Справа №461/7780/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року
м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Чорненькій К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
визнання частково недійсним договору
кредиту, повернення надмірно сплаченої
суми процентів та відшкодування
моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом, в якому просить визнати
нікчемним частину укладеного
кредитного договору, дії відповідача
щодо збільшення процентної ставки
неправомірними, стягнути в свою
користь надмірно сплачені кошти в
рахунок погашення кредитної
заборгованості в розмірі 1133,23 доларів
США, проценти в розмірі 87 доларів США,
та 10 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог покликається на те, що 31.05.2007року
між нею та Західним ГРУ ПриватБанк
(правонаступником якого є ПАТ КБ
"Приват Банк") укладено кредитний
договір №LVLWAE 00000019, відповідно до умов
якого отримала кредитні кошти у
розмірі 11385,82 доларів США, для купівлі
автомобіля, з щомісячною виплатою 199,52
доларів США. На виконання умов
кредитного договору, 07.05.2009 року
прийшла в приміщення банку відповідача
з метою оплати щомісячного платежу у
встановленому розмірі 199,52 доларів США.
Проте, від касира банку довідалась, що
процентна ставка підвищена до 210,34
доларів США. Стверджує, що про таке
рішення банку її повідомлено не було,
як і не надіслано жодних
підтверджуючих документів, які цьому
послугували. Не погоджуючись із
збільшенням процентної ставки,
29.05.2010року скерувала в адресу
відповідача претензію, в якій просила
провести перерахунок платежів згідно
умов укладеного кредитного договору, а
різницю зарахувати в рахунок сплати
заборгованості за договором. На свою
претензію отримала відповідь про те, що
відсоткову ставку збільшено не буде, а
попереднє повідомлення про збільшення
відсоткової ставки вважати таким, що
втратив силу. Вдруге, у серпні 2010 року
скерувала в адресу відповідача
претензію про перерахунок платежів, на
яку отримала відповідь про зменшення
відсоткової ставки. Також у відповіді
повідомлено, що станом на 09.09.2010 року
поточна заборгованість за кредитним
договором складає 210,34 доларів США, а
повна -1614,81 доларів США, що за свої
змістом суперечить викладеному у
попередньому листі. Виконавши
самостійно підрахунки виявила, що
навпаки, станом на березень 2011 року
переплатила 1133,23 доларів США. Про
наведене повідомила відповідача, однак
відповіді не отримала. У зв'язку з цими
обставинами зазнала моральної шкоди,
яка виразилась у душевних хвилюваннях,
так як побоюється, що відповідач не
поверне коштів. Просить позов
задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала повністю, давши пояснення
аналогічні доводам, викладеним у
позовній заяві. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов заперечив та пояснив,
що дійсно, 31.05.2007 року між Західним ГРУ
ПриватБанк (правонаступником якого є
ПАТ КБ "Приват Банк") та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №LVLWAE 00000019,
відповідно до умов якого остання
отримала кредитні кошти у розмірі 11385,82
доларів США, для купівлі автомобіля, зі
сплатою відсотків за користування
таким в розмірі 0,84 % на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом і
щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від
суми виданого кредиту, з кінцевим
строком погашення до 03.05.2012 року.
Ствердив, що жодних змін відсоткових
ставок в односторонньому порядку,
після 09.01.2009 року, банк не здійснював.
Справді, листом від 10.10.2008 року позивача
було повідомлено про підвищення
відсоткової ставки за кредитним
договором, зокрема те, що з 01.11.2008 року
така становитиме 12,12% на рік.
Повідомлено й те, у випадку незгоди
позивача із запропонованими змінами,
то у строк до 20.10.2008р. необхідно
звернутись до банку з відповідним
письмовим повідомленням та погасити
заборгованість за кредитним договором.
Причиною зміни відсоткової ставки
слугувала зміна кон'юнктури ринку
грошових ресурсів в Україні. Вважає, що
відповідач вправі змінювати процентну
ставку, оскільки такий порядок
погоджений сторонами договору. Крім
того, підвищення ставки та скерування
повідомлення про прийняте рішення були
здійснені до 09.01.2009 року, тобто, до
моменту набрання чинності Законом
України від 12.12.2008 року "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо заборони банкам змінювати
умови договору банківського вкладу та
кредитного договору в односторонньому
порядку". Доводи позивача в частині
стягнення моральної шкоди вважає
необґрунтованими, відтак просить у
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши інші матеріали справи, суд
приходить до переконання, що у
задоволенні позову належить відмовити
за безпідставністю вимог, з наступних
мотивів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 31.05.2007 року між
Західним ГРУ ПриватБанк
(правонаступником якого є ПАТ КБ
"Приват Банк") та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №LVLWAE 00000019,
відповідно до умов якого остання
отримала кредитні кошти у розмірі 11385,82
доларів США, для купівлі автомобіля.
Також зобов'язалась сплачувати
відсотки за користування кредитом в
розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом і
щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від
суми виданого кредиту, з кінцевим
строком погашення до 03.05.2012 року

Пунктом 7.1. кредитного договору
встановлено, що щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку кошти (щомісячний платіж) у сумі
199,52 доларів США для погашення
заборгованості за кредитним договором,
що складається із заборгованості по
кредиту, відсоткам, винагороди.

Листом від 10.10.2008 року ЗГРУ "ПриватБанк"
повідомив позичальника ОСОБА_1 про
зміну умов укладеного 31.05.2007 року
кредитного договору № LVLWAE 00000019 шляхом
збільшення розміру щомісячного
платежу у розмірі 12,12% на рік, починаючи
з 01.11.2008 року. Прийняте рішення
мотивовано тим, що у випадку несплати
грошових зобов'язань за кредитним
договором, відсоткова ставка/пеня
змінюється відповідно до зміни
відсоткової ставки по кредиту. У
випадку незгоди із наведеними змінами
кредитного договору, запропоновано у
строк не пізніше до 20.10.2008 року
звернутись з відповідною заявою та
погасити заборгованість за кредитним
договором в повному обсязі. (справа
№2/1304/198/2012, а.с. 116).

У відповідь на претензію позивача
ОСОБА_1, відповідач листом
вих.№30.1.0.0/2-090604/25 від 02.06.2009 року
повідомив, що за наполяганням НБУ
прийнято рішення не підвищувати
відсоткові ставки за валютними
кредитами з 02.03.2009 року, відтак просять
вважати лист про збільшення
відсоткової ставки таким, що втратив
силу.

Цим же листом доведено до відома
позивача ОСОБА_1 рішення банку про те,
що у випадку своєчасного виконання
зобов'язань по погашенню кредиту у
розмірі передбаченому кредитним
договором, і станом на 01.03.2009 року
відсутня заборгованість, то відсоткову
ставку за кредитом збільшено не буде.
Інакше, банк залишає за собою право по
збільшенню відсоткової ставки за
кредитом.

Суд погоджується з доводами
представника відповідача про те, що за
змістом частини 1 статті 651 ЦК України,
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Так, у судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідно до п.2.3.1
укладеного кредитного договору,
сторони досягнули згоди про те, що банк
має право в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом, при зміні
кон'юнктури ринку грошових ресурсів
України. В такому випадку банк надсилає
позичальникові письмове повідомлення
про зміну процентної ставки протягом
семи календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої ставки.

Доводи позивача про те, що повідомлення
про збільшення відповідачем
відсоткової ставки їй скеровано не
було спростовуються наявним у
матеріалах справи (№2/1304/198/2012, а.с. 117)
реєстром відправника КБ "ПриватБанк"
№302/2 від 10.10.2008 року, згідно з яким в
адресу ОСОБА_1 скеровано поштове
відправлення з повідомленням про
вручення, що об'єктивно
підтверджується скріпленням печатки
поштової служби.

Відповідно до 230 ч.1 ЦК України правочин
визнається судом недійсним, якщо одна
сторона навмисно замовчує існування
обставин, які мають істотне значення і
можуть перешкодити вчиненню правочину.
Істотними умовами кредитного договору
відповідно до змісту ст. 638 ч.1 та ст. 1054
ЦК України є умови про мету, суму і
строк кредиту, умови і порядок його
видачі і погашення, розмір порядок
нарахування та виплати процентів,
відповідальність сторін. Згідно з
текстом укладеного сторонами
кредитного договору, такі умови
передбачені.

З огляду на наведене судом встановлено,
що кредитний договір №LVLWAE 00000019 від
31.05.2007 року був добровільно підписаний
ОСОБА_1, що вона особисто ствердила у
судовому засіданні, відтак останній
було роз'яснено наслідки валютного
ризику та вона погодилася зі всіма
вказаними істотними умовами.

Разом з тим, вимога позивача про
стягнення з відповідача моральної
шкоди, внаслідок завдання душевних
страждань шляхом неповернення
переплачених коштів за договором
кредиту не підлягає задоволенню,
оскільки наслідки порушення договору
позичкодавцем встановлені ст. 1051 ЦК
України, які не передбачають
відшкодування моральної шкоди.

Не передбачає таких наслідків
порушення договору позичальником і
укладений між сторонами договір
кредиту, відтак правові підстави для
задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.11-14, 23, 26, 192, 203, 524, 526, 533,
629,1054,1055,1167 ЦК України, ст.ст. 2, 47, 49
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», суд , -

В И Р І Ш И В :

у позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про визнання
частково недійсним договору кредиту,
повернення надмірно сплаченої суми
процентів та відшкодування моральної
шкоди - відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
О.Р.Юрків