Ухвала іменем україни 17 вересня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А. суддів:
Мазур Л.М., Маляренка А.В., Нагорняка
В.А., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи:
Садове товариство «Меліоратор»,
Головне управління Держземагентства
України у Луганській області, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, визнання спільною
сумісною власністю, поділ спільного
майна подружжя; за зустрічним позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи:
Департамент Луганської міської ради в
справах дітей та сім'ї, ОСОБА_9, ОСОБА_7 в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_10,
ОСОБА_11, Реєстраційна служба
Луганського міського управління
юстиції в Луганській області, про
розподіл спільного майна, набутого у
шлюбі, визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 31 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_6 звернувся з
вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 2000 року перебув у
шлюбі з ОСОБА_7 На даний час не
проживають разом, спільного
господарства не ведуть, у них виник
спір щодо поділу спільного майна. За
час проживання без реєстрації шлюбу
ними було придбано майно: транспортний
засіб BMW 780 I НОМЕР_3, державний номерний
знак НОМЕР_1, 1994 року випуску, придбаний
подружжям у 2007 році; автомобіль марки
Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_4; земельна
ділянка та дача (садовий будинок)
АДРЕСА_2. На підставі наведеного,
уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_6
просив суд: -

визнати недійсним договір
купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
автомобіля марки Mitsubishi Pajero, кузов

НОМЕР_4, оформлений довідкою-рахунком
від 05 грудня 2012 року серії ДПІ № 816786,
посвідчений ФОП ОСОБА_12;

- визнати об'єктами спільної сумісної
власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 придбані
ними під час шлюбу: автомобіль марки BMW
780 I НОМЕР_3, державний номерний знак
НОМЕР_1, 1994 року випуску; автомобіль
марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_4; земельну
ділянку площею 0,0598 га та дачу АДРЕСА_2;

- поділити між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом
визнання права власності за ОСОБА_6 на
автомобіль марки BMW 780 I НОМЕР_3,
державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року
випуску; земельну ділянку площею 0,0598 га
та дачу (садівничий будинок) АДРЕСА_2;

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
компенсацію різниці вартості майна
при поділі в сумі 15 тис. грн;

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
моральну шкоду в сумі 10 тис. грн та
судові витрати.

У лютому 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду із зустрічним позовом, в якому
зазначала, що вважає об'єктами
спільного сумісного майна подружжя
квартиру АДРЕСА_1; автомобіль марки BMW 780
I НОМЕР_3, державний номерний знак
НОМЕР_1, 1994 року випуску; автомобіль
марки Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_4;
автомобіль Cadillac Escalade, державний
номерний знак НОМЕР_2.

Таким чином, врахувавши інтереси
неповнолітніх дітей ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7 просила суд розділити майно
подружжя; визнати за ОСОБА_7 право
власності на квартиру АДРЕСА_1, на
автомобіль марки BMW 780 I НОМЕР_3,
державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року
випуску; визнати право власності за
ОСОБА_6 на 47 750 грн, отриманих від
продажу автомобіля марки Mitsubishi Pajero,
кузов НОМЕР_4; визнати право власності
на автомобіль марки Cadillac Escalade,
державний номерний знак НОМЕР_2.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 10 грудня 2013 року позов
ОСОБА_6 задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено
частково.

Визнано автомобіль марки BMW 780 I НОМЕР_3,
державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року
випуску, спільним майном ОСОБА_6 та
ОСОБА_7

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У решті вимог відмовлено за
необґрунтованістю.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 31 березня 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено,
скасовано в частині відмови у
задоволенні заявлених вимог ОСОБА_6 у
визнанні недійсним договору
купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
автомобіля Mitsubishi Pajero, кузов НОМЕР_4,
оформленого довідкою-рахунком від 05
грудня 2012 року серії ДПІ № 816786,
посвідченого ФОП ОСОБА_12, визнанні
об'єктами спільної сумісної власності
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, придбаного ними під
час шлюбу: автомобіля марки BMW 780 I
НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1,
1994 року випуску, автомобіля марки Mitsubishi
Pajero, кузов НОМЕР_4, поділу між ними
спільного майна і в цій частині
ухвалено нове рішення.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
автомобіля марки Mitsubishi Pajero, кузов
НОМЕР_4, оформлений довідкою-рахунком
від 05 грудня 2012 року серії ДПІ № 816786,
посвідчений ФОП ОСОБА_12

Визнано об'єктами спільної сумісної
власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7: автомобіль
марки BMW 780 I НОМЕР_3, державний номерний
знак НОМЕР_1, 1994 року випуску,
автомобіль марки Mitsubishi Pajero, кузов
НОМЕР_4, 1997 року випуску.

Поділено майно, що визнано об'єктом
права спільної сумісної власності
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Виділено ОСОБА_6 та
визнано за ним право власності на
автомобіль марки BMW 780 I НОМЕР_3,
державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року
випуску

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції,
відмовляючи позивачу ОСОБА_6 у
задоволенні заявлених позовних вимог в
частині визнання недійсним договору
купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
автомобіля марки Mitsubishi Pajero, кузов
НОМЕР_4, та визнавши зазначений
автомобіль об'єктом спільної сумісної
власності, виходив із того, що
позивачем не надано суду договору
купівлі-продажу автомобіля, а також що
вказаний автомобіль вибув з володіння
подружжя.

Змінивши рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд, з
урахуванням положень ч. 4 ст. 65 СК
України та ст. ст. 203, 215 ЦК України,
обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_7
у порушення вимог закону, без згоди
свого чоловіка відчужила автомобіль,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, та дійшов висновку
про наявність підстав для визнання
оспорюваного договору купівлі-продажу
спірного автомобіля недійсним.

Такі висновки є
правильними та відповідають
матеріалам справи.

Судами встановлено, що сторони по
справі перебували у зареєстрованому
шлюбі з 03 червня 2000 року по 28 лютого 20013
року (а. с. 12).

За спільні кошти під час перебування у
шлюбі придбано автомобіль марки Mitsubishi
Pajero, кузов НОМЕР_4, який у лютому 2007 року
був зареєстрований на ім'я ОСОБА_7 (а. с.
14).

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст.
60 ЦК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором (ст. 70 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК
України).

Відповідно до п. п. 23, 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям, необхідно встановлювати
обсяг спільно нажитого майна, наявного
на час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Відповідно до довідки-рахунка, серії
ДПІ № 816786 автомобіль марки Mitsubishi Pajero,
кузов НОМЕР_4 продано ОСОБА_8 за 47 750 грн,
що свідчить про те, що договір виходить
за межі дрібного побутового (а. с. 16).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена.

Судами встановлено, що зазначений
автомобіль було відчужено без згоди
одного з подружжя, а саме: ОСОБА_6

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.
30 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», у випадку,
коли при розгляді вимоги про поділ
спільного майна подружжя буде
встановлено, що один з них здійснив
його відчуження чи використав його на
свій розсуд проти волі іншого з
подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби, таке майно або його
вартість враховується при поділі.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК
України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що оспорюваний договір
купівлі-продажу в силу положень ст. ст.
203, 215 ЦК України є недійсним, а
відчужений відповідачем автомобіль є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

Із матеріалів справи
та змісту судових рішень не вбачається,
що судом апеляційної інстанції при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної
скарги висновків апеляційного суду не
спростовують.

Частиною 1 статті 337 ЦПК
України визначено, що суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судом повно
та всебічно з'ясовано дійсні обставини
справи, надано належну оцінку зібраним
у ній доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 31 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: Л.М. Мазур А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк Г.В. Юровська