АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4498/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В.В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 грудня
2011р. за позовом ОСОБА_3 до
Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2
про відновлення меж земельної ділянки
та усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27.12.2011р.
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Дніпропетровської міської ради про
відновлення меж земельної ділянки та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою задоволено
частково.

Відновлено межі земельної ділянки
АДРЕСА_1, що знаходиться в користуванні
ОСОБА_3, відповідно до рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 14.05.1999р.,
схеми №8 висновку технічної
експертизи, складеного 16.04.1999р. МБТІ,
згідно з висновком №1148/1149-11 від 01.08.2011р.
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
АДРЕСА_1 шляхом знесення паркану та
відновлення меж суміжних земельних
ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, відповідно
до рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14.05.1999р., схеми №8 висновку технічної
експертизи, складеного 16.04.1999р. МБТІ,
згідно з висновком №1148/1149-11 від 01.08.2011р.
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи. В
іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним, судом неповно з'ясовані
обставини по справі, і висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що ОСОБА_3
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, від 08.07.1986р. на
праві власності належить
домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташоване
на земельній ділянці площею 950кв.м., а
ОСОБА_2 згідно з договором
купівлі-продажу від 04.08.1978р. на праві
власності належить домоволодіння
АДРЕСА_2.

До 1966р. земельні ділянки АДРЕСА_1, та
АДРЕСА_2 були єдиною ділянкою -АДРЕСА_2,
користувачем якої була мати позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

В 1965р. син ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який є також
братом позивача, на земельній ділянці
АДРЕСА_2 збудував житловий будинок, і за
рішенням виконкому АНД районної ради
депутатів трудящих №38 від 12.01.1966р., за
ним було закріплено земельну ділянку
площею 600кв.м. за рахунок ділянки
ОСОБА_4, а також його домоволодінню було
присвоєно адресу АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому
Амур-Нижньодніпровської районної Ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
за №438 від 26.05.1978р. земельна ділянка
АДРЕСА_1 була збільшена за рахунок
земельної ділянки АДРЕСА_2 на 350кв.м. і
площа земельної ділянки домоволодіння
АДРЕСА_1 стала складати 950кв.м.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14.05.1999р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою було відновлено
межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, згідно з рішеннями виконкому
Амур-Нижньодніпровської районної Ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
за №38 від 12.01.1966р., та за №438 від 26.05.1978р.,
а також схемою №8 висновку технічної
експертизи від 16.04.1999р. Цим же рішенням
відновлено ширину земельної ділянки
АДРЕСА_1 по червоній лінії 6,0кв.м., а
ширину земельної ділянки АДРЕСА_2
-19,1кв.м., довжину по їх межі 28,0м, потім
уступ прямокутної форми в бік ділянки
АДРЕСА_2 шириною 6,2м, довжиною 24,6м до
будівель Д та Г, а також 31,0м. після
зазначених будівель. Ширину з боку
сторони держфонду ділянки АДРЕСА_2
відновити 12,25м, а ділянки АДРЕСА_1 -14м.
Вказане рішення суду від 14.05.1999р. було
виконане 14.10.1999р., що підтверджується
актом державного виконавця ДВС АНД
районного управління юстиції
Самойленко Л.А.

Розглядаючи справу, судом також було
встановлено, що виконання рішення суду
від 14.05.1999р. відбулося за відсутності
позивача, у зв'язку з чим земельний спір
фактично не був врегульований, і в
подальшому ОСОБА_2 з цього приводу
звернулася до суду зі скаргою
приватного обвинувачення ОСОБА_3, в
результаті розгляду якої судом 23.08.2000р.
було постановлено виправдувальний
вирок відносно ОСОБА_3

Так, у вироку суду від 23.08.2000р.
зазначено, що на той час при виїзді на
місце розташування земельних ділянок
АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 встановлено, що
земельна ділянка ОСОБА_3 не перевищує
розмірів, визначених рішеннями
виконкому АНД райради від 1966р. та 1978р., а
також рішення суду від 14.05.1999р.

Згідно з вимогами частини 4 ст.61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, є обов'язковим
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 26.04.2002р. ОСОБА_2
зруйнувала паркан та самостійно
відновила межі земельної ділянки
АДРЕСА_2, і відповідно до схеми
землевпорядної справи №050479 по
інвентаризації меж земельної ділянки
АДРЕСА_1, складеної ПП «Мегаполіс» від
2002р., змінена конфігурація ділянки
позивачки, та розмір встановленого
зменшення земельної ділянки АДРЕСА_1
складає 41кв.м., і після цього межі
суміжних земельних ділянок сторонами
не змінювались.

Відповідно до висновку №2343-09 від
20.01.2010р. судової будівельно-технічної
експертизи, та висновку №1148/1149-11 від
01.08.2011р. додаткової судової
будівельно-технічної експертизи,
виконаної експертом
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз, після
обстеження земельних ділянок АДРЕСА_1,
та АДРЕСА_2 встановлено, що дійсно мала
місце зміна конфігурації меж земельної
ділянки АДРЕСА_1, яка відображена на
схемі землевпорядної справи №050479 по
інвентаризації меж земельної ділянки
АДРЕСА_1, складеної ПП «Мегаполіс».

Також згідно висновку №1148/1149-11 від
01.08.2011р. встановлено, що відстань від
житлового будинку літ. «А-1»
домоволодіння АДРЕСА_1 до існуючої
огорожі між домоволодіннями АДРЕСА_1,
та АДРЕСА_2 на момент дослідження
складає - 1,35м. Згідно з даними схеми №8
висновку експертизи від 16.04.1999р.,
відповідно до якої були відновленні
межі зазначених земельних ділянок
рішенням суду від 14.05.1999р. відстань від
житлового будинку літ. «А-1»
домоволодіння АДРЕСА_1 вказано 1,80м., що
свідчить про те, що розбіжність між
розміром вказаним на схемі №8 та
вимірами експерта складає 45см., що
відображено у Додатку №1.

Зазначена розбіжність у 45см. призвела
до зміни конфігурації земельної
ділянки АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ст.152 ЗК України,
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Встановивши на підставі зібраних по
справі доказів обставини справи, суд з
урахуванням вимог законодавства, яким
регулюються виниклі між сторонами
правовідносини обґрунтовано прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_3, зобов'язавши ОСОБА_2
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом
знесення паркану, та відновлення межі
суміжних земельних ділянок АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 відповідно до рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 14.05.1999р.,
схеми №8 висновку технічної
експертизи, складеного 16.04.1999р. МБТІ,
згідно з висновком №1148/1149-11 від 01.08.2011р.
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи, і
колегія суддів вважає, що рішення суду
є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
на те, що рішення суду є незаконним,
судом неповно з'ясовані обставини по
справі, і висновки суду не відповідають
обставинам справи, з посиланням на
порушення судом її процесуальних прав,
а саме, те що вона не була повідомлена
про розгляд справи, не можуть бути
підставою для скасування судового
рішення, оскільки як вбачається з
матеріалів справи згідно телеграми (т.2,
а.с.116) 07.12.2011р. вона була повідомлена
через дочку про виклик до суду в судове
засідання на 27.12.2011р.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду є незаконним, судом
неповно з'ясовані обставини по справі,
і висновки суду не відповідають
обставинам справи, з посиланням на те,
що позивач ОСОБА_3 була присутня під час
виконання рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 14.05.1999р.
безпідставні, оскільки як вбачається з
акту державного виконавця від 14.10.1999р.,
ОСОБА_3 не була присутня під час
виконання судового рішення (т.1,а.с.45).

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі про незаконність рішення суду
необґрунтовані, та не спростовують
встановлених судом обставин по справі,
а тому колегія суддів вважає, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, і підстав для його
скасування апеляційна скарга не
містить, а тому рішення суду слід
залишити без змін, а апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 304,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
27 грудня 2011р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді