Справа №601/1571/14-ц
Провадження № 2/601/670/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року Кременецький
районний суд Тернопільської області в
складі: головуючої Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
відповідачів такими, що втратили право
на користування будинком АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
вона є власницею даного житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, відповідачі прописані в
будинку, однак з 2007 року по даний час не
проживають у ньому, оскільки виїхали за
кордон. Їх прописка перешкоджає їй
оформити субсидію на комунальні
послуги.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явився, однак надіслав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, заявлений позов
підтримує.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, однак належним чином
повідомлялися про час та місце
розгляду справи.

Дослідивши представлені докази, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення з наступних
міркувань.

З свідоцтва на право особистої
власності на жилий будинок від 05 грудня
1988 року вбачається, що жилий будинок з
приналежними до нього будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 (а.с.4).

З акту обстеження на предмет
фактичного проживання від 14 липня 2014
року вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 на
час проведення обстеження за місцем
реєстрації були відсутні, зі слів
сусідів з 2007 року за даною адресою не
проживають.

За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном і він
реалізовує їх на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст.
405 ЦК України члени сім'ї власника
житла, що проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є власником будинковолодіння
АДРЕСА_1, відповідачі не проживають в
спірному будинковолодінні понад
встановлені законодавством строки, що
є підставою для визнання їх такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням.

Керуючись ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч.1 ст. 321,
ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 208, 212, 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Кременецький районний суд протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути
переглянуте Кременецьким районним
судом за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Головуючий: