянта повернулися
конверти з поштовими повідомленнями з
позначками «не з'явились за
отриманням» (а.с. 183-188).

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Апеляційну скаргу подано ще 19 вересня
2013 року, відповідачі та представник
апелянта до цього часу не цікавляться
її рухом. Тому справа розглянута у
відсутності сторін у зв'язку з
знаходженням справи тривалий час в
проваджені апеляційного суду та
враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні апеляційної
інстанції є необов'язковою.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні,в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які буди
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму
Верховного України від 18 грудня 2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що рішення є
законним тоді, коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до ст. 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути
гранично повним, ясним, чітким,
викладеним у послідовності,
встановленій ст. 215 ЦПК України, і
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну та резолютивну частини.

Задовольняючи вищевказаний позов,
суд першої інстанції правильно, на
підставі ст.ст. 16, 526, 553, 610, 611, 1054 ЦК
України виходив з наступного.

19 грудня 2005 року позивач та ОСОБА_3
уклали кредитний договір № 522-н, за
умовами якого останньому було надано
кредит у розмірі 16 500,00 доларів США
строком погашення до 19 грудня 2010 року
зі сплатою за користування кредитними
коштами процентів з розрахунку 12 %
річних у валюті отриманого кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором, 19 грудня 2005 року між
позивачем та ОСОБА_4 був укладений
договір поруки № 1 до кредитного
договору № 522-н від 19 грудня 2005 року.

Також, з метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором, 19 грудня 2005 року між
позивачем та ОСОБА_3 був укладений
договір застави транспортного засобу
предметом якого є - транспортний засіб
типу легковий седан, марки BMW, модель 535
І, 1999 року випуску, кольору сірого, шасі
№ НОМЕР_3, реєстраційний номер - НОМЕР_1,
належний заставодавцю на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2,
виданого РЕВ - 2 ДАІ ГУ МВС України в
Одеській області 16 грудня 2005 року.
Однак ОСОБА_3 встановлені договором
терміни повернення наданого йому
кредиту та терміни сплати відсотків за
кредитом не виконує. Не виконання
кредитного договору підтверджується
довідкою - розрахунком заборгованості
станом на 17 жовтня 2011 року.

Кредит був наданий ОСОБА_3 в повному
обсязі, таким чином, банк виконав свої
зобов'язання за кредитними договорами
в повному обсязі.

В порушення умов кредитних договорів,
ОСОБА_3 не здійснював оплату кредиту та
відсотків за його користування у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, розмір якої станом на 17
жовтня 2011 року за кредитним договором
№ 522-н від 19 грудня 2005 року складає 18 425,29
доларів США та комісійна винагорода у
розмірі 2 345,64 грн.

Відповідачі сповіщались належним
чином про існування заборгованості, що
підтверджується копіями листів.

Оскільки, вищевказане грошове
зобов'язання виконано не було,
відповідачі порушили вимоги ст. 1054 ЦК
України, за якою позичальник
зобов'язаний повернути банку суму
кредиту в строки й у порядку,
встановленому договором. При цьому
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з курсом НБУ на час ухвалення
рішення по справі, грошові зобов'язання
ОСОБА_3 перед ВАТ «Державний ощадний
банк України» (в особі філії - Одеського
обласного управління ВАТ «Ощадбанк»)
становили 18 425,29 доларів США, що
еквівалентно 147 273,34 грн.

Посилання апеляційної скарги на те, що
справа була розглянута за відсутності
відповідача, не може бути підставою для
скасування правильного по суті
рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Порядок повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, про дату судового
засідання врегульовано ст. 74 ЦПК
України.

Належне повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст.
158 ЦПК України), участь у справі є
процесуальним правом таких осіб (ст. 27
ЦПК України).

В цьому сенсі, судова колегія
наголошує, що відсутність відповідача
в судовому засіданні при розгляді
зазначеної вище справи, не призвело до
неправильного вирішення цієї справи на
підставах викладених вище.

Проте, з висновком суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення з відповідачів на користь
позивача судових витрат погодитись не
можна, так як суд першої інстанції в цій
частині порушив норми процесуального
права, у зв'язку з чим, рішення суду
першої інстанції в цій частині
підлягає зміні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п. 12
Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства про
розгляді справ у суді першої
інстанції», при повному або частковому
задоволенні позову майнового
характеру до кількох відповідачів
судові витрати, понесені позивачем,
відшкодовуються ними пропорційно
розміру задоволених судом позовних
вимог до кожного з відповідачів.

Виходячи з вищевказаного, судова
колегія вважає, що вищевказані судові
витрати необхідно стягнуто з кожного
відповідача окремо, пропорційно
розміру задоволених судом позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 3 ч. 1 ст. 307, ч.
3 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 (в інтересах
ОСОБА_4) - задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 10 вересня 2012
року по цивільній справі за позовною
заявою публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» (в особі філії - Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк») до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- змінити.

Резолютивну частину заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 10 вересня 2012 року в частині
стягнення судового збору викласти у
наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» (в
особі філії - Одеського обласного
управління ВАТ «Ощадбанк») суму витрат
на сплату судового збору у розмірі 758
грн. 22 коп. (сімсот п'ятдесят вісім
гривень 22 копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» (в
особі філії - Одеського обласного
управління ВАТ «Ощадбанк») суму витрат
на сплату судового збору у розмірі 758
грн. 22 коп. (сімсот п'ятдесят вісім
гривень 22 копійки).

В іншій частині заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 10 вересня 2012 року по цивільній
справі за позовною заявою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» (в особі філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко