АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1862/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: представника апелянта -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 червня 2014
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

встановила:

В травні 2014 року позивач ПАТ «Дельта
Банк» звернувся до суду з позовом та
просив стягнути з відповідача
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 4122грн.01коп. В
обґрунтування позовних вимог вказав,
що 08.08.2007 року між публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір №001-22088-080807, відповідно до умов
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 6001грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік, за ведення кредитної справи
відповідач сплачує кредитору плату в
розмірі 1,95% в місяць. Відповідач
належним чином умови договору не
виконував, тому станом на 25.02.2014 року
виникла заборгованість на загальну
суму 4122грн.01коп., а саме: заборгованість
за сумою кредиту 2543грн.62коп.;
заборгованість за відсотками -
159грн.51коп.; заборгованість за
комісіями - 1418грн.88коп.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 червня 2014 року позов
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» задоволено та стягнуто з
ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
заборгованість за кредитом в сумі
4122грн.01коп. Вирішено питання про
стягнення судового збору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 23 липня
2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позов публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» залишити
без задоволення,

________________________________________________________________________
________

Головуючий в першій інстанції - Карплюк
О.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія 19,27

посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що відповідно до ч.4
ст.169 ЦПК України проведення заочного
розгляду справи є можливим в разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином. Внаслідок того, що його не було
належним чином повідомлено про дату та
час розгляду справи він був
позбавлений можливості подати
заперечення проти позову та заяву про
застосування строку позовної давності.

Представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав.

Апелянт ОСОБА_2 повідомлений належним
чином про час і місце розгляду справи, у
судове засідання не з'явився, причини
неявки не повідомив.

Представник відповідача - ПАТ «Дельта
Банк» повідомлена належним чином про
час і місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилася, подала заяву
про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши учасника процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Разом з тим, зазначеним вимогам закону
оскаржуване рішення не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній мірі
з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
закон (ст.ст. 259, 267 ЦК України), який
підлягав застосуванню.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушенням судом норм матеріального
права рішення суду підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення.

Встановлено, що 8 серпня 2007 року між ТОВ
«Комерційний банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №001-22088-080807,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримав кредит на строк 24 місяців, до
07.08.2009 року у розмірі 7081грн.81коп., а саме:
на придбання позичальником майна у
сумі 6001грн.; на оплату позичальником
страхового платежу ЗАТ «СК «Брама
життя» за договором добровільного
страхування життя у розмірі 1080грн.18коп.
Відповідно до п.2.5 вказаного кредитного
договору за ведення кредитної справи
позичальник сплачує кредитору плату в
розмірі 1,95% в місяць.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.
530 ЦК України).

Свої зобов'язання відповідно до умов
кредитного договору відповідач не
виконував: не вносив своєчасно платежі
на погашення кредиту, не сплачував
нараховані відсотки та комісію за
користування кредитом.

Заборгованість за кредитним договором
№001-22088-080807 від 08.08.2007 року станом на
08.08.2009 року становить 4122грн.01коп., а
саме: кредит - 2543грн.62коп., відсотки -
159грн.51коп., комісія - 1418грн.88коп., що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.6-7).

Оцінивши в сукупності надані докази
суд дійшов правильного висновку, що між
сторонами укладено кредитний договір,
зобов'язання по якому відповідачем
ОСОБА_2 належним чином не виконувалось.

Перевіряючи доводи апелянта в частині
застосування судом норм закону щодо
позовної давності колегія суддів
виходить із такого.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч.1 ст.258 ЦК України для окремих
видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Ухваливши заочне рішення у справі, суд
першої інстанції фактично позбавив
відповідача його процесуального права
заявити відповідне клопотання про
застосування строку позовної давності.
Про застосування строків позовної
давності відповідачем було заявлено як
у заяві про перегляд заочного рішення,
так і у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Аналогічний правовий висновок
викладений у постанові Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року №6-116цс13.

Останній щомісячний черговий платіж
повинен бути погашений відповідачем до
07.08.2009 року, що підтверджується
розрахунком. ОСОБА_2 перестав
виконувати щомісячні зобов'язання з
погашення кредиту та зі сплати
процентів за користування кредитом з
09.02.2009 року, у той час як з вимогами про
стягнення заборгованості за кредитом
банк звернувся з позовом 20 травня 2014
року. Тому термін позовної давності по
вимогам про стягнення заборгованості
по кредиту сплив. 08.08.2012 року.

Оскільки не встановлено поважних
причин пропуску строку позовної
давності позивачем, до заявлених вимог
про стягнення заборгованості на
загальну суму 4122грн.01коп. по кредитному
договору №001-22088-080807 від 08.08.2007 року слід
застосувати позовну давність, і
ухвалити рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 червня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду
Т.В.Спірідонова