Справа № 429/1353/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2014 року
Слов`яносербський районний суд
Луганської області

в складі:

головуючого судді
Скворцової В.Г.,

при секретарі
Скориковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Слов`яносербськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним
позовом, посилаючись на ту обставину,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько -
ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
загальною площею - 58,0 кв.м., житловою
площею - 35,6 кв.., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала
померлому на підставі свідоцтва про
право власності на домоволодіння
видане 12.01.1968 року Комунарським МКУ на
підставі рішення Слов`яносербського
виконкому 10.01.1968 року. На випадок своєї
смерті батько заповіту не залишив.

Позивачка прийняла спадщину подавши
відповідну заяву до нотаріальної
контори. Крім позивачки спадкоємцями
за законом є відповідачі, які від
прийняття спадщини відмовилися,
подавши до нотаріальної контори
відповідні заяви.

Позивачка звернулася до державної
нотаріальної контори із заявою на
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом і отримала
постанову про відмову у вчинені
нотаріальних дій. Згідно якої не
приймаються документи для вчинення
нотаріальних дій, через те, що у
вищезазначеному свідоцтві про право
власності на житло наданому нотаріусу
неможливо визначити склад спадкового
майна, а саме: у вищезазначеному
свідоцтві відсутня повна адреса
розташування житлового будинку, який
належав померлому, а згідно відповіді з
КП «Слов`яносербське БТІ» за померлим
право власності на зазначений житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1. Позивач
просить суд визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
загальною площею - 58,0 кв.м. житловою
площею - 35,6 кв., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за
законом після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивачка позов підтримала в повному
обсязі. Надала суду заяву про розгляд
справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 надіслали
до суду заяви згідно яких з позовом
згодні, просили суд розглянути справу у
їх відсутності.

Дослідивши матеріали
справи|речі|, суд вважає позов
обґрунтованим і підлягаючим
задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 11 ЦПК України: суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

На підставі ст. 60 ЦПК України:
«Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях».

Право власності спадкоємця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюєтся або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Статтею 1218 ЦК України встановлено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі на житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ, майно, яке воно здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Вимогами
ч. 2 ст. 325 ЦК України передбачено, що
фізичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати.

Суд вважає, що у ОСОБА_4 виникло
право власності на житловий будинок з
житловою прибудовою та господарськими
будівлями, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право власності на домоволодіння
виданого 12.01.1968 року. Свідоцтво видано
на підставі рішення виконкому
Слов`яносербської селищної ради № 1 від
10.01.1968 року та записане в реєстрову
книгу № 562.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер,
що підтверджується копією Свідоцтва
про смерть серія НОМЕР_2 від 10 липня 2012
року, актовий запис за № 78 місце
реєстрації відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Слов`яносербського районного
управління юстиції у Луганській
області.

Померлий ОСОБА_4 мав доньку - позивачку
по справі, що підтверджується копією
свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3
від 15.12.1975 року. Місце реєстрації
Слов`яносербська селищна рада
Луганської області.

На підставі ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України
позивачка прийняла спадщину, оскільки
подала заяву до нотаріальної контори
про прийняття спадщини. Згідно
Інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру № 37488367 від 28.05.2014 року
Слов`яносербської державної
нотаріальної контори вбачається, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 в
якій є заяви: № 341 від 05.12.2012 року про
прийняття спадщини по закону ОСОБА_1; №
760 від 05.12.2012 року про відмову від
прийняття спадщини ОСОБА_2; № 759 від
05.12.2012 року про відмову від прийняття
спадщини ОСОБА_3; № 211 від 24.04.2014 року про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на ім'я ОСОБА_1, на підставі
якої державний нотаріус
Слов'яносербської ДНК Черепахін Д.М.
виніс постанову про відмову у вчинені
нотаріальної дії. Інших спадкоємців
немає.

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 24.04.2014
року державний нотаріус
Слов`яносербської державної
нотаріальної контори Черепахін Д.М.
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належав померлому на
підставі свідоцтва про право власності
на домоволодіння, видане 12.01.1968 року
Комунарським МКУ на підставі рішення
виконкому Слов'яносербської селищної
ради № 1 від 10.01.1968 року та
зареєстроване у Комунарському бюро
технічної інвентаризації 12.01.1968 року. В
наданих документах є розбіжності, а
саме: у правовстановлюючому документі -
свідоцтво про право власності на
житловий будинок, що розташований у
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 назва вулиці та
номер будинку у документі відсутні.
Згідно довідки КП «Бюро технічної
інвентаризації» Слов`яносербської
районної ради Луганської області від
28.03.2014 року № 161 право власності на
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за
ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право
особистої власності, виданого
Комунарським МКГ від 12.01.1968 року на
підставі рішення Виконкому
Слов`яносербської селищної ради від
10.01.1968 року за № 1.

Технічний паспорт виготовлений
КП «Бюро технічної інвентаризації» на
житловий будинок в АДРЕСА_1.

Оскільки позивач позбавлений
можливості в іншому порядку встановити
свої спадкові права, суд вважає за
можливе визнати право власності за
позивачем на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
загальною площею - 58,0 кв.м. житловою
площею - 35,6 кв.., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування
за законом, що залишилося після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 346, 1234, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 10,
60, 197, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
народилася в с. Пришиб
Слов`яносербського району Луганської
області, інд. код: НОМЕР_1 право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
загальною площею - 58,0 кв.м., житловою
площею - 35,6 кв., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування
за законом, що залишилося після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Луганської області
через Слов`яносербський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.Г. Скворцова