У х в а л а

20 жовтня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Луспеника Д.Д.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Закропивного
О.В., Мазур Л.М.,Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства
«Львіввугілля», відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Червонограді про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання та
трудового каліцтва,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до державного
підприємства «Львіввугілля» (далі - ДП
«Львіввугілля»), відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Червонограді (далі -
Фонд) про стягнення моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання
та трудового каліцтва.

В обґрунтування позову зазначено, що у
період з січня 1980 року по грудень 2001
року він перебував у трудових
відносинах із ДП «Львіввугілля» та
працював на шахті №4
«Великомостівська» на посадах,
пов*язаних з виконанням підземнимх
робіт. У зв'язку із тривалою роботою в
особливо шкідливих та тяжких умовах
праці у погіршився стан його здоров'я,
що стало підставою для неодноразового
звернення за медичною допомогою.

На підставі висновків МСЕК від 20 грудня
2000 року, від 13 січня 2004 року, від 24
січня 2006 року ОСОБА_1 було встановлено
ІІІ групу інвалідності з втратою 50%, 60 %
та 65 % працездатності відповідно.

Позивач просив суд стягнути з ДП
«Львіввугілля» на його користь
30 000 грн та з Фонду 20 000 грн на
відшкодування моральної шкоди,
оскільки внаслідок отриманого
трудового каліцтва та професійного
захворювання у нього різко погіршився
зір, стан здоров'я є незадовільним, що
змушує його постійно звертатися за
медичною допомогою.

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 23 липня
2013 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ДП «Львів-вугілля» на
користь ОСОБА_1 10 000 грн на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання.
Стягнуто з Фонду на користь ОСОБА_1 2 000
грн на відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків,
внаслідок трудового каліцтва. В іншій
частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 29 жовтня 2013 року, рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23 липня 2013 року
в частині стягнення з ДП
«Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 10
000 грн на відшкодування моральної
шкоди, спричиненої ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків, внаслідок професійного
захворювання, скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення.
Стягнуто з ДП «Львіввугілля» на
користь ОСОБА_1 2 550 грн на відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
відхилено касаційні скарги ОСОБА_1 та
Фонду. Рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 23
липня 2013 року та рішення апеляційного
суду Львівської області від 29 жовтня 2013
року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 вересня 2014
року у допуску до провадження
Верховного Суду України у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла повторна
заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 440-1 ЦК
Української РСР, п. п. 11, 38 Правил
відшкодування власником підприємств,
установ і організацій або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним із виконанням ним
трудових відносин, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 червня 1993 року №472.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
у справі про відшкодування шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків в
наслідок професійного захворювання.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Колегія суддів вважає, що справа за
заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року не підлягає
допуску до провадження Верховного Суду
України, оскільки з наданої для
порівняння ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року, не
вбачається, що при розгляді вказаних
справ встановлені судом фактичні
обставини, які мають значення для
вирішення спорів, є тотожними у
порівнянні зі справою в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, а, відповідно,
правовідносини між сторонами, які
брали участь у розгляді справ подібні,
і мало місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_1
до державного підприємства
«Львіввугілля», відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Червонограді про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання та
трудового каліцтва, за заявою ОСОБА_1
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Д.Д. Луспеник

Судді:
Т.П. Дербенцева

О.В. Закропивний

Л.М. Мазур

В.О.
Савченко