Справа № 307/1356/14-ц
Провадження № 2/307/795/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
м.
Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого судді Розман М.М., при
секретарі Цех Г.М. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом ПАТ « Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, де
треті особи Тячівський РВ ДМС України в
Закарпатській області, виконком
Солотвинської селищної ради про
виселення з житлового будинку та
зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Державний ощадний банк України»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, де треті особи
Тячівський РВ ДМС України в
Закарпатській області, виконком
Солотвинської селищної ради про
виселення з житлового будинку та
зняття з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивує тим, що згідно
до кредитного договору №249-С-06 від 14
серпня 2006 року відповідачу ОСОБА_1
надано кредит в розмірі 181000 гривень для
споживчих потреб з кінцевим терміном
повернення 14 серпня 2011 року і за
користування кредитом встановлено
плату в розмірі 17 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника ОСОБА_1 за вказаним
кредитним договором згідно договору
іпотеки від 14.08.2006 року, зареєстрованим
за №6572 ОСОБА_2 було передано в іпотеку
банку належне їй нерухоме майно, а саме:
житловий будинок з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Оскільки в порушення умов кредитного
договору відповідач свої зобов'язання
не виконав, позивач звернувся до
Тячівського районного суду з позовом
про солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
в сумі 250764.09 гривень і рішенням
Тячівського районного суду від 22.06.2009
року позов задоволено в повному обсязі.
А 05.09.2009 року було відкрито виконавче
провадження про стягнення даної
заборгованості.

Відповідачі проживають у вказаному
житловому будинку і 14 січня 2014 року їм
було направлено вимоги про звільнення
житлового будинку, які ними залишені
без задоволення.

А тому, на підставі ст.ст. 3, 33, 40 Закону
України « Про іпотеку», ст. 109 ЖК
України, ст. 7 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» просить
постановити рішення, за яким виселити
відповідачів з житлового будинку
АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного
обліку.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю
посилаючись на викладені в письмовій
позовній заяві обставини. Заперечення
представника відповідача проти позову
вважає безпідставними. Просить позов
задоволити.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а
також представники третіх осіб
Тячівського РВ ДМС України в
Закарпатській області, виконкому
Солотвинської селищної ради в судове
засідання не з'явилися, хоч про час та
місце розгляду справи були належним
чином повідомлені, а тому суд в порядку
ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнав і
пояснив, що в рішенні суду не зазначено
спосіб реалізації заставленого майна.
Крім цього, виконавче провадження , на
яке посилається позивач вже завершено ,
а те, що знову відкрито у 2014 році
стосується стягнення суми, а не
звернення стягнення на майно. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно до кредитного договору №249-С-06
від 14 серпня 2006 року, укладеного між ВАТ
« Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є ПАТ «
Державний ощадний банк України»,
відповідачу ОСОБА_1 надано кредит в
розмірі 181000 гривень для споживчих
потреб з кінцевим терміном повернення
14 серпня 2011 року і за користування
кредитом встановлено плату в розмірі 17
% річних(а.с.7-8).

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника ОСОБА_1 за вказаним
кредитним договором згідно договору
іпотеки від 14.08.2006 року, зареєстрованим
за №6572 ОСОБА_2 було передано в іпотеку
банку належне їй нерухоме майно, а саме:
житловий будинок з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1(
9-11).

Оскільки в порушення умов кредитного
договору відповідач свої зобов'язання
не виконав, позивач звернувся до
Тячівського районного суду з позовом
про солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
в сумі 250764.09 гривень і рішенням
Тячівського районного суду від 22.06.2009
року позов задоволено. Постановлено
стягнути з відповідачки 250764.09 гривень,
а у разі відсутності коштів та майна, на
яке можна звернути стягнення у ОСОБА_1,
звернути стягнення на предмет іпотеки-
житловий будинок з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1(
а.с.12,13).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Тячівського рай управління
юстиції від 15.08.2009 року було відкрито
виконавче провадження про стягнення
даної заборгованості(а.с.14).

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
проживають у вказаному житловому
будинку і 14 січня 2014 року їм було
направлено вимоги про звільнення
житлового будинку, які ними залишені
без задоволення(а.с.16-25).

Відповідно до ст. 40 Закону України « Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

А згідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають в ньому. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають в
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора добровільно звільнити його
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Відповідно до пунктів 43 і 44 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «
Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9,
статті 109 Житлового кодексу України,
статей 39 - 40 Закону України «Про
іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Разом з цим в судовому засіданні
встановлено, що виконавче провадження,
на яке посилається позивач, вже
завершено і виконавчий лист 30.03.2011 року
повернутий стягувану на підставі п.4 ч.1
ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження»( а.с. 55-58).

А постановою державного виконавця
відділу ДВС Тячівського рай управління
юстиції від 10.02.2014 року відкрито нове
виконавче провадження про стягнення
даної заборгованості, де боржником
зазначена тільки відповідачка
ОСОБА_1(а.с.59).

При цьому матеріали цивільної справи
не містять жодних даних про звернення
до виконання і відповідно перебуванні
на виконанні рішення суду про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, на який посилається позивач.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в
задоволенні позову ПАТ « Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, де треті особи
Тячівський РВ ДМС України в
Закарпатській області, виконком
Солотвинської селищної ради про
виселення з житлового будинку та
зняття з реєстраційного обліку слід
відмовити.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209 , 213-215
ЦПК України , ст. 41 Конституції України ,
ст.ст. 9, 109 ЖК України , ст.ст. 3, 33, 40
Закону України « Про іпотеку», ст.ст. 7 ,
16 Закону України « Про свободу
пересування та вибір місця проживання
в Україні «, суд,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ «
Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, де треті особи
Тячівський РВ ДМС України в
Закарпатській області, виконком
Солотвинської селищної ради про
виселення з житлового будинку та
зняття з реєстраційного обліку
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , а особами , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
М.М.Розман