Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Саваріної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк в особі Закарпатського регіонального відділення на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 жовтня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Фольксбанк в особі Закарпатського регіонального відділення до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 й Мукачівського міського відділу головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області про звернення стягнення на предмет іпотеки й вчинення певних дій, виселення з житла і зняття з реєстрації місця проживання, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ПАТ Фольксбанк звернулось в суд із вищенаведеним позовом та як на підставу своїх вимог посилалось на наступне. 17.06.2008 року між ВАТ Електрон Банк правонаступником якого є ПАТ Фольксбанк та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір за № KF 50076 на суму 80000 доларів США під 12% річних на строк до 17.06.2029 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ВАТ Електрон Банк правонаступником якого є ПАТ Фольксбанк було укладено 17.06.2008 року Іпотечний договір на нерухоме майно, квартиру. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.08.2011 року стягнуто зі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ Фольксбанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 141497,59 гривень. Станом на 25.09.2013 року заочне рішення суду не виконано навіть частково. На підставі п. 14 Іпотечного договору в ОСОБА_5 виникло право звернення на предмет іпотеки для задоволення вимог за основним зобовязанням. Згідно ч. 2 ст. 39 ЗУ Про іпотеку одночасно вирішується вимога про виселення мешканців із житлового приміщення. А звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців із квартири. Виселення із квартири є підставою для зняття мешканців такої з реєстрації місця проживання. Враховуючи наведене, просила задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24 жовтня 2013 року позов задоволено частково. У виселенні з житла й зняття з реєстрації місця проживання, відмовлено.

Заперечуючи рішення суду, ПАТ Фольксбанк подало апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію скасувати рішення суду в частині відхилених вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позову. При цьому посилалась на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В апеляційній інстанції представник ПАТ ВіЕс Банк, що є правонаступником ПАТ Фольксбанк в особі Закарпатського регіонального відділення в особі ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити таку з наведених у ній підстав.

Відповідачі в судове засідання не зявились, проте про час та місце судового розгляду повідомлялись неодноразово в передбачений спосіб, але в супереч вимог ст. 77 ЦПК України не повідомили, суд про причини неявки в судове засідання та не просили відкласти розгляд справи. Приймаючи до уваги зазначене та виходячи з вимог ч. 1 ст. 3031 й ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає, що розгляд справи слід провести за відсутності незявившихся сторін, оскільки такі не зявилась в судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, пояснення сторони та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 жовтня 2013 року в частині відмови ПАТ ВіЕс Банк в особі Закарпатського регіонального відділення в наданні всіх прав продавця по зверненню до відповідних органів по отриманню документів із приводу іпотечного майна; виселення мешканців із житлового приміщення та зняття таких із реєстрації місця проживання.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно частин 1 і 2 ст. 40 ЗУ Про іпотеку звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця із дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Прийнявши рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення, ПАТ ВіЕс Банк надіслав відповідачам 03.09., 17.09., і 26.09.2013 року письмові вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення протягом одного місяця з дня отримання таких вимог, а.с. 16, 18, 97.

З матеріалів справи вбачається, і це підтверджується повернутими поштовими відправленнями, що відповідачі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тільки значаться там зареєстрованими як за місцем свого проживання, а.с. 89-95.

Згідно абзаців 9 і 16 п. 8. Іпотечного договору від 17.06.2008 року іпотекодавець засвідчує, що не існує інших осіб, які мають право на користування предметом іпотеки та осіб, які мають рівні права з іпотекодавцем на розпорядження предметом іпотеки. У випадку недостовірності повідомленого іпотекодержатель має право, зокрема, і на звернення стягнення на предмет іпотеки, а.с. 10.

Та абзацом 16 п. 11 Іпотечного договору від 17.06.2008 року передбачено, що Іпотекодавець зобовязався не вчиняти без письмової згоди Іпотекодержателя дій щодо реєстрації місця проживання осіб за місцезнаходженням предмета іпотеки, а.с. 11.

Звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців (користувачів) зареєстрованих в установленому порядку в нерухомому майні, що є предметом іпотеки, п. 29 Іпотечного договору від 17.06.2008 року, а.с. 11.

На виконання цих вимог, позивачем і були надіслані письмові вимоги відповідачам, які зареєстровані в установленому порядку були в житловому приміщенні для добровільного виселення з такого.

Наведене вказує на те, що відповідачі у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, підлягають примусовому виселенню, так-як добровільно не бажають виселитись із предмета іпотеки.

Стосовно вимоги позивача про надання йому всіх прав продавця по зверненню до відповідних органів по отриманню документів із приводу іпотечного майна. То в задоволенні такої вимоги суд першої інстанції підставно відмовив за таких обставин.

Згідно вимог ч. 5 ст. 38 ЗУ Про іпотеку, дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Коли б суд першої інстанції задовольнив такі вимоги позивача, то фактично вийшов би за межі своїх повноважень, наданих йому вищезазначеною нормою закону.

Підставно відмовлено судом першої інстанції позивачу також і в задоволенні вимоги про зняття відповідачів із реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення про виселення, яке набрало законної сили.

Із цього убачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відділами (секторами) Державної міграційної служби України за зверненням заінтересованої особи. А звідси така вимога позивача є передчасною.

За наведених обставин, ухвалене судом першої інстанції судове рішення не можна визнати законним, а тому підлягає скасуванню на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення суду про часткове задоволення позову.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не є підставними у цілому, а тому, така підлягає частковому задоволенню.

На підставі вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивачки слід стягнути з відповідача судовий збір у сумі 114,70 гривень, а.с. 69, 77.

Зважуючи на вищезазначене та керуючись вимогами статей 10, 11, 60, 212, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк в особі Закарпатського регіонального відділення задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 жовтня 2013 року скасувати в частині вимоги про виселення з житла та ухвалити нове рішення.

Виселити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 із квартири № 7 що в будинку № 18 по вулиці Л.Толстого в м. Мукачево, Закарпатської області.

Стягнути зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 й ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк в особі Закарпатського регіонального відділення 114,70 гривень судових витрат.

У решті вимог, заочне рішення суду першої інстанцій, залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : __________________ Судді : ____________________

____________________