Справа № 456/1923/14-ц
Провадження № 2/456/1227/2014
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23 вересня 2014 року

Стрийський міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бораковського В. М.

при секретарі Проців
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Стрию справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Добрянської сільської ради
Стрийського району Львівської області,
треті особи Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, Управління
Держземагенства у Стрийському районі
Львівської області про визнання права
власності на будівлю, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що 03 листопада 2009
року він придбав земельну ділянку,
площею 0,2300 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий №
:03:000:0012. На дану земельну ділянку
отримав державний акт ЯИ №210755 від
17.11.2010 року. Вищевказана земельна
ділянка була виділена для розміщення
інженерних мереж виробничої зони.
Відповідно до цільового призначення
він розпочав будівництво інженерних
мереж виробничої зони, в тому числі до
належного йому виробничого приміщення,
що розташоване на суміжній земельній
ділянці. В умовах кризової ситуації в
Україні та розірвання укладених
контрактів відпала потреба у
розпочатих будівництвом інженерних
мережах. В силу життєвих обставин йому
довелось самовільно перепланувати
незакінчене будівництво та змінити
цільове призначення будівлі. У 2011 році
було завершено будівництво
адміністративно-побутової будівлі
«А-2», площею 170,7 кв.м, альтанки «Б», та
огорожі «№1». Вищевказані будівлі та
споруди було побудовано без дозвільної
документації та належно затвердженого
проекту. Відповідно до Технічного
висновку про стан будівельних
конструкцій та інженерних мереж
адміністративно-побутової будівлі, в
цілому зазначене самочинне
будівництво адміністративно-побутової
будівлі («А-2») відповідає будівельним
нормам і правилам, санітарним та
протипожежним вимогам і може бути
легалізоване згідно вимог чинного
законодавства.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
покликаючись на викладені в позові
обставини, не заперечив проти заочного
розгляду справи, та просить суд позов
задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак подав до
суду заяву, в якій просить справу
розглядати без представника сільської
ради, позовні вимоги підтримує.

Представник третьої особи Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області суду
пояснив, що самочинне будівництво в
АДРЕСА_1 позивачем проведено з
дотриманням будівельних норм і правил.

Представник третьої особи Управління
Держземагенства у Стрийському районі
Львівської області надав суду технічну
документацію щодо земельної ділянки,
на якій знаходиться самочинне
будівництво, та не заперечив проти
задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що відповідач не
з'явився в судове засідання будучи
належним чином повідомлений, а також
беручи до уваги думку представника
позивача, тому судом проведено заочний
розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника третьої особи
Інспекції ДАБК у Львівській області,
враховуючи думку представника
відповідача та представника третьої
особи Управління Держземагенства у
Стрийському районі Львівської області,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №463444 від 10.04.2008р., ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею
0,1616га, яка розташована на території
Добрянської сільської ради
Стрийського району Львівської області.

З договору купівлі-продажу земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення з аукціону від 03.11.2009р.
вбачається, що ОСОБА_1 придбав земельну
ділянку площею 0,2300 га із земель
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення, що розташована на
території Добрянської сільської ради
Стрийського району Львівської області
(за межами населеного пункту) для
розміщення інженерних мереж
виробничої зони в селі Добряни.

Як вбачається з Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №210755 від 17.11.2010р., ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею
0,2300га, яка розташована на території
Добрянської сільської ради (за межами
населеного пункту) Стрийського району
Львівської області.

З технічного висновку про стан
конструкцій та інженерних мереж
вбачається, що самовільно виконане
будівництво адміністративно-побутової
будівлі «А-2» та альтанки «Б» в АДРЕСА_1
відповідає будівельним нормам і
правилам, санітарним та протипожежним
вимогам і може бути легалізоване
згідно вимог чинного законодавства.

Як вбачається з технічного паспорта на
громадський будинок від 17.01.2014р., в
АДРЕСА_1 знаходиться
адміністративно-побутова будівля «А-2»,
альтанка «Б», огорожа №1.

Частина 1 статті 1 Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод визначає, що
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України
фізичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Як вбачається з ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як вбачається з п. 3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», право власності у
порядку, передбаченому частиною
третьою статті 376 ЦК, може бути визнано
лише на новозбудоване нерухоме майно
або нерухоме майно, яке створено у
зв'язку зі знесенням попередньої
будівлі та відповідно до будівельних
норм і правил є завершеним
будівництвом.

Пункт 12 постанови передбачає, що у
справах, пов'язаних із самочинним
будівництвом нерухомого майна, суди
мають враховувати, що за загальним
правилом особа, яка здійснила або
здійснює таке будівництво, не набуває
права власності на нього (частина друга
статті 376 ЦК). Разом із цим власник
земельної ділянки набуває право
власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно (частина
друга статті 375 ЦК), тому на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудовано на ній, якщо це не
порушує права інших осіб (частина п'ята
статті 376 ЦК).

Таким чином, дослідженими у судовому
засіданні обставинами справи
встановлено, що позивач здійснив
самочинне будівництво
адміністративно-побутової будівлі,
площею 170,7 кв.м., до якої належать
альтанка та огорожа №1, в АДРЕСА_1.

Враховуючи, що таке будівництво
проведено з дотриманням будівельних
норм та правил, на земельній ділянці, що
належить позивачу на праві власності,
не порушує права інших осіб, тому
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 16, 376 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на адміністративно-побутову
будівлю «А-2», площею 170,7 кв.м., до якої
належать альтанка «Б», огорожа №1, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення скерувати
відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Стрийський міськрайонний суд
Львівської області.

Рішення виготовлене в одному
примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М.
Бораковський