Справа №576/1921/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - КривцоваНомер провадження
22-ц/788/1785/14 Суддя-доповідач - Білецький О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

з участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 29 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

11 серпня 2014 року позивачі звернулися до
суду з вказаним позовом.

Вимоги мотивували тим, що належні їм
кінь і теля, які випасались на
прибудинковій земельній ділянці по
АДРЕСА_2, 30 червня 2014 року були покусані
бджолами, яких відповідачка з
порушенням ветеринарно-санітарних
правил утримує на території сусідньої
садиби по АДРЕСА_1.

Вони викликали ветеринарного
фельдшера, яка призначила лікування
тваринам. Кінь видужав, а теля через три
дні вимушені були дорізати.

Просили стягнути з відповідачки
витрати на лікування коня і теляти в
розмірі 297 грн. 62 коп., вартість м'яса
телятини з розрахунку 110 кг по 38 грн. 60
коп. за 1 кг = 4246 грн., а всього - 4543 грн. 62
коп. матеріальної шкоди, а також
кожному по 750 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 29 серпня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 по 689,81 грн. кожному матеріальної
шкоди, по 225 грн. кожному моральної
шкоди і по 193 грн. кожному відшкодування
понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилаючись на
неповноту з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи і
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказане рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Зазначає, що місцевим судом не було
встановлено причину хвороби коня і
теляти та загибелі теляти, а висновки
про покуси цих тварин належними ОСОБА_2
бджолами не ґрунтуються на доказах.
Вважає помилковим висновок суду щодо
неправомірності дій відповідача та
завдавання ними шкоди позивачам.

Заслухавши пояснення відповідача та її
представника, дослідивши матеріали
справи та перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки не
повідомили, незважаючи на те, що були
належним чином сповіщені про місце та
час розгляду справи апеляційним судом,
оскільки їх представник ОСОБА_6
одержала 24.09.2014 року (а.с.128) апеляційну
скаргу та судову повістку, то
відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України
вважається врученням повістки і цій
особі.

Згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як встановлено місцевим судом і
вбачається з матеріалів справи,
позивачі проживають у по АДРЕСА_2 та
станом на 01 червня 2014 року у своєму
господарстві утримували корову, теля
до року, коня, порося (а.с.8).

По сусідству з ними в будинку АДРЕСА_1
мешкає відповідачка, яка з 1990 по 2004 роки
працювала пасічником, завідуючою
пасікою і має кваліфікацію майстер
бджільництва та у своєму
домогосподарстві утримує пасіку, що
складається з 10 бджолосімей (а.с.47-49, 64,
65).

Відповідно до довідки Глухівської
районної ради від 17.07.2014 року №01-38/178,
робочою групою у складі заступника
начальника Управління ветмедицини,
начальника відділу Глухівського
управління Держсанепідемслужби та
спеціаліста виконкому Глухівської
районної ради 15 липня 2014 року проведено
обстеження пасіки ОСОБА_2 Встановлено,
що пасіка зареєстрована у
встановленому законодавством порядку,
розміщена на земельній ділянці
відповідача, яка належить їй на праві
приватної власності, має
ветеринарно-санітарний паспорт пасіки
№206 від 01 листопада 2010 року, виданий
Головним державним інспектором
ветеринарної медицини Глухівського
району. Проте розміщення пасіки не
повністю відповідає
ветеринарно-санітарним правилам
(територія для пасіки замала, не
огороджена парканом заввишки не менше
2,5 м та недостатньо обсаджена деревами)
(а.с.14).

30 червня 2014 року близько 20 год. 30 хв.
позивачі забрали бичка і коня з
пасовища та виявили, що тварин покусали
комахи, стан їх здоров'я тяжкий, що
змусило того ж дня звернутись за
ветеринарною допомогою. Ветеринарний
фельдшер ОСОБА_7 оглянула бичка та коня
і встановила первинний діагноз:
алергічна реакція на укус комахами,
ймовірно бджолами, призначила
відповідне лікування (а.с.10,11).

Кінь видужав, а теляті стало гірше і 04
липня 2014 року воно перестало подавати
ознаки життя, у зв'язку з чим позивач
дорізав теля.

Покупці відмовились купити м'ясо
телятини, посилаючись на його
непридатність для вживання в їжу людям,
тому ОСОБА_8 погодилась забрати тушу
безоплатно на корм собакам (а.с.19).

Як вбачається з довідки Глухівської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини від 23 липня 2014
року №01-15/446, свійським тваринам
позивачів було надано первинну медичну
допомогу, при наданні якої були
використані медичні препарати на суму
86 грн., безпосередня вартість
ветпослуги склала 84 грн. 22 коп. та
позивачі витратили 70 грн. на бензин за
використання власного автотранспорту
(а.с.9).

Відповідно до довідки Глухівського
ринку від 28 липня 2014 року №82, станом на
01 липня 2014 року середня ринкова
вартість 1 кг м'яса телятини становила 38
грн. 60 коп. (а.с.18).

В цілому правильно і з достатньою
повнотою встановивши вказані факти,
місцевий суд вважав, що тримаючи на
території садиби вулики з бджолами,
відповідачка порушила встановлені ст.15
Закону України «Про бджільництво»,
Державними санітарними правилами
планування і забудови населених
пунктів від 19 червня 1996 року №173,
затвердженими наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 19 червня
1996 року № 17 та п.1.3 Інструкції щодо
попередження та ліквідації хвороб і
отруєнь бджіл, затвердженої наказом
Головного державного інспектора
ветеринарної медицини 30.01.2001 року №9,
вимоги щодо їх розміщення на відстані
не менше 300 м до від об'єктів житлової
забудови та висоти огорожі не менше 2,5 м
і обсадження пасіки деревами, що давало
можливість цим бджолам вільно залітати
в господарство позивачів та ймовірно
призвело до покусів цими комахами
належної позивачам худоби, яка паслась
на шляху польотів бджіл, а тому ОСОБА_2
на підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України
повинна відшкодувати позивачам
майнову і моральну шкоду.

Однак такі висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та ґрунтуються на порушенні
норм процесуального права і
неправильному застосуванні норм
матеріального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31
травня 1995 року №4 до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Місцевий суд вказав, що оглянувши
бичка, позивачі виявили на ньому
чисельні сліди від укусів бджіл.

Проте твердження позивачів про укуси
тварин саме бджолами до того ж
належними відповідачці, всупереч ст.10,
11, 60 ЦПК України належними і достатніми
доказами не підтверджені.

Відповідач ці факти заперечує;
відсутні письмові докази, які б чітко
вказували на покуси худоби саме
бджолами, до того ж належними
відповідачці, а також на причину
загибелі теляти. Самі позивачі у якості
свідків не допитувалися, а всі інші
допитані судом свідки також не були
очевидцями обставин покусів та не
зазначали про наявність бджолиних жал
у тілах покусаних тварин.

Отже висновок місцевого суду
ґрунтується на припущеннях, у той час
як позивачами не доведено причинний
зв'язок між діянням відповідачки і
шкодою та вина останньої в її
заподіянні.

Позивачі заподіяну їм моральну шкоду
мотивували матеріальною шкодою
завданою їхньому майну та здоров'ю з
вини відповідачки. Проте даного факту
не встановлено, тому не вбачається
законних підстав для відшкодування
моральної шкоди.

За таких порушень рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

В силу ч.5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 слід стягнути
в рівних частках 243 грн. 60 коп.
повернення судового збору за
апеляційний перегляд, тобто по 181 грн. 80
коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.88, 303, п.2 ч.1 ст.307, п.2, 3. 4
ч.1 ст.309, ст.ст.314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 29 серпня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в рівних частках 243 грн. 60 коп. у
відшкодування судового збору за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції, тобто по 181 грн. 80 коп. з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -