АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2122/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1461/14
Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Триголова В.М.,
Бондаревської С.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Полтавського районного суду
Полтавської області від 13 березня 2014
року

по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, треті особи:
Полтавська районна державна
нотаріальна контора, Мачухівська
сільська рада, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_6,
Полтавська районна державна
нотаріальна контора, третя особа:
Мачухівська сільська рада
Полтавського району, про усунення від
права на спадкування, визнання права на
спадкування, визнання права власності
на спадкове майно, зобов'язання
вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом (т.2 а.с.2-4).

18 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про
усунення від права на спадкування,
визнання права на спадкування,
визнання права власності на спадкове
майно та зобов'язання вчинити певні дії
(т.1 а.с.2-3).

Ухвалою Полтавського районного
суду Полтавської області від 29
листопада 2013 року вище зазначені
справи об'єднані в одне провадження ( т.1
а.с. 49).

13.03.2014 року від ОСОБА_4 до суду
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, в якій він просить
визнати за ним право на спадкування
спадкового майна - житлового будинку з
господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Полтавської області, після смерті
рідного брата ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року разом зі спадкоємцями
першої черги ОСОБА_1 та ОСОБА_6,
змінивши черговість одержання права на
спадкування. Визнати за ним право на 1/3
спадкового майна - вказаного житлового
будинку з господарськими спорудами в
порядку спадкування та зобов'язати
Полтавську районну державну
нотаріальну контору видати йому
свідоцтво про право на спадкове майно (
т. 2 а.с. 166-168).

Ухвалою Полтавського районного
суду Полтавської області від 13 березня
2014 року позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_6, треті особи: Полтавська районна
державна нотаріальна контора,
Мачухівська сільська рада
Полтавського району, про усунення від
права на спадкування, визнання права на
спадкування, визнання права власності
на спадкове майно, зобов'язання
вчинення певних дій - залишена без
розгляду.

Роз'яснено позивачу, що
відповідно ст. 207 ч.2 ЦПК України він має
право на повторне звернення до суду
після усунення умов, що були підставою
для залишення заяви без розгляду.

Копію ухвали направлено сторонам
по справі.

Відмовлено позивачу ОСОБА_4 у
прийнятті заяви про зменшення позовних
вимог.

Роз'яснено право на звернення до
суду із заявленими новими позовними
вимогами в загальному порядку,
визначеному нормами ЦПК України.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 13 березня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_6 -
задоволено в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6 право
власності на житловий будинок з
господарськими побудовами, згідно
технічного паспорту на будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4
просить вищевказану ухвалу скасувати
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог згідно
заяви про зменшення позовних вимог.
Свої доводи обгрунтовує тим, що судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають істотне значення
для справи, та невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ч.2 п.4 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Згідно ст. 311 ч.1 п.4 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
що призвели до неправильного
вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7 -
батько дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 02.08.2014 р. та
свідоцтвами про народження (т.2 а.с.13,7,10
).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина, яка складається з житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області
та належить померлому на підставі
договору купівлі-продажу від 18.12.2003 р.
(т.2 а.с. 106).

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в установлений термін
звернулися до Полтавської районної
державної нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини, але 05.02.
2013 р. їм була надана відповідь про те, що
спадкова справа на майно померлого
заведена за їхніми заявами та заявою
брата батька ОСОБА_4, а також
повідомлено, що свідоцтво про право на
спадкове майно не може бути видане у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа (т.2
а.с.16).

Згідно договору купівлі-продажу від
15.08.2003 р. ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
діють за згодою матері, продали в
рівних частках квартиру АДРЕСА_2 (т.2 а.с.
53).

Згідно договору купівлі-продажу від
18.12.2003 року ОСОБА_7 купив житловий
будинок з надвірними побудовами,
приватизовані земельні ділянки
передані для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд, ведення
особистого селянського господарства
за адресою: АДРЕСА_1

Згідно повідомлення територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
Полтавського району померлий ОСОБА_7 не
звертався для надання соціальної
допомоги та не перебував на черзі для
взяття на обслуговування (т.2 а.с.132).

Згідно повідомлення Управління
пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області від 19.02.2014 р. померлий ОСОБА_7 за
життя був інвалідом 1 групи з 15.01.2003 року
по 31.01.2005 року, 2 групи з 01.02.2005 року по
30.06.2012 року та отримував пенсію по
інвалідності (т.2 а.с.156).

Постановляючи ухвалу в частині
залишення позовної заяви ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_6 треті особи: Полтавська
районна державна нотаріальна контора,
Мачухівська сільська рада
Полтавського району, про усунення від
права на спадкування, визнання права на
спадкування, визнання права власності
на спадкове майно, зобов'язання
вчинення певних дій - без розгляду,
місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_4 у
судовому засіданні 13.03.2014 р. надав заяву
про залишення цих вимог без розгляду,
тому згідно п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України їх
слід залишити без розгляду.

Постановляючи ухвалу в частині відмови
ОСОБА_4 у прийнятті заяви про зменшення
позовних вимог, місцевий суд виходив з
того, що заява про зменшення позовних
вимог є новою позовною заявою, так як
різний предмет позову, тому на підставі
вимог ст. 27 ЦПК України прийшов до
висновку, що дана заява не може бути
прийнята до провадження та розглянута
по суті разом з даною справою.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 не
були предметом розгляду у суді першої
інстанції, судове рішення по них не
ухвалювалося.

Висновки місцевого суду, зазначені в
ухвалі, є невірними, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
29.05.2013 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а 18.10.2013 р.
ОСОБА_4 звернулися до суду з
самостійними позовами, які не є
зустрічними, та ухвалою суду від 29.11.2013
р. об»єднані в одне провадження з
підстав однорідності позовних вимог,
спільного предмету спору та
суб»єктного складу (т.1 а.с. 49).

Згідно ч.2 ст. 31 ЦПК України крім прав
та обов»язків, визначених у ст. 27 цього
Кодексу, позивач має право протягом
усього часу розгляду справи збільшити
або зменшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову, а відповідач
має право визнати позов повністю або
частково.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивач ОСОБА_4 скористався
своїм процесуальним правом та у
судовому засіданні 13.04.2014 р. подав
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, в якій вказав, що бажає зменшити
розмір своїх позовних вимог в частині
залишення позовних вимог про усунення
від спадкування ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - без
розгляду, в іншій частині - зменшує
розмір позовних вимог щодо визнання за
ним права на спадкування спадкового
майна разом зі спадкоємцями першої
черги ОСОБА_1, ОСОБА_10, змінивши
черговість одержання мною права на
спадкування, визнання за ним права
власності на 1/3 частину спадкового
майна, оскільки у первісному позові він
наполягав на визнанні за ним права
власності на все майно, а зараз лише на
1/3 його частину, що є зменшенням
позовних вимог ( т.2 а.с. 166-168).

Як встановила колегія суддів, у
заяві про зменшення розміру позовних
вимог ОСОБА_4 просив залишити без
розгляду лише позовні вимоги про
усунення від спадкування ОСОБА_1 та
ОСОБА_6

Місцевий суд не звернув увагу на
це увагу і всі первісні вимоги
позивача ОСОБА_4 залишив без розгляду, у
зв»язку з чим вийшов за межі його заяви.

Заява про зменшення позовних вимог
може бути подана позивачем протягом
усього часу розгляду справи. Заява
позивача ОСОБА_4 про зменшення позовних
вимог не є новою позовною заявою,
оскільки подана з приводу спірних
правовідносин між тими ж самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав, тому прийшов до
невірного висновку, що дана заява не
може бути прийнята до провадження та
розглянута по суті разом з даною
справою.

Розглянувши справу та ухваливши
судове рішення по ній без розгляду
позовних вимог ОСОБА_4, місцевий суд
порушив норми процесуального закону,
оскільки прийшов до передчасних
висновків про права та обов»язки
спадкоємців. Посилання суду у рішенні
суду на те, що ОСОБА_4, як відповідач,
подав заяву про залишення первісних
позовних вимог без розгляду та заяву
про зменшення позовних вимог, є
невірним, оскільки за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 ОСОБА_4 є відповідачем, але він є
позивачем за своїм самостійним
позовом, а не за зустрічним, тому як
позивач скористався своїм правом
подачі вказаних процесуальних
документів.

Постановлена ухвала про
залишення без розгляду позовних вимог
ОСОБА_4 та про відмову у прийнятті його
заяви про зменшення позовних вимог
вплинула на ухвалення судового рішення
по справі, яке є похідним після
вчинення місцевим судом вказаних
процесуальних дій.

Оскільки місцевим судом частина
позовних вимог позивача ОСОБА_4
залишена без розгляду, а частина вимог
відмовлена у прийнятті до розгляду,
тому колегія суддів позбавлена
можливості прийняти нове рішення, як
того просить ОСОБА_4 в апеляційній
скарзі на ухвалу місцевого суду.

Таким чином, постановляючи ухвалу,
місцевий суд порушив норми
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, ухвала суду - скасуванню з
направленням справи для провадження до
того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4,
313 -315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,
-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного
суду Полтавської області від 13
березня 2014 року скасувати та направити
справу в частині позовних вимог
ОСОБА_4 для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :