РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2027/17982/12

2/643/88/14

06.10.2014

Московський районний суд м.
Харкова в складі

: головуючого судді Погасій О.Ф.

при секретарі Бровкіної М.І.

розглянув у відкритому судновому
засіданні в м. Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 , 3-тя особа відділ громадянства,
іміграції і реєстрації фізичних осіб в
Московському районі м. Харкова, про
усунення перешкод у користуванні
житлом та виселення, зняття є
реєстраційного обліку;

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 3-тя особа приватний нотаріус
ХМНО ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу;

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,
3-ті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус
ХМНО ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним-

В
С Т А Н О В И В:

У квітні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом та просить усунути перешкоду
у здійсненні права власності та
користування квартирою АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності,
виселити із цієї квартири ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, знявши їх із реєстраційного
обліку .

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що згідно з
договором купівлі-продажу від 4 березня
2009 року, посвідченим приватним
нотаріусом ХМНО за № 374, він є власником
спірної квартири. Проте, всупереч умов
зазначеного договору, ОСОБА_2 квартиру
йому не передав та разом із своєю
дружиною ОСОБА_3 виселитися з неї
відмовляється, чим порушує та обмежує
належне позивачу право власності на
квартиру .

Згідно до договору купівлі-продажу
відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний був
передати йому квартиру у стані, що
відповідає санітарним та технічним
нормам. Але відповідач квартиру не
передав, з квартири не виселяється, та
чине йому перешкоди у здійснення
законного права власника квартири,
передбачені ст. 383 ЦК України,
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, а також сплачувати
комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
звернувся до суду із самостійним
позовом, в якому, з урахуванням
наступних уточнень, просив визнати
договір купівлі-продажу квартири
недійсним та привести сторони в
початковий стан. (т.1 а.с. 147-150)

В обґрунтування позову зазначив, що
спірна квартира знаходилася у його та
дружини спільній сумісній власності. В
листопаді-грудні 2008 р. вони вирішили її
продати, щоб придбати будинок, в зв'язку
з чим його дружина в грудні 2008 року
підписала нотаріально посвідчену
заяву про свою згоду на продаж
квартири. Оскільки власник будинку
відмовився від продажу, квартира
продана не була. 04.03.2009 р. ОСОБА_2 уклав з
ОСОБА_1 договір позики, відповідно до
умов якого отримав від відповідача 15000
гривень та зобов'язався повернути таку
ж суму грошей через два місяці та
сплатити відсотки за користування
грошима у розмірі 20 відсотків щомісяця.
З метою забезпечення виконання
договору позики, він зобов'язався на
випадок невиконання умов договору
передати спірну квартиру у власність
ОСОБА_1 Факт укладення між сторонами
договору позики підтверджується
розпискою ОСОБА_1 Проте, в день
укладення договору позики ОСОБА_1
запропонував йому укласти та
нотаріально посвідчити договір
застави спірної квартири, для чого вони
звернулись до нотаріуса, який раніше
посвідчував заяву його дружини про
згоду на продаж квартири. Нотаріус
згоди його дружини на укладення саме
цього договору не отримувала, а
використала ту заяву, що було надано
ОСОБА_3 раніше. Договір, укладений між
ним і ОСОБА_1 04.03.2009 р. він уважно не
читав, оскільки був впевнений, що це
саме договір застави, що забезпечує
договір позики. Але потім він узнав, що
він підписав договір купівлі-продажу
квартири. ОСОБА_2 вважає, що між ним та
ОСОБА_1 укладений удаваний правочин
купівлі-продажу, що приховує договір
позики та застави.

Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 ухвалою суду об'єднані в одне
провадження.

Відповідач ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не
визнала, пред*явила зустрічний позов до
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в якому просила
визнати недійсною на час укладення
договору купівлі-продажу квартири її
заяву від 08.12.2008 р. про згоду на продаж
квартири за ціну та на умовах за
розсудом ОСОБА_2.(далі Заява); визнати
договір купівлі-продажу квартири
недійсним, оскільки він приховує
договір застави, вона наміру на
відчуження квартири не мала та згоди на
укладення між сторонами договору
купівлі-продажу квартири не давала. ( т.1
а.с. 93-97)

В обґрунтування позову зазначила, що
зареєстрована та постійно проживає у
спірній квартирі, що була придбана нею
та її чоловіком ОСОБА_2 за спільні кошти
під час шлюбу. В листопаді 2008 р. вони з
чоловіком вирішили продати квартиру та
придбати будинок, в зв'язку з чим вона
підписала та посвідчила у нотаріуса
Заяву про згоду на продаж квартири.
Проте, власник будинку відмовився від
його продажу, тому і вони вирішили не
продавати належну їм квартиру. Через
деякий час вона дізналась, що її
чоловік ОСОБА_2 04.03.2009 року уклав
договір купівлі-продажу квартири. Про
намір ОСОБА_2 укласти вказаний договір
вона не знала, згоди на його укладення
не давала, Заяву нею було підписана
08.12.2008 року, тобто за 3 місяці до
укладення договору купівлі-продажу.
Станом на день укладення договору
04.03.2009 року , її думка щодо укладення
продажу квартири змінилась, вона не
планувала її продавати та виїзджати з
неї, оскільки це її єдине житло. Таким
чином, продаж квартири здійснено без її
згоди, чим порушено її право щодо
розпорядження спільною власністю
подружжя.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтримала позов ,
його обґрунтування, просила
задовольнити позов в повному обсязі , в
задоволення зустрічних позовів
просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник в судовому засіданні
підтримала позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та їх
обґрунтування просили позови
задовольнити, а в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представники в судовому засіданні
позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали,
просили їх задовольнити, в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити

З-я особа приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3
не визнала, вважає їх безпідставними.
Пояснила, що порушень діючого
законодавства і інструкції при
укладенні нотаріальних дій не було.

Представник 3-ї особа відділу
громадянства, іміграції і реєстрації
фізичних осіб в Московському районі м.
Харкова подав заяву, в якій просив
справу розглядати у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
їх представників, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню частково, а в
задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3
суд відмовляє.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
30.06.2005 року був власником квартири
АДРЕСА_1. Зазначена квартира набута
позивачем у шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 30).

04.03.2009 р. Сторони по справі уклали
договір купівлі-продажу квартири, що
був нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 та 26.03.2009 р.
Зареєстрований в електронному реєстрі
прав власності на нерухоме майно.
Відповідно до умов договору ОСОБА_2
продав, а ОСОБА_1 купив зазначену
квартиру за 176000 гривень ( сто сімдесят
шість тисяч гривень), що еквівалентно
22000 доларів США, які продавець отримав
від покупця до підписання цього
договору. Своїми підписами та цим
договором сторони посвідчили факт
повного розрахунку за продану квартиру
та відсутність до покупця будь-яких
претензій. Продавець зобов'язався
передати продавцю квартиру у стані, що
відповідає санітарним та технічним
нормам, що ставляться до житлових
приміщень, та умовам договору. Договір
укладено за нотаріально посвідченою
згодою ОСОБА_3 від 08.12.2008 року.

26 березня 2009 року на підставі договору
купівлі-продажу спірна квартира
зареєстрована на праві власності КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації», реєстраційний номер
10540273 на ім'я ОСОБА_1

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з
квартири не виселяються, чим
перешкоджають ОСОБА_1 у здійсненні
права власника квартири, передбачені
ст. 383 ЦК України, використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів сім'ї, здійснювати
ремонт і зміни у квартирі, а також
сплачувати комунальні послуги.

Таким чином ОСОБА_1 як покупець придбав
спірну квартиру у встановленому
законом порядку, сплатив дійсну
вартість квартири, виконав всі умови, а
тому його позов підлягає задоволенню.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він не мав
наміру продавати квартиру, суд вважає
необгрунтованим, так як останній
добровільно уклав договір
купівлі-продажу,

Крім того, як вбачається з матеріалів
інвентаризаційної справи, ОСОБА_2 16.02.2009
року звертався з заявою про видачу
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно для відчуження спірної
квартири, яка була виконана 04.03.2009 року.

Таким чином дії ОСОБА_2 були направлені
на відчуження спірної квартири, а не на
укладення договору позики і застави.

Надана позивачем на підтвердження
укладення між сторонами договору
позики під заставу нерухомого майна -
спірної квартири, розписка від 04.03.2009 р.
(а.с. 32 т.1) підписана позикодавцем
ОСОБА_1, підпис позичальника ОСОБА_2 про
отримання грошей від ОСОБА_1 у розписці
відсутній.

За змістом ст..ст. 1046,1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі і є укладеним з моменту передачі
грошей. Порушення сторонами умови про
письмову форму договору позики не
тягне його недійсність. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Суд не вважає надану ОСОБА_2
копію розписки від 04.03.2009 р. належним
доказом факту укладення між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 договору позики забезпеченого
заставою нерухомого майна.

Згідно замовлення № 1100695 від
16.02.2009 р. в КП « ХМБТІ» від імені ОСОБА_2,
в якому він просив видати витяг з
реєстру про право власності для
пред'явлення в нотаріальну контору на
предмет договору купівлі-продажу (
власноручно дописав, що саме для
укладення договору купівлі-продажу
квартини і поставив свій підпис) (т.2 а.с.
190).

З матеріалів справи вбачається ,
що в день укладення договору
купівлі-продажу спірної квартири ,
позивач ОСОБА_1 видав відповідачу
розписку про те, що він надав
відповідачу позику в розмірі 15000
гривень під 20 відсотків на місяць
строком на 2 місяці та під заставу
квартири (а.с. 32)

Дана розписка не є належним
доказом укладення договору позики під
заставу квартири, оскільки відсутня
розписка ОСОБА_2 про отримання грошей.
Обов*язкова умова укладення договору
застави квартири - це нотаріальне
посвідчення цієї угоди. Така угода
укладена сторонами не була.

Задовго до укладення договору
купівлі-продажу спірної квартири
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мали намір продати
спірну квартиру, про що свідчить
нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3
про згоду для укладення договору
купівлі-продажу квартири .

Спірний договір купівлі-продажу
квартири відповідає вимогам закону,
будь яких доказів порушення при його
укладенні вимог ст.. 203 ЦК України,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не надано.

Відповідно до п. 44 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Міністерством юстиції України № 20/5,
03.03.2004 р., зі змінами внесеними наказом
№ 1101/5 від 19.11.2007 р. ( яка діяла на період
укладення заяви і договору
купівлі-продажу) правочин щодо
належного подружжю на праві спільної
сумісної власності майна, які
потребують обов'язкового
нотаріального посвідчення і (або)
державній реєстрації, а також
правочини щодо іншого цінного майна
можуть бути посвідчені нотаріусом при
наявності письмової згоди другого з
подружжя. Справжність підпису на заяві
другого з подружжя про згоду на
укладення такої угоди повинна бути
посвідчена в нотаріальному порядку.

Відповідно до пояснень
приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_4, та як
вбачається з матеріалів справи , при
укладенні Договору ОСОБА_2 була надана
посвідчена в нотаріальному порядку
згода на оформлення, укладення та
підписання її чоловіком ОСОБА_2
договору купівлі-продажу належної їй
квартири від 08.12.2008 р. ( т.1 а.с. 23)

Доводи ОСОБА_3 про надання
зазначеної згоди для укладення
договору купівлі-продажу квартири
тільки за наявності відповідних умов
(бажання придбати інше житло - будинок)
та неможливість використання
зазначеної згоди для укладення
договору купівлі-продажу в майбутньому
не доведені та не ґрунтуються на
законі.

Надана ОСОБА_3 08.12.2008 р. згода
будь-яких особливих умов її
використання не містить та на час
укладення договору скасована або
відкликана ОСОБА_3 не була.

В судовому засіданні ОСОБА_3
заявила про те, що в нотаріально
посвідченій копії заяви про надання
згоди для укладенні договору
купівлі-продажу квартиру вона
власноручно поставила підпис,
знаходячись дома, а в нотаріальній
конторі 08.12.2008 року не була і в журналі
не розписувалась.

Ухвалою суду за клопотанням
представника ОСОБА_3 призначена
судово-почеркознавча експертиза,
відібрані експериментальні зразки
підписку ОСОБА_3, зібрані вільні зразки
почерку і підпису ОСОБА_3, але згідно
повідомлення № 6951 від 26.08.2014 р. судового
експерта, який повідомив про
неможливість надання висновку
судово-почеркознавчої експертизи в
зв'язку з відсутністю достатніх
вільних зразків почерку і підпису
ОСОБА_3, і повернув матеріали без
виконання.

Нотаріальна посвідчена копія
заяви ОСОБА_3 про згоду на укладення
договору купівлі-продажу квартири є
таким же законним документом , як і
оригінал заяви, нотаріально
посвідчений, а в судовому засіданні
ОСОБА_3 не заперечувала проти того , що
нотаріальну посвідчену копію заяви
вона власноручно підписала.

Суд задовольняє позов ОСОБА_1 в
частині усунення перешкод у здійсненні
права власності і виселяє ОСОБА_3,
ОСОБА_2 зі спірної квартири, а в
задоволенні позову про зняття з
реєстраційного обліку відмовляє,
оскільки це питання відноситься до
компетенції органів державної влади та
місцевого самоврядування. Рішення суду
про виселення відповідачів є підставою
для зняття їх з реєстраційного обліку
за адресою спірної квартири.

Твердження відповідача ОСОБА_3 про те,
що вона не давала згоди чоловікові на
продаж квартири, суд також вважає
необґрунтованими, так як заява ОСОБА_3
про згоду на пролажу квартири була
засвідчена 08.12.2008 року приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за р. № 2682.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він був
введений в оману, не мав наміру
продавати квартиру, а також що останній
не усвідомлював значення своїх дій
також не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні.

Твердження ОСОБА_2 про те, що між
ним та ОСОБА_1 укладений удаваний
правочин купівлі-продажу, що приховує
договір позики та застави не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні , оскільки договір
купівлі-продажу квартири не може
приховати договір позики та застави,
т.я. умови договорів різні, договори
позики та застави не укладались.

Оскільки спір вирішено по суті ,
суд скасовує заходи забезпечення
позову.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209, 154, 212- 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
здійснення права володіння та
користування квартирою АДРЕСА_1,
виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з указаної
квартири .

В решті в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

В задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити в повному
обсязі.

Скасувати арешт та заборону
відчуження квартири АДРЕСА_1,
зареєстровану на ім'я ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Ф.Погасій