АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Волошин В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва «Хрещатик»
на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 вересня 2014 року у
справі за позовом Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Хрещатик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: Київська міська
рада, Комунальне підприємство з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд», Департамент
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про примусове виселення
без надання іншого житла,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 рокупредставник позивача
звернувся в суд із зазначеним позовом,
в якому просив примусово виселити
відповідачів з АДРЕСА_3 без надання
іншої житлової площі та вирішити
питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідачі втратили право
користування квартирою маневреного
фонду, оскільки 31.07.2009 року закінчився
термін дії договору її оренди, а
рішення Апеляційного суду м. Києва від
03.06.2009 року, яким припинено право
власності відповідачів на квартиру
АДРЕСА_1 є виконаним через
відшкодування її вартості.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 вересня 2014 року в
задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник КП УЖГ Печерського району
м. Києва «Хрещатик» - Ткаченко С.Н. подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
задоволення позову, посилаючись на те,
що суд ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що дія договору оренди
житлового приміщення, укладеного між
КП «Спецжитлофонд» та позивачем
закінчилась 31 липня 2009 року, а тому саме
з цієї дати родина ОСОБА_1 повинна була
звільнити житлову квартиру №137 на вул.
Борщагівській 10.

Крім того, вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про приведення будинку АДРЕСА_1, як
об'єкт культурної спадщини до
попереднього стану на момент його
аварії, забезпечення їх сім'ї житлом
для тимчасового проживання в
маневреному фонді м. Києва до моменту
відновлення вказаного будинку,
усунення перешкод у доступі в квартиру
визнані безпідставними.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу підтримав та просив її
задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідачів проти скарги
заперечував просив рішення суду у
справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що у відповідачів
відсутнє інше житло, а грошова
компенсація за втрачене житло не
проведена.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України, кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

За умовами ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
встановлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що відповідно до
Розпорядження КМДА від 19 квітня 2001 р. №
777 «Про комунальне підприємство з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» житловий будинок
АДРЕСА_3 закріплено за останнім на
праві повного господарського відання.

Згідно з свідоцтвом про право
власності на житло від 29 липня 1998 p.,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві,
власності відповідачам в рівних долях.

Відповідно до Розпорядження КМДА № 1342
від 22 липня 2003 р. «Про заходи щодо
ліквідації аварійної ситуації на
будинку по АДРЕСА_1», було зобов'язано
Головне управління з питань
надзвичайних ситуацій виконавчого
органу КМР (КМДА) надати допомогу КП
«Печерськжитло» в організації
відселення мешканців.

Розпорядженням КМДА № 1613 від 29 серпня
2003р. «Про подальші дії з ліквідації
аварії на будинку АДРЕСА_1» визнано
житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Києві,
гостро аварійним та непридатним для
проживання та експлуатації і таким, що
підлягає зносу; Головному управлінню
житлового забезпечення виконавчого
органу КМР (КМДА) спільно з Печерською
районною у м. Києві державною
адміністрацією забезпечити відселення
мешканців з аварійно-небезпечного
житлового будинку на АДРЕСА_1 в
квартири маневрового фонду для
тимчасового проживання (п. 3, 4
Розпорядження).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 30 листопада 2011р., яке
набрало законної сили, по цивільній
справі за позовом КП з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: КП УЖГ «Хрещатик»,
КМДА, Головне управління житлового
забезпечення виконавчого органу КМР
(КМДА) про виселення без надання іншого
житлового приміщення, на виконання
Розпорядження КМДА за № 1613 від 29 серпня
2003р. між позивачем та КП з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» було укладено договір
оренди житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_3 для тимчасового проживання
відповідачів.

Договір оренди почав діяти з
2004р.вказаним рішенням і відповідно до
укладених додаткових угод термін дії
договору оренди було продовжено до з 1
липня 2009р. (Т.1.а.с. 10-20).

Вказаним рішенням було також
встановлено, що розрахункове касове
обслуговування Печерського районного
суду м. Києва здійснює Управління
Державного казначейства у Печерському
районі Головного управління. Платіжні
доручення на перерахування коштів на
депозитний рахунок Печерського
районного суду м. Києва протягом
останніх трьох років на рахунок
відповідачів до Управління не
надходило. Відповідно до виписки з
депозитного рахунку №2807 за 09
вересня 2008 p. від ТОВ «Київ Житло-інвест
Менеджмент» надійшли кошти
призначенням платежу «Попереднє
відшкодування відповідачам вартості
квартири АДРЕСА_1 по справі № 2-442/08. Без
ПДВ» в сумі 169984,0 грн. Інших надходжень у
справі № 2-442/08 (2-3031/07) на депозитний
рахунок Печерського районного суду м.
Києва не було. Зазначені кошти з
депозитного рахунку не
перераховувались.

Таким чином колегія суддів
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідачі не можуть бути виселені
із житлового приміщення маневреного
фонду, оскільки рішення Апеляційного
суду м. Києва від 03 червня 2009 pоку не
виконане, грошові кошти відповідачам
не перераховані.

Крім того, Розпорядження КМДА № 1342 від
22 липня 2003 p., № 1613 від 29 серпня 2003р. та
наказ Головного управління житлового
забезпечення виконавчого органу КМР
(КМДА) від 22 лютого 2008р. за № 41 у - є
чинними, а тому відповідачі не можуть
бути виселені без надання їм іншого
житлового приміщення.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва «Хрещатик»
- відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 вересня 2014 року в
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді