Справа №489/5893/14-ц 07.10.2014 07.10.2014 07.10.2014
Провадження №22-ц/784/2742/14
Провадження № 22ц/784/2742/2014
Суддя першої інстанції: Спінчевська
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Лівінського І.В., Яворської Ж.М.

при секретарі судового засідання
Шпонарській О.Ю.,

за участі: позивачки ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 2 вересня 2014 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів.

Позивачка зазначала, що з серпня 1997
року перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем, від якого сторони
мають спільних дітей - доньку ОСОБА_5, 1998
року народження, та сина - ОСОБА_6 2003
року народження. Шлюб між ними
розірвано рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 11
березня 2014 року. Діти залишились разом
з нею та знаходяться на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач не
надає належної матеріальної допомоги,
позивачка просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
дітей в розмірі 1/2 частини усіх його
доходів, щомісячно.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 2 вересня 2014 року позов
задоволено частково. Постановлено
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_5, та сина ОСОБА_6
1/3 частину усіх його доходів, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 13 серпня 2014 року до
досягнення ОСОБА_5 повноліття, після
чого у розмірі 1/4 частини усіх його
доходів на утримання ОСОБА_6 до його
повноліття. Крім того, суд розподілив
судові витрати.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невірне застосування норм
матеріального права, просила рішення
суду в частині стягнення аліментів у
розмірі 1/4 на утримання сина до
досягнення донькою повноліття
скасувати, а в частині стягнення
аліментів на дітей 1/3 частини з усіх
доходів відповідача, змінити.
Постановити нове рішення яким стягнути
з відповідача на її користь аліменти на
дітей в розмірі 1/2 частини усіх його
доходів, щомісячно і до досягнення
донькою повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із змісту вимог ст.ст. 180-181 СК України
вбачається, що аліменти на
неповнолітню дитину можуть бути
призначені судом з батька, який
проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком
малолітніх дітей, доньки ОСОБА_5 1998 року
народження та сина ОСОБА_6 2003 року
народження, які проживають разом з його
дружиною - ОСОБА_2

Відповідач працює в трьох медичних
закладах лікарем-хірургом, розмір його
середньомісячної заробітної плати
складає 3567,9 грн. (а.с. 22-24). Відповідач
матеріальну допомогу на утримання
дітей в належному розмірі не надає.

В зв'язку з чим, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
зобов'язаний утримувати своїх дітей та
має можливість сплачувати аліменти на
двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх
його доходів.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, вимогам
матеріального права та судової
практики.

Також не суперечить положенням
сімейного права, призначені судом
аліменти на одну дитину - на сина
ОСОБА_6, у розмірі 1/4 частини усіх
доходів відповідача, які останній має
сплачувати після досягнення
повноліття іншою дитиною - донькою
ОСОБА_5.

Доводи апеляційної скарги про те, що
визначений судом розмір аліментів є
недостатнім для покриття додаткових
витрат на дітей, пов'язаних з їх
навчанням, не заслуговують на увагу,
оскільки зазначені обставини виходять
за межі заявленого позову про
стягнення аліментів в розумінні ст.ст.
181-184 СК України.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду чи доводили б порушення
ним норм цивільного законодавства,
апеляційна скарга не містить. Тому
підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

Водночас, зазначене не перешкоджає
позивачці звернутись до суду за
захистом своїх прав з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 2 вересня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: