АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Трегубенко
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2012 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на рішення Подільського районного суду
м. Києва від 26 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

На обґрунтування своїх вимог
зазначала, що причиною розірвання
шлюбу є відсутність взаєморозуміння
сторін, що призвело до розладу та
припинення сімейних відносин. Її
намагання налагодити стосунки з метою
збереження сім'ї не призвели до
позитивних змін.

Крім того вказувала на те, що
відповідач не надає кошти на утримання
їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки їй не відомо
місце роботи відповідача та розмір
його заробітної плати, просила
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі, що становить 1000,00 грн.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 26.12.2013 р. позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій
грошовій сумі - 700 грн., що підлягає
індексації щомісячно, починаючи з
11.11.2013 р. і до досягнення повноліття
дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволені позовних вимог про
розірвання шлюбу відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення у справі нового
рішення про задоволення її позовних
вимог в повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права,

Справа №758/14518/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6383/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Трегубенко
Л.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. Зазначала, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про можливість
збереження шлюбу, оскільки між нею та
відповідачем відсутні сімейні
відносини, зокрема вона разом з
малолітньою донькою проживає окремо
від відповідача. ОСОБА_2 не мав на меті
відновити їх сімейні відносини,
оскільки має стосунки з іншою жінкою і
не цікавиться життям та розвитком
дитини.

Крім того вважала, що встановлений
судом розмір аліментів не відповідає
фактичним потребам дитини, що
унеможливлює її утримання. Суд не
урахував, що ОСОБА_2 працює неофіційно і
має можливість сплачувати аліменти у
розмірі 1000 грн., оскільки придбаває
дорогоцінні товари.

Вказувала на те, що висновок суду
про утримання відповідачем своїх
батьків, що є особами пенсійного віку,
не підтверджується належними і
допустимими доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
нього на користь позивача аліменти на
утримання малолітньої доньки у розмірі
30 % від заробітку, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, посилаючись на те,
що встановлений судом розмір аліментів
не відповідає його доходам, оскільки
він не працює, не має постійного
заробітку і має на утриманні батьків,
зокрема батько є інвалідом другої
групи.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримувала доводи апеляційної
скарги і просила її задовольнити з
наведених у ній підстав, а апеляційну
скаргу відповідача залишити без
задоволення, оскільки її доводи є
безпідставними.

ОСОБА_2 просив задовольнити його
апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити з тих підстав, що її
доводи не ґрунтуються на матеріалах
справи та вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи
і встановлено судом, шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладено 09.09.2005 р. Від шлюбу вони
мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу, суд виходив з того, що позовні
вимоги в цій частині не підтверджені.

З таким висновком погодитись не
можна, оскільки суд неповно з'ясував
фактичні відносини подружжя та дійсні
причини розірвання шлюбу, а керувався
лише інтересами дитини.

За змістом ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на засадах добровільності,
вільній згоді чоловіка та жінки.
Принцип добровільності є
основоположним, його дія
розповсюджується не лише на стадії
укладення шлюбу, а протягом всього
подружнього життя, і зумовлює
можливість його розірвання за
наявності підстав, визначених ст. 112
цього Кодексу, якщо суд дійде висновку,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного ж них, інтересам їх
дітей.

З урахуванням наведеного, суд за
наявності сумнівів щодо
обґрунтованості причин розірвання
шлюбу та наявності підстав для
збереження сім'ї не був позбавлений
можливості надати сторонами строк для
примирення (ст.111 СК України, ст.201 ЦПК
України).

Натомість, як убачається з
пояснень сторін в суді апеляційної
інстанції, у фактичних взаєминах
подружжя нічого не змінилось.
Відповідач не приймав ніяких заходів
для збереження сім'ї. Більш того, за
твердженням позивачки він підтримує
відносини з іншою жінкою, і зазначених
обставин не спростовував.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що збереження
сім'ї сторін є неможливим, а тому їх
шлюб необхідно розірвати.

У зв'язку з наведеним рішення суду
в цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення про
задоволення позову.

За змістом ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
ураховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків та інші
обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини
частково, у розмірі 700,00 грн., суд
урахував, що відповідач не має
постійного місця роботи та що його
дохід є мінливим.

Посилання в апеляційній скарзі
ОСОБА_1 на те, що відповідач спроможний
сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн.,
як і твердження в апеляційній скарзі
ОСОБА_2 про те, що визначений судом
розмір аліментів не є співмірним з його
доходами, колегія суддів вважає
непереконливими з огляду на
відсутність доказів, які б
підтверджували такі доводи апелянтів.

ОСОБА_2 не надав доказів
перебування на його утриманні
непрацездатних батьків та потреби в
наданні їм допомоги, чи інших доказів
які б мали істотне значення для
визначення розміру аліментів.

Ураховуючи наведене, а також те, що
ОСОБА_2 є молодим і фізично здоровим
чоловіком, колегія суддів вважає, що
він спроможний сплачувати аліменти на
утримання дитини у розмірі, визначеним
судом першої інстанції, а тому рішення
суду в цій частині є законним та
обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Подільського районного
суду м. Києва від 26.12.2013 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
скасувати, та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, зареєстрований 09.09.2005 р. у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Подільського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 767.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 державне мито у розмірі по 8,50
грн. з кожного в доход держави.

Рішення суду в частині
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини залишити
без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий: Судді: