У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», треті особи:
приватний нотаріус Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
ОСОБА_7, про визнання кредитного
договору неукладеним та розірвання
договору іпотеки, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Крюківського
районного суду Полтавської області від
06 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 29 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що у лютому 2008 року між ним та
начальником Миргородського відділення
Полтавської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» Толмачовою Л.М.
було досягнуто згоди про укладення
депозитного договору під 30% річних.
Також остання повідомила його про
можливість отримання прибутку у разі
одержання від банку кредиту під
заставу нерухомості зі сплатою 14%
річних та розміщення цих коштів на
депозиті. Позивач указує на те, що
внаслідок шахрайських дій посадової
особи банку, він уклав кредитний
договір та договір іпотеки, однак,
коштів не отримав та договір депозиту
не уклав.

В ході розгляду справи позивач змінив
підстави і предмет позову та просив
визнати неукладеним кредитний договір
від 06 березня 2008 року та розірвати
договір іпотеки від 06 березня 2008 року,
оскільки вважав, що договір кредиту за
аналогією з договором позики є
укладеним з моменту передачі грошей,
однак він грошей не отримував, тому
звернувся до суду з вказаним позовом.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Крюківського районного суду
Полтавської області від 06 березня
2014 року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 29 квітня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив із
того, що відсутні правові підстави для
визнання кредитного договору
неукладеним. Крім того, той факт, що
кредитний договір між сторонами дійсно
укладений підтверджується також
подальшим проведенням
реструктуризації кредиту за
клопотанням позивача про що сторони
уклали додаткову угоду від 15 липня 2009
року. У зв'язку з цим не підлягають
задоволенню і позовні вимоги про
розірвання договору іпотеки, який був
укладений для забезпечення вказаного
кредитного договору.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Крюківського районного
суду Полтавської області від 06
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 29 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук