Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2014 року
Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в
складі:

головуючого судді
Бужори В.Т.,

при
секретарі Полішенко С.П.,

за участю:

представника позивача
Олійника В.І.

представника відповідача
Порошняка В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Державного територіального
-галузевого об'єднання "Львівська
залізниця" в особі відокремленого
підрозділу "Івано - Франківська
дирекція залізничних перевезень" до
Сторожинецької міської ради
Сторожинецького району, Чернівецької
області, ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача: Відділ Держземагенства у
Сторожинецькому районі, про визнання
незаконним та скасування рішення
Сторожинецької міської ради №132 від
17.06.1994 року в частині безоплатного
виділення в приватну власність
земельної ділянки площею 0,60 га. та
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
Сторожинецької міської ради
Сторожинецького району, Чернівецької
області, ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача: Відділ Держземагенства у
Сторожинецькому районі, про визнання
незаконним та скасування рішення
Сторожинецької міської ради №132 від
17.06.1994 року в частині безоплатного
виділення в приватну власність
земельної ділянки площею 0,60 га. та
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку,
посилаючись на наступне.

В ході інвентаризації земель Залізниці
стало відомо про те, що під час
виконання робіт в адміністративних
межах Сторожинецької міської ради
виявлено, що в смузі відведення
Залізниці від км 17+570М до км17+610м за
напрямком
Глибока-Буковинська-Берегомет на
відстані 8,7 м. від осі колії розташована
земельна ділянка ОСОБА_4, яка передана
останньому у власність Сторожинецькою
міською радою Сторожинецького району
Чернівецької області на підставі
рішення Сторожинецької міської ради №
132 від 17.06.1994 року і яка накладається на
земельну ділянку Залізниці загальною
площею 0,0294 га. Згідно «Плана границ
полоси ж.д. отвода линии
Адинкота-Берхомет Львовской ж.д. в
административних границах
Сторожинецкого района Черновицкой
области», розробленого в 1959 році
проектною конторою Південно -Західної
залізниці, ширина смуги відведення на
ділянці перегону Адинкота-Берхомет з
привязкою до колії від км 15 + 310 м
становить 15,0 м від осі колії.
Зазначений план є документом який
відповідно до нижченаведених норм
законодавства та будівельних норм
підтверджує, що ділянка землі
знаходиться в смузі відведення, що
перебуває у залізниці на праві
постійного землекористування.

Окрім того, саме таку ширину смуги
відведення у даному місці підтверджено
Будівельними нормами і правилами,
глава 39 - залізничні дороги колії 1520 мм.
СНиП 11-39-76 та нормами відводу земель для
залізниць СН 468-74, відповідно до яких
було збудовано залізничне полотно та
облаштовано смугу відведення
залізниці, що відображено у
вищезгаданому плані.

Документом, що підтверджує перебування
у залізниці земельної ділянки є також
Інформація щодо наявності площ,
довідка (форма 6 - зем) Сторожинецького
відділу Держкомзему, податкова
декларація з плати за землю.

Проте, всупереч зазначеному частина
земельної ділянки смуги відведення
Залізниці була передана у власність
ОСОБА_4, де останній вів особисте
селянське господарство та здійснював
обслуговування житлового будинку у
безпосередній близькості до
залізничного полотна, в той час як
згідно затвердженого плану смуги
відведення відстань від залізничного
полотна має становити від 15,2 до 15,0 м.

Крім того, Залізницею як
землекористувачем сплачується
земельний податок за дану земельну
ділянку, що підтверджується довідкою
відокремленого підрозділу
«Чернівецька дистанція колії» ДТГО
«Львівська залізниця».

Слід зазначити, що Залізниця як
суміжний користувач не погоджувала ні
проект відведення земельної ділянки,
ні акт встановлення і узгодження
зовнішніх меж землекористування в
натурі та у жодному випадку не надавала
погодження на вилучення земельної
ділянки.

На підставі рішення ОСОБА_4 було видано
державний акт на право власності на
дану земельну ділянку, який повинен
бути визнаний також недійсним.

07.07.2014 року ухвалою
Сторожинецького районного суду було
замінено відповідача ОСОБА_4 на
належного відповідача - ОСОБА_3,
оскільки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, що
підтверджується Повним витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть. Згідно копії спадкової
справи ОСОБА_3 27.05.2010 року звернулась до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини за
законом.

Від Сторожинецької міської ради
Чернівецької області 07.07.2014 року
надійшло заперечення на позовну заяву
в якому відповідач вказав що позов не
визнає , вважає, що Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Львівська залізниця» пропущено строк
позовної давності, оскільки за змістом
ст. 257, ч. 1 ст. 261 та ч. 4 ст. 267 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Сторожинецької міської
ради Порошняк В.А. в судовому засіданні
позов визнав у повному обсязі та просив
його задовольнити .

Відповідач ОСОБА_3 в зал судового
засідання не з'явилась надала суду
заяву в якій просить справу розглянути
у її відсутності, позовні вимоги
визнає.

Представник третьої особи на стороні
відповідача, відділу Держземагенства у
Сторожинецькому районі просив справу
розглянути у його відсутності, рішення
прийняти на розсуд суду.

Заслухавши пояснення, учасників
судового процесу, дослідивши докази у
справі, суд вважає, що змінені позовні
вимоги слід задовольнити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.
Суд вважає, що строк
позовної давності позивачем не
пропущено, так як про порушене право
Державного територіального галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" стало
відомо в ході інвентаризації земель
залізниці.

В Законі України від 20.12.2011 року №4176-VI
«Про внесення змін до деяких Законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» в прикінцевих
положеннях вказано,що особи вправі
звернутись з позовом про визнання
незаконним акта органу державної влади
та акту органу місцевого
самоврядування протягом трьох років з
дня набрання Законом чинності, тобто до
15.01.2015 року.

В адміністративних межах
Сторожинецької міської ради виявлено,
що в смузі відведення залізниці від км
17+570М до км17+610м за напрямком
Глибока-Буковинська-Берегомет на
відстані 8,7 м. від осі колії розташована
земельна ділянка ОСОБА_4, яка передана
останньому у власність Сторожинецькою
міською радою Сторожинецького району
Чернівецької області на підставі
рішення Сторожинецької міської ради №
132 від 17.06.1994р. і яка накладається на
земельну ділянку Залізниці загальною
площею 0,0294 га.

Згідно «Плана границ полосы отвода
линии Адинкота - Берхомет Львовской
железной дороги в административних
границах Строжинецкого района
Черновицкой области», розробленого в
1959 році проектною конторою Південно
-Західної залізниці, ширина смуги
відведення на ділянці перегону
Адинкота -Берхомет з привязкою до колії
від км 15+310м становить 15,0 м. від осі
колії.

Відповідно до ст.68 Земельного Кодексу
України, ст.11 Закону України «Про
транспорт», ст.6 Закону України «Про
залізничний транспорт», до земель
залізничного транспорту належать
землі смуг відведення залізниць під
залізничним полотном та його
облаштуванням, станціями з усіма
будівлями і спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного і пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації; під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями та
іншими спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту. Такі землі призначені для
виконання покладених на підприємства і
організації залізничного транспорту
завдань щодо експлуатації, ремонту,
вдосконалення, забезпечення безпеки
руху і розвитку об'єктів залізничного
транспорту.

Проте, всупереч зазначеному та
існуючим нормам частина земельної
ділянки смуги відведення Залізниці
була передана у власність ОСОБА_4 де
останній вів особисте господарство у
безпосередній близькості до
залізничного полотна, в той час як,
згідно затвердженого плану смуги
відведення, відстань від залізничного
полотна має становити від 15 м,2. до15 м.

Крім того, залізницею, як
землекористувачем, сплачується
земельний податок за дану земельну
ділянку, що підтверджується довідкою
відокремленого підрозділу
«Чернівецька дистанція колії» ДТГО
«Львівська залізниця».

Відповідно до ч.2 ст.149 Земельного
кодексу України вилучення земельних
ділянок провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, місцевих
державних адміністрацій, сільських,
селищних, міських рад відповідно до їх
повноважень.

Залізниця, як суміжний користувач,
не погоджувала ні проект відведення
земельної ділянки, ні акт встановлення
і узгодження зовнішніх меж
землекористування в натурі, погодження
на вилучення земельної ділянки не
надавала.

Відповідно до п. б) 4.4 ст.84
Земельного кодексу України, до земель
державної власності, які не можуть
передаватись у приватну власність
належать, зокрема, землі під державними
залізницями, а отже, Сторожинецька
міська рада не мала правових підстав
виносити згадане рішення про передачу
у власність.

Частина 1 ст.155 Земельного кодексу
України передбачає, що у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Згідно п. 3 ст. 152 Земельного кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання прав та
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування. Частина 1 ст.
155 Земельного кодексу України
передбачає, що у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.
Відповідно до ст. 15
Цивільного кодексу України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. У даному випадку
підставою звернення до суду є
порушення права користування
земельною ділянкою. Порушення
цивільного права є результатом
протиправних дій порушника. Згідно ч. 1
ст. 16 Цивільного кодексу України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, а
відповідно до ч. 2 п. 10 цієї статті
способом захисту цивільних прав та
інтересів є визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб.
Статтею 21 ЦК
України, передбачено, що суд визнає
незаконним та скасовує акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси. Право
власності особи на земельну ділянку,
згідно ст. 378 ЦК України, може бути
припинене за рішенням суду у випадках,
встановлених законом.
Згідно положень ст.158 Земельного
кодексу України виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб. Отже,
земельна ділянка ОСОБА_4 знаходиться на
відстані 8,7 м від осі головної колії і
була надана для ведення особистого
селянського господарства, чим порушено
вищезазначені норми законодавства.
07.07.2014 року
ухвалою Сторожинецького районного
суду в судовому засіданні було
замінено неналежного відповідача
ОСОБА_4 на ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, що підтверджується
повним витягом з державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть.
Згідно ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідачі,
позовні вимоги визнали, це визнання не
суперечить Закону та не порушує прав та
інтересів третіх осіб, суд, на підставі
абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судове рішення у
цивільній справі», та керуючись ст.174
ЦПК України, знаходить що позовні
вимоги підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги, що позов
підлягає задоволенню, суд, керуючись
ст.88 ЦПК стягує з відповідачів на
користь позивача судові витрати.
Отже, суд вважає за
необхідне стягнути з Сторожинецької
міської ради та ОСОБА_3 на користь ДТГО
«Львівська залізниця» понесені
позивачем витрати на сплату судового
збору в сумі 243,60грн., тобто, по 121,80 грн. з
кожного відповідача. Враховуючи
обставини справи та керуючись ст.ст.15,16
ЦК України, ст.ст.68,84,149, 155 ЗК України, ст.
23 Закону України «Про транспорт», ст.6
Закону України «Про залізничний
транспорт», ст. 88,174 209,218 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И
В:

Позов Державного територіального
-галузевого об'єднання "Львівська
залізниця" в особі відокремленого
підрозділу "Івано - Франківська
дирекція залізничних перевезень" -
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Сторожинецької міської ради
№132 від 17.06.1994 року в частині передачі
ОСОБА_4 в приватну власність земельної
ділянки площею 0,60 га, що знаходиться в
м. Сторожинець, Сторожинецького району,
Чернівецької області .

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,60 га виданого ОСОБА_3 (проживає
в АДРЕСА_1) яка прийняла спадщину та
скасувати у державному земельному
кадастрі реєстрацію вказаної
земельної ділянки на підставі акту на
право власності.

Стягнути солідарно з Сторожинецької
міської ради та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що
проживає в АДРЕСА_2, паспортні дані
НОМЕР_1, понесені позивачем витрати на
сплату судового збору в сумі 243,60
(двісті сорок три гривні шістдесят
копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Чернівецької області через
Сторожинецький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: