У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"21" травня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина, -

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина. 20 травня 2014 року
вказану позову заяву було передано в
провадження судді Катющенко В.П. в
порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118
Цивільного процесуального кодексу
України.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільний справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України,
позовна заява повинна містити, окрім
іншого зміст позовних вимог.

Як вбачається із змісту позовних вимог,
позивач просить суд: розірвати шлюб між
нею та відповідачем ОСОБА_2; стягнути з
ОСОБА_2 аліменти на її користь на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі твердої грошової суми ___________
гривень, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця, починаючи
з дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином повноліття.

Статтями 183, 184 Сімейного кодексу
України передбачено можливість
визначення розміру аліментів у
частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини та визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі.
Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину
частку від заробітку (доходу) матері,
батька на їх утримання, яка буде
стягуватися до досягнення найстаршою
дитиною повноліття. Якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Разом з тим, позивач просить суд
стягнути з відповідача аліменти на
утримання сина у твердій грошовій сумі,
при цьому розмір аліментів позивачем
вказано не було, як і не зазначено
обґрунтування стягнення аліментів
саме в твердій грошовій сумі.

Крім того, позивачем також заявлені
вимоги про визначення місця проживання
їхнього з відповідачем сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишивши проживати з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного
кодексу України, місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Статтею 161 Сімейного кодексу України
передбачено, що якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Пунктом 72 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 24
вересня 2008 року № 866 передбачено, що під
час розв'язання спорів між батьками
щодо визначення місця проживання
дитини служба у справах дітей має
захищати інтереси дитини з урахуванням
рівних прав та обов'язків матері та
батька щодо дитини. Під час вирішення
питання щодо визначення місця
проживання дитини береться до уваги
ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
стан здоров'я дитини та інші обставини,
що мають істотне значення. Після
обстеження житлово-побутових умов,
проведення бесіди з батьками та
дитиною служба у справах дітей складає
висновок про визначення місця
проживання дитини і подає його органу
опіки та піклування для прийняття
відповідного рішення.

В той же час, позовна заява не містить
відомостей про звернення позивача до
служби у справах дітей з приводу
визначення місця проживання дитини або
вмотивованої відмови даних органів у
розгляді її звернення. Крім того,
позовна заява не містить відомостей
щодо обстеження умов проживання
дитини, що були проведені
компетентними органами, висновку
даного органу щодо доцільності
визначення місця проживання дитини з
позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 119, 121, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього сина, залишити без
руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали, про що у вказаний термін надати
суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: