У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2014 року ,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1 вересня 1999 року по 2 серпня 2006 року вона працювала на посаді начальника фінансового відділу ВАТ «Дніпровагонмаш», який у подальшому перейменований у ПАТ «Дніпровагонмаш». 19 липня 2006 року на ім'я генерального директора ВАТ «Дніпровагонмаш» вона подала заяву про звільнення з роботи за угодою сторін з 2 серпня 2006 року, яку директор завізував і зазначив про необхідність проведення розрахунку з 2 серпня 2006 року. До 2 серпня 2006 року вона виконувала свої трудові обов'язки, а 3 серпня 2006 року звернулася до підприємства за трудовою книжкою та розрахунком, проте повного розрахунку з нею не провели, трудову книжку не видали. Згодом в пошуках роботи вона виїхала за межі України, а її трудова книжка залишилася у відділі кадрів відповідача. ОСОБА_4, що уповноважена нею нотаріально посвідченою довіреністю на отримання трудової книжки, неодноразово зверталася до відповідача з вимогою видати трудову книжку позивача, а позивач - з вимогою переслати трудову книжку.

З урахуванням викладеного та посилаючись на порушення норм трудового законодавства, позивач просила зобов'язати відповідача переслати їй поштою трудову книжку, що зберігається у відділі кадрів відповідача.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 листопада 2013 року позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Дніпровагонмаш» переслати ОСОБА_3 належним чином оформлену її трудову книжку, що зберігається у відділі кадрів відповідача, зі всіма записами в ній на адресу: 51900, АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції змінено в частині обґрунтування задоволення позову; в решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 знаходилась у трудових відносинах з відповідачем та в подальшому звільнилась за угодою сторін, але належно оформлену трудову книжку їй відповідач не видав, незважаючи на її неодноразові вимоги, починаючи з вересня 2006 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини, які суд вважав встановленими, а саме те, що позивач з вересня 2006 року зверталася сама та через представника з вимогою видати або надіслати на її адресу трудову книжку, не відповідають матеріалам справи.

Такі висновки апеляційного суду відповідають обставинам, що ним встановлені, і ґрунтуються на законі.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 до 5 вересня 2006 року перебувала з ВАТ «Дніпровагонмаш» у трудових відносинах. Цього ж дня відповідач направив позивачеві листа з пропозицією з'явитись до відділу кадрів для отримання трудової книжки або дати згоду на її пересилання поштою.

10 квітня 2013 року представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 9 березня 2012 року, звернулась до відділу кадрів ПАТ «Дніпровагонмаш» із заявою про видачу трудової книжки.

22 квітня 2013 року начальником відділу кадрів ПАТ «Дніпровагонмаш» надано відповідь ОСОБА_4 та адвокату ОСОБА_5 про можливість отримання трудової книжки особисто позивачем.

8 травня 2013 року позивач з м. Дрогобич Львівської області направила відповідачу заяву з проханням надіслати трудову книжку на адресу її реєстрації в м. Дніпродзержинську.

10 червня 2013 року на зазначену вище заяву відповідачем направлено відповідь про можливість отримання трудової книжки у відділі кадрів із зазначенням адреси та часу прийому громадян.

Крім того, судами встановлено, що 4 липня 2006 року проти позивача порушено кримінальну справу і на цей час вона перебуває у розшуку.

На вимогу прокуратури м. Дніпродзержинська від 8 жовтня 2013 року трудову книжку позивача передано до СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, що підтверджується листом вих. № 2/17-ок від 8 жовтня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки; пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що в день звільнення позивачеві трудову книжку не видали, у зв'язку з чим позивач та її представник зверталися до відповідача з вимогою видати трудову книжку або переслати її, дійшли обґрунтованого висновку про порушення трудових прав позивача і захистили їх.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, оскільки висновок суду апеляційної інстанції не спростовується і зводиться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко Д.О.Остапчук В.О.Савченко