Справа № 469/734/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
Березанський районний суд
Миколаївської області у складі:
головуючої
- судді Гапоненко
Н.О.,

секретаря судового засідання
- Потриваєвої М.А.,

з участю позивача
- ОСОБА_1,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Березанка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т
а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 24 червня 2014 року
звернулась до суду із вказаним позовом,
у якому зазначала, що відповідачка є
матір"ю її колишнього чоловіка ОСОБА_3
та бабусею дітей позивачки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. 05 травня 2014 року
близько 15:00 годин до будинку позивачки
по вул. Леніна,116 в смт. Березанка, у
якому вона проживає, без попередження
прийшла комісія у складі фахівця із
соціальної роботи РЦССДМ при
Березанській селищній раді
Дегтярьової І.В., провідного
спеціаліста РЦССДМ при Березанській
селищній раді Пилипонько Т.В. та
соціального педагога Березанської ЗОШ
ОСОБА_5 для проведення соціального
інспектування сім"ї позивачки за
зверненням класного керівника ОСОБА_4
ОСОБА_8, яка повідомила, що 05.05.2014 року
відповідачка розповіла їй, що
позивачка як мати не слідкує за дітьми,
покинула їх дома без нагляду на 3 дні, у
зв'язку з чим діти не ходили до школи,
батько змушений сам купувати продукти
на ринку та доглядати дітей. Проте ця
інформація не відповідає дійсності,
так як позивачка була відсутня вдома
один день у зв"язку з поїздкою до
церкви, діти залишались з батьком.

Під час проведення обстеження
соціальний педагог Березанської ЗОШ
ОСОБА_5 зателефонувала відповідачці
ОСОБА_2 Під час телефонної розмови, що
відбувалась у режимі гучного зв»язку, у
присутності позивачки та членів
комісії відповідача ОСОБА_2 по телефону
повідомила членам комісії, що діти
увесь час голодні, брудні, ходять у
обірваному одязі та що позивачка
зовсім не займається дітьми, не виконує
з ними домашнє завдання, ходить до
релігійної секти, де здійснюється
сексуальне насилля над дітьми та
вимагання грошей, що не відповідає
дійсності.

Крім того, посилалась на те, що
відповідачка систематично
розповсюджує неправдиву інформацію
про позивачку.

Тому позивачка просила суд зобов"язати
відповідачку спростувати перед
членами комісії - фахівцем із
соціальної роботи РЦССДМ при
Березанській селищній раді
Дегтярьовою І.В., провідним
спеціалістом РЦССДМ при Березанській
селищній раді Пилипонько Т.В. та
соціальним педагогом Березанської ЗОШ
ОСОБА_5 та перед вчителем Березанкської
ЗОШ ОСОБА_8 всю викладену негативну
інформацію відносно позивачки та
вибачитись перед нею у присутності
вказаних осіб, а також стягнути з
відповідачки на свою користь 6000 грн.
моральної шкоди, яка полягає у душевних
стражданнях, які зазнала позивачка у
зв»язку з протиправною поведінкою щодо
себе, та сплачені судові витрати.

У судовому засіданні позивачка
свої вимоги підтримала, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачка позовні вимоги не
визнала, просила у позові відмовити,
посилаючись на недоведеність
заявлених вимог. Суду пояснила, що 05
травня 2014 року вона з класним
керівником свого онука ОСОБА_4 ОСОБА_8
не розмовляла, також не спілкувалась
телефоном з ОСОБА_5 Розмова з ОСОБА_8
відбулась іншого дня, після 5 травня 2014
року, на зауваження ОСОБА_8 про те, що
ОСОБА_4 напередодні пропустив уроки,
відповідачка пояснила, що позивачка
повідомила свого колишнього чоловіка
ОСОБА_3 про те, що їде на три дні, та
залишила з їжі три «мівіни».

Заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази у
справі, суд вважає, що у позові слід
відмовити з таких підстав.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка поширила інформацію.
Спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

При цьому стаття 30 Закону України «Про
інформацію» встановлює , що ніхто не
може бути притягнутий до
відповідальності за висловлення
оцінюючих суджень, якими, за винятком
образи чи наклепу, є висловлювання, що
не містять фактичних даних, зокрема
критики, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
вживання гіпербол, алегорій, сатири,
оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості (ст..471).

Частиною 3 ст. 10 і частиною 1 ст. 60 ЦПК
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 212 ЦПК України встановлено,
що суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
обєктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний звязок
доказів у їх сукупності.

Так, у судовому засіданні
встановлено, що позивачка є матір»ю
трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з
позивачкою та є онуками відповідачки
(а.с.8-9, 15).

Сім»я позивачки перебуває під
соціальним супроводом як
малозабезпечена, багатодітна, така, що
перебуває у складних життєвих
обставинах, у зв»язку з розлученням
батьків, що вбачається з пояснень
свідка ОСОБА_5, характеристики ОСОБА_4
(а.с.17).

05 травня 2014 року комісією за участю
працівників соціальних служб було
проведено соціальне інспектування
сім»ї позивачки, про що складено
відповідний акт (а.с.10-11).

Разом з тим, викладений у
зазначеному акті запис про звернення
бабусі з заявою про невиконання
позивачкою батьківських обов»язків не
містить даних про прізвище, ім»я, по
батькові особи, яка звернулась з
заявою, час звернення.

Посилання позивачки на систематичне
розповсюдження відповідачкою
негативної інформації про позивачки є
неконкретним та у судовому засіданні
не підтвердилося.

При цьому наявні у матеріалах справи
матеріали соціального інспектування
від 14.04.2014 року, рішення виконкому
Березанської селищної ради
Миколаївської області від 09.10.2012 року
«Про розгляд заяви гр.ОСОБА_1 відносно
гр.ОСОБА_2», повідомлення про засідання
виконкому Березанської селищної ради
(а.с.12-14) не містять даних про обставини,
що підлягають доказуванню у справі, що
розглядається, а тому на підставі ст.58
ЦПК України судом до уваги не беруться.

Як вбачається з пояснень свідка
ОСОБА_5 про те, що інспектування
проведено за зверненням класного
керівника про наявність скарги від
відповідачки на відсутність позивачки
вдома і недоглянутість дітей, а також
пояснень свідка Дегтярьової І.В. про те,
що інспектування було проведено за
зверненням ОСОБА_5 про наявність скарги
від відповідачки на те, що позивачка
залишає дітей, зазначеним свідкам
стало відомо про скаргу відповідачки з
чужих слів.

За відсутності будь-яких інших
доказів, що підтверджують вказані
показання, зокрема, письмових заяв,
звернень, показань особи, що
безпосередньо сприймала від
відповідачки зазначену у позовній
заяві інформацію, суд позбавлений
можливості перевірити достовірність
вказаних показань свідків ОСОБА_5 та
Дегтярьової І.В., а тому вважає їх
припущеннями та відповідно до ч.4 ст.60
ЦПК України не бере до уваги.

З цих же підстав суд вважає
припущенням показання вказаних
свідків щодо телефонної розмови саме з
відповідачкою.

Будь-які підтвердження того, що
відповідачка 05 травня 2014 року
спілкувалась з класним керівником
ОСОБА_4, позивачкою не надано.

Таким чином, суд вважає недоведеними
викладені у позовній заяві обставини.

При цьому суд зважає також на
пояснення свідка ОСОБА_3, який пояснив,
що позивачка у поточному році, точної
дати не пам"ятає, повідомила його про
те, що їде назовсім, залишила дітей, їжі
практично не залишила, діти плакали.

Оскільки факт порушення відповідачем
немайнового права позивачки на
спростування недостовірної інформації
не доведено, передбачених законом
підстав для відшкодування їй моральної
шкоди, завданої порушенням цього права,
немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р
І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подання апеляційної скарги через
Березанський районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подавати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення
виготовлено та підписано 27 жовтня 2014
року.

Суддя