Ухвала

13 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.

суддів:
Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Ступак О.В., Штелик С.П.

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договорами позики,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 23 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договорами позики
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 25 лютого 2014 року рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 травня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3, поданою
представником ОСОБА_4, відхилено.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договорами позики,
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договорами позики з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви рішення 14 вересня 2011
року, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 серпня 2013
року, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 лютого 2013
року, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 липня 2012 року,
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 лютого 2014
року, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 грудня 2012
року, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2012
року, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 травня 2012
року, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 травня 2012
року, ухвалених за результатом
розгляду, на його думку, аналогічних
справ, де по-іншому застосовані вказані
норми матеріального права.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Наведені заявником доводи не містять
ознак неоднакового застосування одних
і тих самих норм матеріального права,
яке полягає у різному тлумаченні судом
змісту і сутності правових норм, що
призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин, які згідно
вимог вищенаведеної норми не є
підставами для перегляду судового
рішення.

Перевіривши заяву та додані до неї
матеріали, колегія суддів вважає, що
справа не підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
договорами позики, за заявою ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді: О.О. Дьоміна Є.П.
Євграфова Ю.Г. Іваненко О.В. Ступак С.П.
Штелик