Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-3538/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської
О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 01 серпня 2014 року

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися з позовом до ОСОБА_3 та
просили визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування на 2/3
частини житлового будинку АДРЕСА_1
разом з приналежними до нього
спорудами; на земельну ділянку площею
0,04 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :08:006:0020, що розташована по
АДРЕСА_1; та на 2/3 частини автомобіля
марки ВАЗ 21061, 1985 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3; визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування на 1/6
частину житлового будинку АДРЕСА_1
разом з приналежними до нього
спорудами; на земельну ділянку площею
0,01 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :08:006:0020, що розташована по
АДРЕСА_1 та на 1/6 частину автомобіля
марки ВАЗ 21061, 1985 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3. В обґрунтування вимог
зазначали, що є спадкоємцями першої
черги за законом на майно померлого
ОСОБА_6 Після звернення до нотаріальної
контори із заявами про видачу свідоцтв
про право на спадщину за законом на
майно ОСОБА_6 їм було відмовлено у
вчиненні нотаріальних дій з тих
підстав, що неможливо визначити повне
коло спадкоємців, частку заявників у
спадковому майні ОСОБА_6 та відсутністю
державного акту про право власності на
земельну ділянку.

Враховуючи зазначене, просили позов
задовольнити.

У березні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
подали заяву про збільшення розміру
позовних вимог та просили встановити
факт постійного проживання ОСОБА_2 з
ОСОБА_6 в житловому будинку АДРЕСА_1 з
12.01.1982 року по 29 липня 2011 року, визнати
за ОСОБА_2 право власності на частку у
спільному майні подружжя, а саме: на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1
разом з приналежними до нього
спорудами, на земельну ділянку площею
0,03 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :08:006:0020, що розташована по
АДРЕСА_1, на 1/2 частину автомобіля марки
ВАЗ 21061, 1985 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, кузов
НОМЕР_3. Також просили визнати за ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
на майно, а саме: на 1/6 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 разом з приналежними
до нього спорудами, на земельну ділянку
площею 0,01 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :08:006:0020, що розташована по
АДРЕСА_1, на 1/6 частину автомобіля марки
ВАЗ 21061, 1985 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, кузов
НОМЕР_3; визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування на
майно: на 1/6 частини житлового будинку
АДРЕСА_1 разом з приналежними до нього
спорудами, на земельну ділянку площею
0,01 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :08:006:0020, що розташована по
АДРЕСА_1 та на 1/6 частину автомобіля
марки ВАЗ 21061, 1985 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3.

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 01 серпня 2014 року позовні
вимоги про встановлення факту
постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6
в житловому будинку АДРЕСА_1, визнання
за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, визнання за
ОСОБА_2, ОСОБА_1 права власності в
порядку спадкування на житловий
будинок АДРЕСА_1 по 1/6 частині за кожною
залишено без розгляду.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 01 серпня 2014 року позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
спільному майні подружжя на 1/2 частину
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :08:006:0020 та на 1/2
частину автомобіля марки ВАЗ 21061, 1985
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
по 1/6 частині вищевказаної земельної
ділянки та по 1/6 частині автомобіля.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1
709,41 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 427,35
грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позовних вимог.
Апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального права. Зокрема,
посилається на відсутність факту
втрати документів та відсутність саме
з цих підстав перешкод в оформленні
спадщини.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1218, ч.1 ст.1220 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

За положеннями ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, яка необхідна для
їх обслуговування, якщо інший її розмір
не визначений заповітом.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6.

На день смерті ОСОБА_6 на праві
власності належали: житловий будинок
по АДРЕСА_1, про що свідчить свідоцтво
про право власності на жилий будинок за
№2524 від 09.12.1987 р.; земельна ділянка,
площею 0,0600 га для обслуговування
будинку та прибудинкової території по
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:08:006:0020, про що свідчить копія
державного акту на право приватної
власності на землю серії ЖТ, виданого
на підставі рішення виконкому міської
ради народних депутатів від 09.12.1994 р.
№674 та витяг з Поземельної книги про
земельну ділянку; автомобіль марки ВАЗ
21061, 1985 р. випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, кузов
НОМЕР_3, про що свідчить повідомлення
Житомирського ВРЕР УДАІ УМВС України в
Житомирській області (а.с.14-16, 22-23, 29).

Право власності на вищевказане майно
ОСОБА_6 набув у період перебування його
в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, про
що свідчить копія свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_4 від 03.08.1949 р.
(а.с.9).

Спадкоємцями за законом першої черги
майна померлого є його дружина - ОСОБА_2
та діти - ОСОБА_1, ОСОБА_3

Спадщину спадкоємці прийняли у
встановленому законом порядку.
Зокрема, ОСОБА_1 подала відповідну
письмову заяву до нотаріальної
контори, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно
проживали зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, про що свідчить
довідка комунального підприємства
„Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№8" Житомирської міської ради від 30.04.2013
р. за №475 (а.с.205, 214).

01.06.2013 р. державним нотаріусом Другої
житомирської державної нотаріальної
контори ОСОБА_2, як пережившій дружині
ОСОБА_6, було видано свідоцтво про право
власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 та свідоцтво про право
на спадщину за законом на 1/6 частину
вказаного будинку, ОСОБА_1 - свідоцтво
про право на спадщину за законом на 1/6
частину вказаного будинку (а.с.235-241).

Постановою державного нотаріуса
Другої житомирської державної
нотаріальної контори від 08 серпня 2012
року в видачі свідоцтва про право
власності та свідоцтва про право на
спадщину за законом на частину
земельної ділянки ОСОБА_2 було
відмовлено з посиланням на відсутність
довідки з комунального виробничого
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства про склад осіб, що
проживали разом зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, що унеможливлює
визначити повне коло спадкоємців та
частку заявниць у спадковому майні, а
також відсутність правовстановлюючого
документу на нерухоме майно (а.с.33-34).

Постановою державного нотаріуса
Другої житомирської державної
нотаріальної контори від 27 липня 2012
року в видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на частину
земельної ділянки ОСОБА_1 також було
відмовлено з тих самих підстав (а.с.33-34).

Згідно з оголошенням у газеті
„Меркурій" від 15.02.2012 р. документи на
автомобіль, земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_6,
втрачені.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив з вимог ст.ст. 22, 28
КЗпШС України, який діяв на момент
придбання ОСОБА_6 спірного майна, ст.ст.
1218, 1225, 1261 ЦК України та обґрунтовано
визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :08:006:0020, на 1/2
частину автомобіля марки ВАЗ 21061, 1985 р.
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 та
право власності в порядку спадкування
за законом по 1/6 частині вказаного
майна за ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачами не доведено факт втрати
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку та автомобіль є
безпідставними та спростовуються
оголошенням в газеті „Меркурій" від
15.02.2012 р.

Частиною першою статті 88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи видно, що частина
позовних вимог, зокрема, вимоги про
встановлення факту постійного
проживання, визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/2 частину житлового
будинку, та визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_1
права власності в порядку спадкування
по 1/6 частині житлового будинку за
заявою позивачів ухвалою суду залишені
без розгляду. Решта вимог задоволені.

Ухвалюючи рішення, вищенаведених вимог
закону суд не врахував та помилково
присудив позивачам усі понесені ними
судові витрати, в тому числі з
врахуванням позовних вимог залишених
без розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
рішення в частині розподілу судових
витрат змінює.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 01 серпня 2014 року в
частині розподілу судових витрат
змінити, зменшити розмір стягнутого
судового збору з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 з 427 грн 35 коп до 284 грн 79 коп та на
користь ОСОБА_2 з 1709 грн 41 коп до 284 грн 79
коп.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: