У х в а л а

20 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

Іваненко
Ю.Г., Колодійчука
В.М.

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання
права власності на частину нерухомого
майна та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 8 листопада
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 серпня 2014
року, у відкритті касаційного
провадження ОСОБА_3 було відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 серпня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

ОСОБА_3 посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції ст. ст. 71, 72 ЖК України.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 червня 2011 року
у справі за позовом про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням та виселення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 червня 2011
року, судом касаційної інстанції
скасовано судові рішення та справу
передано на новий судовий розгляд.

Відповідно до правового висновку
Верховного Суду України викладеного в
постанові від 23 квітня 2014 року в справі
№ 6-30цс14, справа має переглядатись за
всіма доводами заяв, посиланнями на всі
судові рішення щодо неоднакового
застосування норм матеріального права,
які додано до заяви про перегляд,
незалежно від того, висловлена правова
позиція щодо неправильності
застосування норми матеріального
права в судовому рішенні, ухваленому по
суті, чи в ухвалі про передачу справи
касаційним судом на новий розгляд.

Як убачається зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 червня 2011 року при
постановленні вказаної ухвали суд
касаційної інстанції не висловлював
правову позицію щодо правильності
застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним
Судом України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
визнання права власності на частину
нерухомого майна та стягнення коштів,
за заявою ОСОБА_3

про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 серпня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді: В.М.
Коротун

О.В. Попович

Ю.Г. Іваненко

В.М. Колодійчук