У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного
О.В., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - служба у справах дітей
Крюківського району м. Кременчука
Полтавської області, про право на
спілкування з дітьми, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Полтавської області від 2 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому
просив зобов'язати ОСОБА_4 забезпечити
можливість необмеженого телефонного
спілкування з ним спільних дітей -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та наявність у дітей
постійно ввімкнених мобільних
телефонів для такого спілкування
цілодобово та у будь-який день тижня
без обмежень; зобов'язати ОСОБА_4
забезпечити можливість необмеженого
спілкування дітей з батьком за
допомогою комп'ютерної програми
«Скайп» та наявність у дітей власних
комп'ютерів із доступом до мережі
Інтернет та програми «Скайп»
цілодобово та у будь-який день тижня;
зобов'язати ОСОБА_4 забезпечити
можливість необмеженого електронного
листування дітей з батьком за
допомогою комп'ютера та мережі
Інтернет цілодобово та у будь-який день
тижня; зобов'язати ОСОБА_4
провести реєстрацію дітей в соціальних
мережах з подальшим письмовим
повідомленням батька про адреси
сторінок дітей; надати йому право на
проведення з дітьми шкільних канікул
без будь-яких обмежень за часом та/чи
місцем перебування; зобов'язати ОСОБА_4
повідомити його номер стаціонарного
телефону у квартирі, де проживають
діти, та забезпечити можливість
спілкування з дітьми засобами
стаціонарного телефонного зв'язку;
зобов'язати ОСОБА_4 відкрити банківські
рахунки окремо на ім'я синів з
подальшим доступом дітей до коштів на
цих рахунках та зобов'язати ОСОБА_4
письмово повідомити йому реквізити
вказаних банківських рахунків. Також
просив надати йому дозвіл на
оформлення та виготовлення проїзних
документів для виїзду за кордон
України на імена синів без згоди їх
матері - ОСОБА_4; надати дозвіл на виїзд
за кордон України неповнолітніх дітей
(синів) без згоди ОСОБА_4 на весь час до
досягнення синами повноліття у
супроводі батька або у супроводі
уповноваженої ним в офіційному порядку
особи.

В обґрунтування позову зазначав, що 8
січня 2003 року між ним та ОСОБА_4 було
зареєстровано шлюб, який було
розірвано 5 липня 2013 року. Від шлюбу
вони мають двох малолітніх дітей -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Після розірвання
шлюбу діти залишилися з матір'ю -
ОСОБА_4, яка контактів з ним уникає,
дітей на зустріч з ним не допускає, не
надає йому можливості спілкуватися та
бачитися з ними, що і стало підставою
звернення до суду.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 17
грудня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_4
забезпечити можливість необмеженого
телефонного спілкування дітей - ОСОБА_5
та ОСОБА_6 з батьком та
наявність у дітей постійно ввімкнених
мобільних телефонів для такого
спілкування цілодобово та у будь-який
день тижня без обмежень. Зобов'язано
ОСОБА_4 забезпечити можливість
необмеженого спілкування дітей з
батьком за допомогою комп'ютерної
програми «Скайп» та наявність у дітей
власних комп'ютерів із доступом до
мережі Інтернет та програми «Скайп» у
будь-який день тижня починаючи з 13
години до 21 години. Зобов'язано ОСОБА_4
забезпечити можливість необмеженого
електронного листування дітей з
батьком за допомогою комп'ютера та
мережі Інтернет у будь-який день тижня
починаючи з 13 години до 21
години. Надано право ОСОБА_3 на
проведення з дітьми шкільних канікул
без будь-яких обмежень за часом та/чи
місцем перебування за згодою дітей, але
не менше половини третини шкільних
канікул. Зобов'язано ОСОБА_4 відкрити
банківські рахунки окремо на імена
синів з подальшим доступом дітей до
коштів на цих рахунках в банківських
установах, які надають відповідні
послуги, та зобов'язано ОСОБА_4 письмово
повідомити ОСОБА_3 реквізити вказаних
банківських рахунків. Надано дозвіл
ОСОБА_3 на оформлення та виготовлення
проїзних документів для виїзду за
кордон України на імена синів без згоди
їх матері - ОСОБА_4 Надано дозвіл ОСОБА_3
на виїзд за кордон України
неповнолітніх дітей (синів) у супроводі
батька під час шкільних канікул. У
задоволенні решти позову ОСОБА_3
відмовлено.

Додатковим рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 6 березня 2014
року позовні вимоги про визначення
місця проживання дітей з батьком
залишені без розгляду.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 2 червня
2014 року рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з доведеності
факту невиконання відповідачкою умов
мирової угоди, якою визначено порядок
спілкування позивача з дітьми; спір між
сторонами підлягає вирішенню на
підставі національного законодавства,
оскільки усі учасники спору, у тому
числі і діти, є громадянами України.
Інші позовні вимоги, які не охоплені
умовами мирової угоди, суд визнав
обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення районного суду та ухвалюючи
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, виходив із того, що позивачем не
доведено належними і допустимими
доказами того, що він ужив усіх
можливих та передбачених законом
Федеративної Республіки Німеччина
заходів щодо спонукання ОСОБА_4
виконувати умови мирової угоди. Також
відсутні відомості, що ОСОБА_3 вживав
заходів щодо грошового забезпечення
дітей, оформлення проїзних документів
на них, спілкування з ними під час
шкільних канікул, а відповідач чинив
йому перешкоди, крім того, задоволення
у судовому порядку зазначених вимог
матиме наслідком по суті скасування
вже визначеного судом за місцем
проживання дітей порядку їхнього
спілкування з батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин. Крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Судами установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі з 8
січня 2003 року по 5 липня 2013
року, від шлюбу мають двох дітей:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 разом з
малолітніми дітьми постійно проживає у
Федеративній Республіці Німеччина,
ОСОБА_3 - в Україні. Сторони по справі та
їхні діти є громадянами України.

Рішенням суду першої інстанції м.
Варендорф Федеративної Республіки
Німеччина у сімейних справах від 8
квітня 2013 року ОСОБА_4 передано право на
визначення місця проживання дітей.

Рішенням суду першої інстанції м.
Варендорф Федеративної Республіки
Німеччина у сімейних справах від 4
вересня 2013 року визнано мирову угоду,
укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за
умовами якої: ОСОБА_3 має право на
спілкування з дітьми у період, що
починається кожної першої п'ятниці
місяця до безпосередньо наступної
неділі, починаючи з п'ятниці 4 жовтня 2013
року по неділю 6 жовтня 2013 року;
шляхом надсилання смс-повідомлення на
спеціально визначений номер
мобільного телефону не пізніше середи
повідомляє ОСОБА_4 про дату свого
прибуття до аеропорту Кельн-Бонн,
шляхом надсилання
смс-повідомлень повідомляє дату
прибуття на центральний залізничний
вокзал Кельна, де сторони
зустрічаються біля поліцейської
дільниці для передачі дітей; має право
проводити час з дітьми протягом
вихідних у своїх друзів у м.
Реклінхаузен - родини Дубинських, або у
родині Шольц у м.
Еферсвінкелі; повернення дітей
відбувається не пізніше 17 год. 00 хв. у
неділю біля поліцейської дільниці на
центральному залізничному вокзалі м.
Кельна, залежно від часу вильоту
ОСОБА_3, про який він повідомляє
смс-повідомленням ОСОБА_4 до початку
спілкування з дітьми. ОСОБА_4
зобов'язується з метою забезпечення
спілкування ОСОБА_3 з дітьми придбати
власний номер мобільного телефону,
який негайно повідомляє ОСОБА_3, та
зобов'язується надалі вмикати
мобільний телефон не пізніше вівторка
перед живим спілкуванням ОСОБА_3 з
дітьми і потім для підтримання
контакту тримати його при собі й після
обіду неділі; ОСОБА_4 повідомляє
ОСОБА_3 номер мобільного телефону не
пізніше 20 вересня 2013 року; ОСОБА_3 має
право зв'язуватися з дітьми телефоном
або через "Скайп" кожної суботи близько
18 год. 30 хв., коли не відбувається живе
спілкування з дітьми. Якщо надалі діти
виявлять бажання мати частіші контакти
з батьком, ОСОБА_4 не буде перешкоджати
цьому та зобов'язується пунктуально
телефонувати ОСОБА_3 на відомий їй
номер телефону кожної суботи о 18.30 і
передавати після цього слухавку дітям,
щоб вони могли безперешкодно
спілкуватися з батьком.

Дійшовши висновку, що ОСОБА_3
обґрунтовує заявлені вимоги фактично
лише єдиною обставиною - одностороннім
невиконанням ОСОБА_4 умов укладеної
мирової угоди, суд апеляційної
інстанції правильно зазначив, що
позовні вимоги, які не охоплені мировою
угодою, не можна задовольнити, оскільки
їх задоволення матиме наслідком
скасування по суті визначеного судом
за місцем проживання дітей порядку
їхнього спілкування з батьком.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 2 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В.
Закропивний

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко