АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6577/14
Головуючий 1 інст. -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Котелевець А.В.,

- Макарова
Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою старшого
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції - Кунєвої Марини Іванівни на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 21 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», треті особи публічне
акціонерне товариство «ВТБ Банк»,
головне управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області, про захист прав
споживача, застосування наслідків
недійсності правочину та стягнення
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з
вище зазначеним позовом, який в
подальшому уточнила та просила:

- стягнути з приватного підприємства
«спеціалізоване підприємство
«Юстиція» (далі по тексту - ПП «СП
«Юстиція») 102 129 грн. 63 коп. в рахунок
повернення коштів, отриманих на
виконання недійсного правочину; 2000 грн.
збитки витрачені на сплату послуг
адвоката; 474 грн. 17 коп. збитки витрачені
на сплату банківської комісії за
прийом платежів на оплату винагороди
за послуги з реалізації майна; 94 834 грн.
65 коп. упущеної вигоди; 15000 грн. за
моральну шкоду; 3 936 грн. 88 коп. - 3%
річних від простроченої суми; проценти
за безпідставно одержані грошові у
розмірі 19 683 грн. 99 коп.; неустойку у
розмірі 1 969 грн. 65 коп.

- стягнути з Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції (далі по тексту - Дзержинський
ВДВС ХМУЮ) 627 367 грн.71 коп. в рахунок
повернення коштів, отриманих на
виконання недійсного правочину; збитки
витрачені на сплату послуг адвоката у
розмірі 2000 грн.; збитки витрачені на
сплату банківської комісії за прийом
платежів на оплату грошових коштів за
придбану нерухомість у розмірі 2 240
грн. 94 коп.; упущену вигоду у розмірі 94
834 грн. 65 коп.; 15000 грн. за моральну шкоду;
3% річних від простроченої суми у
розмірі 24 183 грн. 74 коп.; проценти за
безпідставно одержані грошові кошти у
розмірі 120 915 грн. 71 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
зазначила, що 13 вересня 2012 року,
відповідно до акту державного
виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ -
Кунєвої М. І., нею була придбана на
прилюдних торгах по реалізації
нерухомого майна трикімнатна квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 118,0 кв.м.,
житловою площею 68,2 к.м. Ціна продажу
склала 729 497,34 грн., з яких 627 367 грн. 71 коп.
були перераховані на рахунок
Дзержинського ВДВС Харківського
міського управління юстиції, а решта,
яка склала 102 129 грн. 63 коп., були
перераховані на рахунок ПП «СП
Юстиція», як загальна сума винагороди
за послуги з реалізації майна.

27 вересня 2012 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу Харківської області на її імя
було видане свідоцтво №415, яким було
посвідчено право власності на вказану
квартиру вартістю 729 497,34 грн.

Однак рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 11.10.2012
року публічні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1, визнано недійсними,
скасовано протокол проведення
прилюдних торгів від 07.09.2012 року,
скасовано акт державного виконавця від
13.09.2012 року, скасоване свідоцтво про
право власності на квартиру, видане
ОСОБА_4. за номером 415.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 19 лютого 2013 року вказане
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Оскільки рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19.02.2013
року проведені 07.09.2012 року прилюдні
торги визнано недійсними, то позивач
змушена звернутись до суду з вказаним
вище позовом.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 21 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено. Суд вирішив:

- стягнути з ПП «СП «Юстиція» 102 129 грн.
63 коп. в рахунок повернення коштів,
отриманих на виконання недійсного
правочину; 2000 грн. у якості компенсації
збитків по сплаті послуг адвоката; 474
грн. 17 коп. У якості компенсації збитків
по сплаті банківської комісії за
прийом платежів на оплату винагороди
за послуги з реалізації майна; 94 834 грн.
65 коп. упущеної вигоди; 150009 грн. за
моральну шкоду; 3 936 грн. 88 коп. - 3%
річних від простроченої суми; проценти
за безпідставно одержані грошові у
розмірі 19 683 грн. 99 коп.; неустойку у
розмірі 1 969 грн. 65 коп.

- стягнути з Дзержинський ВДВС ХМУЮ 627
367 грн.71 коп. в рахунок повернення
коштів, отриманих на виконання
недійсного правочину; 2000 грн. у якості
компенсації збитків по сплаті послуг
адвоката; збитки витрачені на сплату
банківської комісії за прийом платежів
на оплату грошових коштів за придбану
нерухомість у розмірі 2 240 грн. 94 коп.;
упущену вигоду у розмірі 94 834 грн. 65
коп.; 15000 грн. за моральну шкоду; 3% річних
від простроченої суми у розмірі 24 183
грн. 74 коп.; проценти за безпідставно
одержані грошові кошти у розмірі 120 915
грн. 71 коп.

В апеляційній скарзі старший державний
виконавець Дзержинського ВДВС ХМУЮ -
Кунєва М.І. просить скасувати вказане
рішення і ухвалити нове. яким у
задоволенні позову відмовити

Вважає рішення суду необґрунтованим та
таким, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Представник Дзержинського ВДВС вказує,
що вирішенні справи за позовом про
визнання недійсними прилюдних торгів
ні Дзержинським районним судом м.
Харкова, а ні апеляційним судом
Харківської області не було
застосовано двосторонньої реституції.
Таким чином не було встановлено хто
саме та в якій спосіб має повернути
кошти. З наданих суду копій платіжних
доручень вбачається, що грошові кошти,
сплачені позивачем за квартиру на
прилюдних торгах перераховані на
користь Харківської обласної філії ПАТ
«ВТБ банк», саме який є стягувачем у
виконавчому провадженні, згідно якого
була продана квартира.

Апелянт посилається на те, що за
розпорядженням №2014239/17 отримані від
реалізації квартири кошти у сумі 57022,95
грн. зараховані до Державного бюджету
України у якості виконавчого збору, а
115,0 грн. - до Державного бюджету України
у якості витрат виконавчого
провадження.

Вважає, що суд безпідставно
задовольнив вимоги про стягнення
упущеної вигоди та відшкодування за
моральну шкоду, оскільки позивачем не
надано суду достатніх доказів.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи сторін,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не оспорюється та
підтверджується матеріалами справи,
що 20.04.2010 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1
громадянина ОСОБА_8, з метою
задоволення вимог ПАТ «ВТБ Банк» про
погашення заборгованості позичальника
ТОВ «СВ» на суму 3680438,36 грн.

08.07.2010 року постановою старшого
державного виконавця Дзержинського
ВДВС ХМУЮ за виконавчим написом
нотаріуса відкрито виконавче
провадження ВП №20142391 про звернення
стягнення на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_8, а 07.09.2012
року Харківською філією приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» (ХФ ПП «СП
«Юстиція») проведено прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна за наслідками яких, згідно
протоколу №123-02/498/12і затвердженого
директором ХФ ПП «СП «Юстиція» ОСОБА_9,
переможцем прилюдних торгів визнано
ОСОБА_4, яка сплатила за вказану
квартиру 729497,34 грн. (а.с.108, 110).

18.09.2012р. начальником Дзержинського
ВДВСМ затверджено розпорядження
старшого державного виконавця Кунєвої
М.І. №20142391/17 про перерахування з
депозитного рахунку виконавчої служби
грошових коштів, отриманих від
реалізації на прилюдних торгах, а саме:
570229,48 грн. - стягувачу ПАТ «ВТБ Банк»;
57022,95 грн. - Головному управлінню
Державного казначейства України ( далі
- ГУ ДКУ) в Харківській області у якості
виконавчого збору; 115,28 грн. - на
спеціальний реєстраційний рахунок
Головного управління юстиції в
Харківській області. (а.с.112).

З наданих суду представником
Дзержинського ВДВС копій платіжних
доручень вбачається, що на виконання
вказаного розпорядження були
перераховані відповідні грошові кошти
стягувачу ПАТ «ВТБ Банк», а також на
рахунки ГУ ДКУ в Харківській області та
ГУ юстиції в Харківській
області.(а.с.150-154).

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 12.11.2012 року задоволено
позов ОСОБА_8, а саме: визнано таким, що
не підлягає виконанню виконавчий напис
№91 від 20.04.2010 року приватного нотаріуса
ХМНО ОСОБА_7; визнано недійсними
публічні торги від 07.09.2012р. з реалізації
квартири АДРЕСА_1, переможцем яких
стала ОСОБА_4; скасовано складений ХФ ПП
«СП «Юстиція» протокол проведення
прилюдних торгів від 07.09.2010р.; скасовано
акт державного виконавця від 13.09.2012р.
про реалізацію арештованого майна;
скасовано свідоцтво видане ОСОБА_4
приватним нотаріусом ОСОБА_10 на
квартиру АДРЕСА_1. (а.с8-13).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 19.02.2013р. апеляційні скарги
ХФ ПП «СП «Юстиція», ПАТ «ВТБ Банк»,
Дзержинського ВДВС ХМУЮ відхилено, а
вказане рішення Дзержинського
районного суду м.Харкова від 12.11.2012р.
залишено без змін. (а.с. 14-17).

Приймаючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що наслідком визнання
правочинів недійсними, згідно ч.1 абз. 2
ст.216 ЦК України, є двостороння
реституція, тобто, повернення кожною із
сторін другій стороні у натурі всього
того, що нею отримано на виконання
правочину, який визнано недійсним.

Крім того, суд також виходив з того, що,
окрім загальних наслідків недійсності
правочину (двосторонньої реституції),
позивач має право вимагати і
застосування спеціальних наслідків у
вигляді відшкодування збитків та
моральної шкоди, заподіяних стороні
правочину, який визнано судом
недійсним.

Такими особами на думку суду першої
інстанції, згідно оскарженого
відповідачем рішенні, є Дзержинсьткий
ВДВС ХМУЮ і ПП «СП «Юстиція».

Однак з таким рішенням колегія суддів
погодитися не може у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, неправильним
застосуванням норм матеріального
права та норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Суд першої інстанції правильно
вказував у своєму рішенні, що для
застосування двосторонньої реституції
не має значення, хто саме винний у
виникненні помилки, обману, насильства
чи погроз, зловмисної домовленості та
збігу тяжких обставин: позивач,
відповідач чи третя особа.

Разом з тим, при ухваленні рішення в
частині застосування двосторонньої
реституції, суд дійшов до помилкового
висновку, що іншою стороною прилюдних
торгів, які є правочином, та яка
(сторона правочину) зобов'язана
повернути ОСОБА_4. грошові кошти,
сплачені нею за набуття права
власності на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, є відповідачі Дзержинський
ВДВС і ХФ ПП «СП «Юстиція».

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що трикімнатна
квартира АДРЕСА_1 її власником ОСОБА_8
(іпотекодавець) за відповідним
договором №169-Z/5 від 09.04.2008 року була
передана в іпотеку ПАТ «ВТБ Банк»
(іпотекодержатель) в порядку
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором позичальником ТОВ
«Багатопрофільне виробниче комерційне
підприємство «СВ».

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною 3 ст.33 цього закону
передбачено, що звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

В даному випадку ПАТ «ВТБ Банк»
(іпотекодержатель) скористався таким
способом задоволення своїх вимог, як
звернення стягнення на предмет іпотеки
за виконавчим написом нотаріуса.

Реалізація предмету іпотеки, тобто
квартири АДРЕСА_1, за виконавчим
написом приватного нотаріуса ОСОБА_7
здійснювалась у межах виконавчого
провадження, передбаченого Законом
України «Про виконавче провадження» в
порядку, передбаченому ст.41 Закону
України «Про іпотеку» шляхом продажу
на прилюдним торгах, проведення яких
регламентовано Тимчасовим положенням
про порядок проведення прилюдним
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом МЮ України №68/5 від 27.10.1999р.

Аналіз зазначених нормативних актів та
наданих сторонами по даній справі
доказів у їх сукупності свідчить, що
Дзержинський ВДВС ХМУЮ не був
власниками квартири (предмету іпотеки),
за результатами прилюдних торгів не
отримав у власність суму грошових
коштів, які еквівалентні вартості
квартири, визначеної суб'єктом
оціночної діяльності в межах процедури
підготовки її до продажу на прилюдних
торгах.

Право на відчуження вказаної квартири
з метою задоволення вимог за кредитним
договором і договором іпотеки, згідно
зазначених вище норм ЗУ «Про іпотеку»,
має лише іпотекодержатель, яким у
даному випадку є ПАТ «ВТБ Банк», і він
же мав статус «стягувача» у
виконавчому провадженні №20142391,
відкритому державним виконавцем в
порядку виконання виконавчого напису
приватного нотаріуса ОСОБА_7

З наданих суду доказів - розпорядження
№20142391/17 Дзержинського ВДВС та копій
платіжних доручень - вбачається, що
грошові кошти, отримані від ОСОБА_4 за
результатами прилюдних торгів,
перераховані з депозитного рахунку
виконавчої служби стягувачу ПАТ «ВТБ
Банк» у сумі 570229,28 грн., а також 57022,95
грн. у якості виконавчого збору на
рахунок УДКСУ у Дзержинському районі
та 115,26 грн. у якості оплати витрат на
проведення виконавчих дій на
спеціальний реєстраційний рахунок ГУ
юстиції в Харківській області.

За таких обставин у суду першої
інстанції не було підстав вважати, що
Дзержинський ВДВС ХМУЮ і ХФ ПП «СП
«Юстиція» є стороною правочину -
публічних торгів, визнаного недійсним
рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 12.11.2012 року, яка в порядку
двосторонньої реституції у розумінні
абзацу 2 частини 1 ст.216 ЦК України,
зобов'язана повернути ОСОБА_4 грошові
кошти.

Поряд з цим позивач не звертався до
суду з позовом до ПАТ «ВТБ
Банк»(стягувача, іпотекодержателя), до
Державної казначейської служби у особі
УДКСУ у Дзержинському районі, а також
до Міністерства юстиції України у
особі ГУ юстиції в Харківській області,
на рахунок яких розпорядженням
Дзержинського ВДВС було перераховано
частину отриманих від ОСОБА_4 грошових
коштів.

Що стосується рішення суду в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про
відшкодування збитків та моральної
шкоди з підстав, передбачених частиною
2 ст.216 ЦК України, то необхідно
зазначити, що поза увагою автора
позовних заяв ОСОБА_4 і суду першої
інстанції при ухваленні рішення 12.06.2014
року залишилась та обставина, що
рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 12.11.2012 року встановлено
більше коло осіб, з вини яких визнано
недійсними публічні торги.

Так, вказаним судовим рішенням
встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк»
достеменно знаючи про наявність
відкритих проваджень і невирішених
справ №63/136-10 та №61/32-10, тобто наявності
спору, всупереч закону звернувся до
нотаріуса для вчинення виконавчого
напису до моменту вирішення цих справ
та не повідомило нотаріуса про істотні
обставини - існування спірної
заборгованості, а приватний нотаріус
ОСОБА_7 вчинив виконавчий напис, не
переконавшись, що борг по кредитному
договору є безспірним.

Крім того, у якості підстави для
визнання публічних торгів недійсними
судом зазначено видачу ОСОБА_4
приватним нотаріусом ОСОБА_10 свідоцтва
на квартиру всупереч ухвали
Дзержинського районного суду м.Харкова
від 11.10.2012р. про заборону відчуження
спірної квартири, а також порушення ЗУ
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», Методики оцінки майна та
інших нормативних актів під час
здійснення оцінки предмету іпотеки.

Ці обставини, згідно ч.3 ст.61 ЦПК
України, не підлягають доказуванню,
оскільки встановлені рішенням
Дзержинського районного суду м.Харкова
від 11.10.2012 року, яке набрало законної
сили і, згідно наявних в матеріалі
справи даних, не переглядалося та не
скасовувалося у порядку, передбаченому
главами 2,3,4 розділу V ЦПК України.

Крім того, державні виконавці
Дзержинського ВДВС ХМУЮ, які приймали
відповідні процесуальні рішення у
виконавчому провадженні №20142391 по
виконанню виконавчого напису
приватного нотаріуса ОСОБА_7, є
службовими особами органу державної
влади, а статтею 1174 ЦК України
передбачено, що шкода, заподіяна
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою незалежно
від вини цієї особи.

Відшкодування шкоди, завданої
посадовою особою органу державної
влади здійснюється за рахунок
державного бюджету, а тому у якості
відповідача у таких справах, поряд з
органом державної влади, у якому працює
вказана особа, має бути залучений і
відповідний орган Державного
казначейства України. (абзац другий
п.10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995р. із змінами від
25.05.2001р.).

Також суд вирішив стягнути грошові
кошти на користь ОСОБА_4 з ПП
«СП«Юстиція», залишивши поза увагою
доводи представника відповідача про
ліквідацію цієї юридичної особи та
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
про відсутність в ЄДРПОУ вказаного
підприємства станом на 09.07.2014р.

Таким чином, суд залишив поза увагою ту
обставину, що позивачем заявлено
вимоги про застосування двосторонньої
реституції до осіб, які не є стороною
правочину, визнаного судом недійсним,
до яких, у розумінні абзацу 2 ч.1 ст.216 ЦК
України, може бути застосована
двостороння реституція.

В той же час не до усіх осіб, які
рішенням суду від 11.10.2012 року визнані
причетним до порушень, скоєння яких
потягло визнання публічних торгів
недійсними, пред'явлено позов про
відшкодування збитків та моральної
шкоди, а ця обставина перешкоджає
розмежуванню відповідальності.

Суд першої інстанції на ці обставини
увагу не звернув і помилково дійшов до
висновку про наявність передбачених
законом підстав для задоволення
позову.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позову з підстав, передбачених п.п.3,4 ч.1
ст.309 ЦПК України.

Проте таке вирішення справи, згідно ст.3
ЦПК України, не позбавляє ОСОБА_4 права
звернутися до суду в порядку,
встановленому цим Кодексом, з
відповідним позовом до кола осіб, які,
відповідно до змісту позовних вимог, є
належними відповідачами.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п.3,4
ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу старшого державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції - Кунєвої Марини Іванівни
задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 21 липня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції,
приватного підприємства
«спеціалізоване підприємство
«Юстиція», треті особи публічне
акціонерне товариство «ВТБ Банк»,
головне управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області, про захист прав
споживача, застосування наслідків
недійсності правочину та стягнення
коштів відмовити.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, в
касаційному порядку може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: