Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778 /2 / 14. Головуючий у
1-й інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Глазкова О.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів Осоцького І.І.

Глазкової О.Г.

при секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 в осбі
представника - ОСОБА_3 та прокурора
Комунарського району м. Запоріжжя на
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 19 липня 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Комунарського Відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
визнання права особистої власності на
квартиру, звільнення майна з-під
арешту,

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, Комунарського
Відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про визнання права особистої
власності на квартиру, звільнення
майна з-під арешту.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що з відповідачем ОСОБА_4 перебувала у
зареєстрованому шлюбі, актовий запис №
1945. Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього

сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу
з відповідачем ОСОБА_4 придбали
квартиру, яка розташована за адресою,
АДРЕСА_1. Право власності на квартиру
набуто відповідно до договору
купівлі-продажу від 29.06.2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстровано в
реєстрі права власності на нерухоме
майно ОП «ЗМБТІ» 30.06.2006 року, номер
запису 35538 в книзі 197. Власником спірної
квартири зазначено відповідача ОСОБА_4
Для придбання вказаної квартири ними
було отримано кредит від АППБ «Аваль»
на суму 28 700 доларів США, шляхом
укладення від імені ОСОБА_4 кредитного
договору від 29.06.2006 року. Разом з цим з
банком було укладено договір іпотеки
від 29.06.2006 року, згідно якого відповідач
ОСОБА_4 заборонялось відчуження
квартири до припинення чи розірвання
договору. Погашення кредиту
здійснювалося особисто позивачем
ОСОБА_2 за рахунок особистих коштів, але
від імені ОСОБА_4, оскільки кредит було
оформлено на його ім'я.

В квітні 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 було припинено, внаслідок чого
рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11.12.2008 року шлюб було
розірвано. Комунарським відділом РАЦС
Запорізького МУЮ видано свідоцтво про
розірвання шлюбу від 12.02.2009 року,
актовий запис № 56. З відповідачем
ОСОБА_4 вони домовилися про те, що в разі
погашення кредиту, отриманого для
придбання квартири за рахунок коштів
її батьків, він бере на себе
зобов'язання укласти договір про
відчуження на користь ОСОБА_2 спірної
квартири. На виконання зазначеної
домовленості її мати ОСОБА_7 продала
належну їй квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2 та передала ОСОБА_4
грошові кошти на погашення кредиту в
сумі 133 500 грн. За рахунок отриманих
коштів відповідач ОСОБА_4 погасив
кредит перед ЗОД «Райффайзен Банк
Аваль», який є правонаступником ЗОД
АППБ «Аваль», внаслідок чого банком
01.09.2008 року було направлено заяву на
адресу нотаріуса про виключення
спірної квартири з Державного реєстру
іпотек. Проте укласти договір щодо
відчуження квартири сторони не змогли,
оскільки 03.09.2008 року реєстратором ЗФ ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України було зареєстровано
постанову державного виконавця
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ №
6614 від 29.09.2008 року про арешт та заборону
відчуження всього нерухомого майна
ОСОБА_4 у зв'язку з наявністю у ОСОБА_4
боргових зобов'язань перед ЗФ АБ
«Факторіал-Банк». До цього часу їй не
було відомо про наявність у ОСОБА_4
грошових зобов'язань, окрім кредитного
договору з ЗОД АППБ «Аваль», своєї
згоди відповідачу ОСОБА_4 на отримання
будь-якого іншого кредиту, окрім
кредиту на придбання квартири,
отримані ним від АБ «Факторіал-Банк»
вона не надавала. Кошти не були
витрачені на потреби сім*ї, а
використані ОСОБА_4 на власні потреби,
тому відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України,
вважала, що вона не повинна нести
відповідальність за борги ОСОБА_4
Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, придбане нею, ним під
час шлюбу, але за кошти, які належать їй,
йому особисто. Факт погашення кредиту
за рахунок коштів, переданих її матері
ОСОБА_7 підтверджується договором
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, яка
належала її матері на праві приватної
власності. Факт отримання відповідачем
ОСОБА_4 коштів на погашення кредиту від
ОСОБА_7 підтверджується його розпискою
від 28.08.2008 року.

У зв'язку з викладеним позивач просила
суд визнати за ОСОБА_2 право особистої
власності на квартиру АДРЕСА_1,
звільнити з-під арешту квартиру
АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на свою
користь судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 19 липня 2011 року в
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 в осбі представника -
ОСОБА_3 звернулась до суду із
апеляційною скаргою на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 19 липня 2011 року, в якій
апелянт, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Прокурора Комунарського району м.
Запоріжжя звернувся до суду із
апеляційною скаргою на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 19 липня 2011 року, в якій
апелянт, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно ст. 33309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є : неповне
з*ясування судом обставин, що мають
значення для справи ; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими ;
невідповідність висновків суду
обставинам справи ; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

З матеріалів справи вбачається
наступне.

Сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 26.12.2003 року,
який було розірвано рішенням
Комунарського районного суду .
Запоріжжя від 11.12.2008 року.

Від шлюбу мають неповнолітню
дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу сторони придбали
квартиру, яка розташована за адресою :
АДРЕСА_1.

Право власності на квартиру
набуто відповідачем до договору
куплі-продажу від 29.06.2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстровано в
реєстрі права власності на нерухома
йно ОП ЗМБТІ за № 3553. Право власності на
спірну квартиру зареєстровано за
ОСОБА_4

У зв*язку з тим, що сторони
добровільно не домовилися про поділ
майна подружжя, а саме квартири
АДРЕСА_1, позивач звернулася до суду з
позовом про визнання право власності
на спірну квартиру.

Ухвалою Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 21.01.2011 року.

Рішенням Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 19.07.201 1року в
позові ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні
позову, оскільки в ході судового
розгляду з*ясувалося, що нерухоме майно
- спірна квартира належить на право
власності ОСОБА_9, що підтверджується
свідоцтвом 196(21.01. 2011 р.), (т.1, а.с.147-149).

Спірна квартира перейшла у
власність ОСОБА_9 за борги ОСОБА_4 перед
ОСОБА_9 Суд дійшов висновку про те, що
наявність правовідносин, про які
зазначено у позовіОСОБА_2,не доведено, а
тому під час розгляду справи відсутній
предмет спору, приводу якого позивач
подав позовну заяву (т.1, а.с. 147-149).

28.07.2011 року на вказане рішення
позивач ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу, а 29.07.2011 року апеляційну скаргу
подав прокурор Комунрського району
м.Запоріжжя в інтересах малолітньої
дитини.

Постановами державного виконавця
ВП 165117691 від 19.01.2011 року та ВП 165117691 від
19.04.2011 року накладено арешт на спірну
квартиру.

У липні 2011 року в інтересах
малолітньої дитини прокурор звернувся
з адміністративним позовом до
Запорізького адміністративного суду,
Комунрського ВДВС Запорізького МУЮ про
визнання незаконним постанови
державного виконавця ВП 165117691 від 19.01.2011
року та ВП 165117691 від 19.04.2011 року про
накладення арешту на спірну квартиру.

Відповідно відповіді
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного від 27.03.2013 року суду
повідомлено, що постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
08.09.2011 року скасовано. Позовні вимоги
прокурора Комунарського району
м.Запоріжжя задоволені, визнано
незаконною постанову державного
виконавця ВП 165117691 від 19.01.2011 року.

Як вбачається з відповіді
Запорізького окружного
адміністративного суду № 01-18/9903 від
07.08.2т013року, 10.04.2013 року справа за
позовом прокурора надіслана до Вищого
адміністративного суду України та
станом на 29.04.2013 року не розглянута.

Дана справа неодноразово
зупинялася та відновлювалася до
розгляду інших справ, які мали значення
при розгляді даної спраи.

В квітні 2013 року ОСОБА_4, який діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дитини звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_9, треті особи :
приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу, орган
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Комунарському району
м.Запоріжжя, ОСОБА_2. про скасування
свідоцтва про нотаріальне посвідчення
права власності на спірну квартиру, яка
зареєстрована на ім.*я ОСОБА_9

Заочним рішенням Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 30.09.2013
року позов задоволено. Рішенням
апеляційного суду Запорізької області
м.Запоріжжя від 05.02.2014 року рішення
районного суду від 30.09.2013 року залишено
в силі. Виключено з мотивованої частині
рішення, що дії нотаріуса при видачі ос
пореного свідоцтва суперечили п.п. 40, 73
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.
В іншій частині рішення залишено без
змін. Рішення набрало законної сили.

Таким чином, під час розгляду
справи власником права власності на
спірну квартиру зареєстровано за
ОСОБА_4

На час подачі позовної заяи ОСОБА_2
17.04.2009 року спірна квартира знаходилася
у сумісної власності подружжя - ОСОБА_2
та ОСОБА_4 на підставі договору
куплі-продажу від 30.06.2009 року.

Стаття 61 СК України встановлює, що
об*єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Відповідно до ст.63 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, щ належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Статтею 69 СК України встановлено, щ
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об*єктом
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
ріними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ст.71 СК України майно, що є
об*єктом спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні позивачка
наполягає на задоволенні її позовних
вимог. Просить визнати за нею право
особистої власності на кварту АДРЕСА_1,
звільнити квартиру з-під арешту. При
цьому пояснила, що вона сплатила
відповідачу грошові кошти за частку
спірної квартири, яка б причиталася
йому при поділу майна. Також пояснила,
що спірна квартира знята з-під арешту.

Відповідач пояснив, що від
позивачки отримав грошові кошти за
частку квартири, яка б причиталася йому
при поділу майна. З розрахунком
вартості частки квартири, зроблений
позивачкою, згодний та претензій
ніяких не має. Також пояснив, що спірна
квартира звільнення з-під арешту.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Таким вимогам закону рішення суду
не відповідає, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Колегія суддів дійшла висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
про звільнення майна з-під арешту,
оскільки це питання вирішено, що
підтверджується поясненнями сторін та
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в осбі
представника - ОСОБА_3 задовольнити .

Апеляційну скаргу прокурора
Комунарського району м. Запоріжжя
задовольнити.

Рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 19 липня 2011 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Комунарського ВДВС Запрізького МУЮ про
визнання права особистої власності на
квартиру, звільнення майна з-під аршту
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої
власності на квартиру АДРЕСА_3.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: