Справа № 639/1307/14-ц
№2/639/863/14
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

20 травня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого судді
Іванової І.В.,

за участю секретаря
Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11,
Служба у справах дітей Департаменту
праці і соціального захисту
Харківської міської ради про усунення
перешкод у користуванні, володінні,
розпорядженні власністю, втрату права
користування житловим приміщенням та
анулювання паспортної реєстрації, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_11, Служба у справах дітей
Департаменту праці і соціального
захисту Харківської міської ради про
усунення перешкод у користуванні,
володінні, розпорядженні власністю,
втрату права користування житловим
приміщенням та анулювання паспортної
реєстрації.

У обґрунтування свого позову позивачка
посилається на те, що вона - ОСОБА_1, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 18.03.1998 року за № 6-98-110438,
виданого ХМЦПДЖФ, є співвласником
квартири АДРЕСА_1. Ця ізольована
квартира складається з двох кімнат
площею 11,5 кв.м. та 13,9 кв.м. кожна.
Загальна площа квартири становить - 49,1
кв.м., є кухня - площею 8,4 кв.м., ванна
кімната - площею 5,1 кв.м., коридор -
площею 6,7 кв.м., вбудована шафа - площею
0,4 кв.м. і лоджія - площею 6,2 кв.м.

Крім неї співвласниками квартири є
ОСОБА_3 (її мати), ОСОБА_4 (її брат) і
ОСОБА_11 (її доросла донька). Кожному з
них за правом власності належить по ?
частини цієї спільної власності і вони
разом володіють нею і користуються.

За зазначеною адресою зареєстровані
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 У 2011 році на прохання
ОСОБА_4 за їх згодою реєстрацію за даною
адресою отримали братова колишня
співмешканка, відповідач ОСОБА_2 разом
з малолітніми дітьми: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідачка ОСОБА_2 з дітьми вселилася
у зазначену квартиру у якості члена
родини ОСОБА_4 і протягом року
проживала за цією адресою.

У липні 2012 року, зустрівши іншого
чоловіка, вирішивши саме з ним
облаштувати своє особисте життя і
створити нову сім'ю, забрала дітей, усе
своє майно, особисті документи,
залишила ключі від квартири і пішла з
дому.

Таким чином, з моменту фактичного уходу
і протягом майже двох років ОСОБА_2 за
місцем реєстрації не з'являється,
квартирою не цікавиться, в проживанні
за місцем реєстрації не має потреби,
ніяких витрат по оплаті за
користування квартирою не несе, її
майна у квартирі немає.

Ніхто ніколи і ніяких перешкод
відповідачці не створював, замки не
змінював, з дому не виганяв. Її рішення
залишити місце реєстрації було
добровільним і обумовленим власним
бажанням створити нову сім'ю, змінивши
і чоловіка, і колишнє місце проживання.
ОСОБА_2 ніколи і нікуди не зверталася з
будь-якими скаргами чи заявами на
перешкоди для неї в проживанні і
користуванні квартирою, між ними не
було конфліктів.

Протягом останнього року позивач
особисто неодноразово зверталася до
відповідачки з проханням добровільно
знятися з реєстрації, на що остання не
заперечувала. Навіть одного разу
восени 2013 року відповідачка сама
з'явилась до паспортистки і мала намір
виписатися. Однак пізніше заявила, що
принципово не стане цього робити, що це
не її проблеми і до сьогоднішнього дня
продовжує формально зберігати свою
паспортну реєстрацію в квартирі, не
проживаючи в ній без поважних причин.
Така поведінка відповідача і її
ставлення до цього питання змусила
позивача звернутися до суду з позовом.

Позивачка протягом усього часу усі
платежі за користування квартирою
сплачує сама. Їх родина має обмежений
достаток, її мати постійно хворіє, має
маленьку пенсію, ніяких додаткових
джерел прибутку у них немає. Позивачу
вкрай важко самостійно нести втрати по
сплаті за квартиру з урахуванням
зареєстрованих в ній осіб, але фактично
не проживаючих. Крім того, зараз вона
змушена повернутися до своїх близьких
і має намір зареєструватися в спірну
квартиру, але без згоди відповідачки
зробити цього не може. Позивачка
вважає, що усе це порушує її власне
право володіти, користуватися і
розпоряджатися квартирою на свій
розсуд.

Позивачка у судовому засіданні
повністю підтримали позовні вимоги та
надала пояснення відповідно
вищенаведеному.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, про що свідчать зворотні поштові
повідомлення. За таких умов, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. ст. 169 ч.4, 224
ЦПК України.

Треті особи , які не заявляють
самостійних вимог на стороні позивачки
ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов підтримали та
надали пояснення аналогічні
поясненням позивачки.

Третя особа ОСОБА_11 у судове засідання
не з'явилася, надала заяву з проханням
розглядати справу за її відсутністю.

Третя особа служба по справам дітей
Департаменту праці і соціального
захисту Харківської міської ради у
судове засідання не з'явилася , надала
заяву з проханням розглядати справу за
їх відсутності та ухвалити рішення
враховуючи інтереси малолітніх дітей.

Суд, вислухав пояснення позивача,
третіх сторін та свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та
підтверджується документально
позивачка у справі на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 18.03.1998 року за № 6-98-110438, виданого
ХМЦПДЖФ є співвласником квартири
АДРЕСА_1. Ця ізольована квартира
складається з двох кімнат площею 11,5
кв.м. та 13,9 кв.м. кожна. Загальна площа
квартири становить - 49,1 кв.м., є кухня -
площею 8,4 кв.м., ванна кімната - площею 5,1
кв.м., коридор - площею 6,7 кв.м., вбудована
шафа - площею 0,4 кв.м. і лоджія - площею 6,2
кв.м.

Крім позивача співвласниками квартири
є ОСОБА_3 (її мати), ОСОБА_4 (її брат) і
ОСОБА_11 (її доросла донька). Кожному з
них за правом власності належить по ?
частини цієї спільної власності і вони
разом володіють нею і користуються..

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі , не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як вбачається з довідки КП
«Жилкомсервіс» дільниця №43 за адресою
зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2
/цивільна дружина/ , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Як пояснили у судовому засіданні
позивачка та треті особи , відповідачка
по справі перебувала у цивільному
шлюбі з ОСОБА_8 та у 2011 році зі згодою
усіх співвласників спірної квартири
була зареєстрована у ній разом з
малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а
також оселилася у квартирі. У липні 2012
року відповідачка забрала дітей , усе
своє майно , особисті документи ,
залишила ключі від квартири і пішла з
дому.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10, сусіди позивачки за
адресою АДРЕСА_1 підтвердили той факт ,
що ОСОБА_2 у квартирі за вказаною
адресою з ОСОБА_4 як дружина, однак біля
двох років у квартирі не мешкає.

Не вірити поясненням зазначених
свідків у суду підстав немає, оскільки
вони є особами сторонніми та не
зацікавленими у розгляді справи. Крім
того даним свідкам дійсно може бути
відомо про мешканців спірної квартири,
оскільки вони проживають по сусідству
в одному будинку.

З листа старшого дільничного
інспектора міліції Жовтневого РВ ХМУ
ГУМВД України в Харківській області
від 04.04 2014 року вбачається, з 2012 по 2013
рік гр.. ОСОБА_2 до райвідділу з заявами
про порушене право на мешкання у
спірній квартири не зверталась .

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до
висновку про доведеність позовних
вимог та необхідність їх задоволення
частково.

Вимоги в частині анулювання
реєстрації відповідачки задоволенню
не підлягають, оскільки така підлягає
зняттю з реєстрації відповідним
органом .

Керуючись ст. ст. 3,4,
8,10,15,60,61,209,212-215,218,224-226,294 ЦПК України, ст.
405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Усунути перешкоди у
користуванні, володінні та
розпорядженні ОСОБА_1 власністю, а саме
квартирою АДРЕСА_1 , визнати ОСОБА_2
разом зі всіма від неї зареєстрованими
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив,за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому Цивільно-процесуальним
законодавством.

Суддя
І.В. Іванова