Справа № 369/5540/14-ц
Провадження № 2/369/5540/14-ц
19.09.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, посилаючись на те, що 04 січня 2012
року ОСОБА_2 позичив в нього кошти в
розмірі 40 000 грн. для особистих потреб,
які він зобов'язався повернути до 25
квітня 2012 року. Укладення договору
позики підтверджується виданою ОСОБА_2
розпискою від 04 січня 2012 року.
Однак, у вказаний термін ОСОБА_2 кошти
не повернув та ухиляється від
виконання взятих на себе зобов'язань.
Незважаючи на його неодноразові
прохання та вимоги, ОСОБА_2 суму боргу
не повернув та ухиляється від
зустрічей та телефонних дзвінків.
Сума боргу з урахуванням індексу
інфляції та трьох відсотків річних, яку
ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити,
починаючи з 25 квітня 2012 року на його
користь, в загальному становить 44 920
грн.. Нараховані три проценти річних
від простроченої суми, починаючи з 25
квітня 2012 року, становлять в сумі 2 400
грн. (40 000 грн. х 3% х 2 = 2 400), та нарахований
індекс інфляції (106.3%) за два роки
прострочення становить 2 529 грн..
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь 44 920
грн., понесені витрати на правову
допомогу в розмірі 500 грн. та понесені
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 449 грн. 20 коп..
У судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву, в якій просив справу
розглянути в його відсутності, позов
підтримав та просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач не
з'явився, про дату, час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не відомі.
Оскільки в поданій до суду заяві
позивач не заперечував проти заочного
розгляду справи, а відповідач належним
чином повідомлявся про дату, час і
місце розгляду справи, суд вважав за
можливе провести заочний розгляд
справи.
Суд, дослідивши письмові докази по
справі, дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій же сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій же
кількості, такого ж роду та такої ж
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
встановлені договором.
З матеріалів справи вбачається, що за
договором позики ОСОБА_2 04 січня 2012 року
позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в
розмірі 40 000 грн. та зобов'язався їх
повернути до 25 квітня 2012 року, про що
видав письмову розписку.
На час звернення позивача з позовом до
суду відповідач ОСОБА_2 суму боргу в
розмірі 40 000 грн. добровільно не
Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 не виконує належним
чином взяті зобов'язання по поверненню
коштів за договором позики, а тому з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 40 000 грн. суми боргу за
договором позики, 2 520 грн. - з
урахуванням індексу інфляції за період
прострочення, починаючи з 25 квітня 2012
року по квітень 2014 року, та три проценти
річних від простроченої суми, що
складає 2 400 грн., а всього - 44 920 грн. 00
Що стосується вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на правову допомогу, суд дійшов
висновку, що дана вимога не підлягає
задоволенню, оскільки позивачем не
надано суду доказів про понесені
витрати на надання йому правової
допомоги, а тому в цій частині позов
задоволенню не підлягає.
Понесені судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 449 грн. 20 коп.
слід стягнути з відповідача на користь
позивача у відповідності до вимог ст. 88
Керуючись ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 213-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за
договором позики 40 000 грн., 2 400 грн. - 3%
річних від простроченої суми
заборгованості за договором позики, 2 520
грн. - з урахуванням індексу інфляції, а
також понесені судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 449 грн.
У решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
учать у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.