Справа № 145/1961/14-ц
Провадження №6/145/46/2014
У Х В А Л А

"30" жовтня 2014 р. Тиврівський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя
Ліщишина М. Ю. ,

за участю секретаря
Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Тиврів подання ВДВС
Тиврівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_1, -

встановив:

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду із
поданням, в якому вказує, що що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Тиврівського
районного управління юстиції
перебуває виконавче провадження ЄДРВП
№ 9073073 відкрите на підставі
виконавчого листа № АЕ-97 виданого
Тульчинським районним судом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку щомісячно з 24.05.2002
р. до її
повноліття.

Державним
виконавцем у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» 27.01.2010 винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
про що повідомлено боржника у
визначеному законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 74 Закону
державним виконавцем розпочато
примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішення, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме:
направлено запити до Немирівського
ВРЕР, інспекції Держтехнагляду
Тиврівської РДА, КП «ВООБТІ»,
Держкомзему у Тиврівському районі,
Державної податкової служби України та
Пенсійного фонду України. Коштів та
майна боржника, згідно відповідей
вищевказаних установ, на яке можна
звернути стягнення за боржником не
виявлено.

Згідно повідомлень Державної
податкової служби України, інформація
про джерела отримання доходів
боржником у Державному реєстрі
фізичних осіб відсутня, також відсутні
номери рахунків, відкритих боржником у
банках та інших фінансових установах.

Відповідно до повідомлень Пенсійного
фонду України, інформацію щодо
отримання пенсії боржником не
знайдено, також відсутня інформація
щодо працевлаштування боржника за
трудовими та цивільно-правовими
договорами.

Боржнику неодноразово надсилалися
попередження - виклики та розрахунки
заборгованості зі сплати аліментів, на
які він не з’являвся до органу ДВС.

Заборгованість зі сплати аліментів
станом на 01.09.2014 року становить 27564,00

Враховуючи викладене, протягом усього
періоду перебування на виконанні у
відділі виконавчого документу, рішення
суду не виконано, не дивлячись на те, що
державним виконавцем вжито усіх,
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання рішень,
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, що підтверджується
матеріалами виконавчого провадження
.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених, цим законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника юридичної
особи за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно зст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа,
шляхом заборони перетинати державний
кордон України до виконання своїх
зобов'язань, покладених на нього
рішенням № АЕ-97/2002 виданим
Тульчинським районним судом 31.05.2002 р.
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини з усіх видів його заробітку
щомісячно з 24.05.2002 р. до її
повноліття.                     .

Виконання ухвали покласти на Державну
прикордонну службу України.

Суд, вислухавши представника ВДВС,
дослідивши матеріали справи, відмовляє
в задоволенні подання, виходячи з
наступного :

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в»їзду в Україну громадян України»
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань; ( із змінами, внесеними
згідно із Законом N 2677-VI ( 2677-17 ) від
04.11.2010 ).

Стаття 6 цього закону передбачає, що при
наявності зазначених у цій нормі
підстав для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, громадянину може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
чи вилучено або затримано паспорт
.

До подання державним
виконавцем не додано даних про
наявність документів, перелік яких
зазначений в ст. 2 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в’їзду в Україну
громадян України».

Крім цього, державним виконавцем не
зазначено і не надано жодного доказу на
підтвердження того факту, що ОСОБА_1 має
намір виїхати за межі України.

В матеріалах справи не достатньо
відомостей щодо здійснення державним
виконавцем заходів, необхідних для
своєчасного і повного виконання
рішення.

Доказів на обґрунтування умисного
ухилення боржника від виконання
рішення суду не надано.

Наявність лише самого зобов»язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК
України , ст.2 , 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в»їзду в
Україну громадян України» , ст. 5 ЗУ
„Про виконавче провадження", -

ухвалив:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 до
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього рішенням № АЕ-97/2002
виданим Тульчинським районним судом
31.05.2002 р. про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини з усіх видів його заробітку
щомісячно з 24.05.2002 р. до її повноліття
відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення
.

Суддя
Ліщишина М.
Ю.