Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/744/14
Головуючий у 1 інстанції Бондаренко І.В.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 грудня 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Хортицький РВ УДМСУ в
Запорізькій області, про звернення
стягнення на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Хортицький
РВ УДМСУ в Запорізькій області, про
звернення стягнення на майно.

В позові, уточненому в ході судового
розгляду зазначало, що відповідно до
укладеного договору №ZPD0GA від
01.08.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 46898,21 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 01.08.2020 року.

ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав,
що призвело до збитків Банку, які
виражаються у залученні Банком
вільних коштів до страхового резерву,
створеного в забезпечення
простроченої заборгованості
позичальника та нести витрати по
сплаті податків та інших обов'язкових
платежів з цих коштів.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_3 станом на 03.04.2013 року має
заборгованість 145200,27 доларів США, яка
складається з: 47256,13 дол.США -
заборгованість за кредитом, 29918,20
дол.США - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 8015,06 дол.США -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 53066,78 дол.США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. А також
штрафи : 31,29 дол.США - штраф(фіксована
частина), 6912,81 дол.США - штраф (процентна
складова).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6 01.08.2008 року було
укладено договір іпотеки №ZPD0GA.
Згідно умов якого, ОСОБА_6 надала в
іпотек нерухоме майно, а саме квартиру
загальною площею 49,45 кв.м., житловою
площею 28,50 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1. сторонами була
обумовлена ціна предмету іпотеки , яка
складає 363381,50 грн.

Згідно з відповіді Восьмої державної
нотаріальної контори від 20.11.2013 року
№2678/01/16, стало відомо, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, до
нотаріальної контори спадкоємці не
зверталися, спадкова справа не
заводилася.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом 6 місячного
строку з часу відкриття спадщини
(тобто з 26.09.2010 року по 26.03.2011 року) не
заявив про її відмову.

Спадкоємцями, які постійно проживали
разом із спадкоємцем є ОСОБА_4

Посилаючись на викладені обставини,
просить суд звернути стягнення на
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1., в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ZPD0GA від 01.08.2008 року, укладеним
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 в
сумі 145200,27 дол.США шляхом укладення від
імені відповідача (без зазначення
конкретного відповідача) договору
купівлі-продажу цієї квартири, а також
про виселення та зняття з
реєстраційного обліку вказаної
квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В ході судового розгляду ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
уточненою позовною заявою, в якій в
якості відповідачів зазначив лише
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та просив звернути
стягнення на вказану квартиру шляхом
укладення від імені ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу, з правом оформлення
будь-якої документації, пов'язаної з
продажем вказаної квартири. При цьому
банк не відмовився від позовних вимог
про зняття зареєстрованих квартирі
осіб з реєстраційного обліку,
клопотання про залишення своїх
позовних вимог в цій частині без
розгляду також не заявляв.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. Судові
витрати покласти на відповідачів.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із недоведеності
факту прийняття спадщини
відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5 після
смерті іпотекодавця ОСОБА_6, а тому
відсутності підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Однак, погодитись із відмовою в
позові із наведених вище підстав не
можна, оскільки своїх висновків суд
дійшов унаслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення в справі,
неправильного застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Встановлено, що 01.08.2008р. між ОСОБА_3 та
ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено
кредитний договір №ZPD0GA,
відповідно до якого ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 46 898,21 дол. США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 01.08.2020
року.

Банк свої зобов»язання щодо надання
кредиту виконав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 свої зобов»язання
щодо своєчасної виплати кредиту та
відсотків виконує неналежним чином, в
зв»язку з чим станом на 03.04.2013р. існує
заборгованість у розмірі 145 200,27 дол.
США.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору між банком та
ОСОБА_6 01.08.2008р. було укладено договір
іпотеки №ZPD0GA, відповідно до якого
ОСОБА_6 надала в іпотеку майно, а саме:
квартиру загальною площею 49,45 кв.м.,
житловою площею 28,50 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її
смерті відкрилася спадщина, зокрема на
спірну квартиру.

Згідно відповіді восьмої Запорізької
нотаріальної контори, спадкова справа
на померлу не заводилася.

Згідно довідки КП «Основаніє» на
теперішній час та на час смерті ОСОБА_6
в спірній квартирі проживали та були
зареєстровані ОСОБА_4 - чоловік та
ОСОБА_5 - онука.

Пред'являючи позов, ПАТ КБ «Приватбанк»
обґрунтовувало його, зокрема,
посиланням на ст. 1282 ч. 1 ЦК України,
відповідно до якої спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора в межах вартості
успадкованого майна.

За правилами ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті; той
з подружжя, який пережив спадкодавця, і
діти спадкодавця є спадкоємцями першої
черги за законом; за загальним
правилом, частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними,
проте, за відповідною угодою ці частки
можуть бути змінені на користь
будь-кого зі спадкоємців; спадкоємець
має право прийняти спадщину або не
прийняти її, не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї,
малолітня, неповнолітня особа
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами 2-4 ст. 1273 цього Кодексу; для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини; спадкоємець
може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу,
заява про відмову від прийняття
спадщини подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини і є безумовною та
беззастережною (ст.ст. 1216-1218, 1261, 1267, 1268,
1270, 1273).

Беручи до уваги, що єдиним спадкоємцем
першої черги, який прийняв спадщину
після смерті ОСОБА_6 є її чоловік
ОСОБА_4, оскільки проживав з померлою на
час відкриття спадщини і не подав в
передбачений законом строк заяви про
відмову від спадщини, а тому до нього
перейшли зобов»язання спадкодавця.
Висновок суду про недоведеність цього
факту не ґрунтується на законі,
суперечить обставинам справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини,
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Невиконання спадкоємцем вимог закону
щодо оформлення та реєстрації
спадкового майна не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

У роз'ясненнях, наданих у п. 36. постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року № 5 зазначено, що у разі переходу
права власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до третьої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, суди мають
враховувати, що іпотека є дійсною для
набувача відповідного нерухомого
майна. Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статусу іпотекодавця, має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі й на
тих самих умовах, що існували до
набуття ним права власності на предмет
іпотеки (стаття 23 Закону України "Про
іпотеку").

Проте якщо право власності на предмет
іпотеки переходить до спадкоємця
фізичної особи - іпотекодавця, який є
відмінним від боржника, такий
спадкоємець не несе відповідальності
перед іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимог іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки. Якщо
боржник та іпотекодавець - одна й та
сама особа, то після її смерті до
спадкоємця переходять не лише права та
обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за
основним зобов'язанням у межах
вартості спадкового майна.

Отже, правила статті 1281 ЦК України щодо
строку пред'явлення кредитором
спадкодавця вимог до спадкоємців не
застосовуються до зобов'язань,
забезпечених іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

У разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 Закону «Про іпотеку».
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення цієї норми закону
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Оскільки, зобов'язання за кредитним
договором порушене, погашення боргу не
виконане, то вимоги банку про звернення
стягнення на предмет іпотеки для
задоволення своїх вимог є
правомірними, і відповідач ОСОБА_4
зобов'язаний їх задовольнити у межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції
не взяв до уваги наведені обставини та
норми закону, що регулюють встановлені
правовідносини, рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
звернення стягнення на предмет іпотеки
підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про виселення
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і зняття
їх з реєстрації зі спірної квартири,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, з яким погоджується і колегія
суддів, що на теперішній час відсутні
підстави вважати порушеним права
позивача з цього приводу з боку
відповідачів.

В силу положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України
пропорційно до задоволених вимог на
користь позивача із відповідачів
ОСОБА_3 ОСОБА_4 підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 5 161 грн. 50 коп. по
2 580 грн. 75 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 грудня 2013 року у цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 04
грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Хортицький РВ УДМСУ в Запорізькій
області, про звернення стягнення на
майно - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №ZPD0GA від
01.08.2008 року, в розмірі 145 200,27 дол. США, що
за курсом 7.99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 03.04.2013р. складає
1160150,14 грн. - звернути стягнення на
квартиру загальною площею 49,45 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки №ZPD0GA
від 01.08.2008 року) Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул.. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем із початковою
ціною, що встановлюється на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови, з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у
розмірі 5 161 грн. 50 коп. по 2 580 грн. 75 коп. з
кожного.

В частині виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
зняття їх з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: