Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна
О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, про витребування майна
з чужого незаконного володіння,
визнання права власності, за позовом
ОСОБА_3 до Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_6, про визнання прилюдних
торгів недійсними, визнання недійсним
протоколу проведення прилюдних торгів
та скасування акта державного
виконавця

за касаційними скаргами ОСОБА_5 в особі
представника та ОСОБА_6 в особі
представника на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 15 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 26 березня 2014 року,
-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду першої інстанції із
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про витребування
майна з чужого незаконного володіння,
визнання права власності, у якому
просили: витребувати у ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 34/100 частини будівель та
споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані
за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею
34/100 частини 735, 9 кв. м, у тому числі
житловою площею 34/100 частини від 369, 6 кв.
м; визнати за ОСОБА_3 право власності на
34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1»; визнати прилюдні торги
щодо продажу квартири АДРЕСА_1
недійсними; скасувати акт державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів, затверджений начальником
Другого Приморського ВДВС Одеського
міського управління юстиції від 25
червня 2012 року; визнати свідоцтво про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів № 922 від 3 липня 2012 року
недійсним; визнати недійсним протокол
№ 10/184/12/А проведення прилюдних торгів
щодо продажу квартири АДРЕСА_1,
складений Одеською філією ПП
Спеціалізованого підприємства
«Юстиція» 8 червня 2012 року; витребувати
у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
квартиру АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_4
право власності на указану квартиру.

27 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про визнання
прилюдних торгів недійсними, визнання
недійсним протоколу проведення
прилюдних торгів та скасування акта
державного виконавця, у якому просив:
визнати прилюдні торги щодо продажу
34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 34/100
частини 735, 9 кв. м, у тому числі житловою
площею 34/100 частини від 369, 6 кв. м,
недійсними; визнати недійсним протокол
№ 10/183/12/А проведення прилюдних торгів
щодо продажу 34/100 частини будівель та
споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», складений
Одеською філією Спеціалізованого
підприємства «Юстиція» 8 червня 2012
року; скасувати акт державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів з продажу 34/100 частини будівель
та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», затверджений
начальником Другого Приморського ВДВС
Одеського міського управління юстиції
від 25 червня 2012 року.

Вимоги обґрунтовано тим, що 34/100 частини
будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_3 було придбано у ОСОБА_7 на
підставі договору купівлі-продажу від
25 травня 2010 року, а квартиру АДРЕСА_1 - на
підставі договору купівлі-продажу від 8
липня 2011 року.16 грудня 2011 року він
(ОСОБА_3)подарував квартиру ОСОБА_4
Право власності на указану квартиру
зареєстровано КП ОМБТІ та РОН в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 19 грудня 2011 року.

На підставі заочних рішень суду від 25
листопада 2011 року та 13 лютого 2012 року,
якими було визнано право власності на
спірне майно за ОСОБА_11, вона здійснила
відчуження 34/100 частини будівель та
споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» та квартири
АДРЕСА_1 на користь третіх осіб. У
подальшому указані судові рішення було
скасовано. За таких підстав,
ОСОБА_11 не була уповноважена
розпоряджатися спірною нерухомістю.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 15 січня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 26 березня 2014 року,
позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1». Визнано недійсними
прилюдні торги щодо продажу квартири
АДРЕСА_1. Скасовано акт державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів, затверджений начальником
Другого Приморського ВДВС Одеського
міського управління юстиції від 25
червня 2012 року. Визнано
недійсним свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів №
922 від 3 липня 2012 року. Визнано
недійсним протокол № 10/184/12/А
проведення прилюдних торгів щодо
продажу квартири АДРЕСА_1, складений
Одеською філією ПП Спеціалізованого
підприємства «Юстиція» 8 червня 2012
року. Витребувано у ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_4 право власності на указану
квартиру. В іншій частині вимог
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 до Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги щодо
продажу 34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 34/100
частини 735, 9 кв. м, у тому числі житловою
площею 34/100 частини від 369, 6 кв. м.
Визнано недійсним протокол №
10/183/12/А проведення прилюдних торгів
щодо продажу 34/100 частини будівель та
споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», складений
Одеською філією Спеціалізованого
підприємства «Юстиція» 8 червня 2012
року. Скасовано акт державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів з продажу 34/100 частини будівель
та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», затверджений
начальником Другого Приморського ВДВС
Одеського міського управління юстиції
від 25 червня 2012 року.

У касаційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
особі представників, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просять скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду у частині
задоволених вимог, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовів у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

У справі встановлено, що 25 травня 2010
року на підставі договору
купівлі-продажу ОСОБА_3 придбав у
ОСОБА_7 34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (об'єкт незавершеного
будівництва), що розташований за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 34/100
частини 735, 9 кв. м, у тому числі житловою
площею 34/100 частини від 369, 6 кв. м
(Т. 1, а. с. 8-10).

За договором від 8 липня 2011 року ОСОБА_3
придбав у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1, яка
складається з восьми кімнат житловою
площею 135, 1 кв. м, загальною площею 176, 2
кв. м (Т. 1, а. с. 151-152).

16 грудня 2011 року ОСОБА_3 подарував
квартиру ОСОБА_4 Право власності на
указану квартиру було зареєстровано КП
ОМБТІ та РОН у електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 19
грудня 2011 року за обдарованим (Т. 1, а. с.
153-154).

11 листопада 2011 року ОСОБА_11 звернулася
до Приморського районного суду м. Одеси
із позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про
визнання факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 та
визнання укладених ним договорів
купівлі-продажу недійсними, визнання
за нею права власності на спірне майно.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від
25 листопада 2011 року позов ОСОБА_11
було задоволено, встановлено факт
сумісного проживання з ОСОБА_7, визнано
недійсними договори купівлі-продажу
від 25 травня 2009 року та від 8 липня 2011
року, укладені із ОСОБА_3,
визнано за ОСОБА_11 право власності на
34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1», та квартиру АДРЕСА_1.

20 січня 2012 року за заявою ОСОБА_3
ухвалою суду заочне рішення було
скасовано, а справу призначено до
слухання на загальних підставах. 7
березня 2012 року ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси позов ОСОБА_11
залишено без розгляду на підставі її
заяви.

На підставі заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25 листопада 2011 року ОСОБА_11
подарувала 34/100 частини будівель та
споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_10 за
договором від 20 грудня 2011 року.

Виконавчим написом нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу № 324 від 13 квітня 2012 року
стягнуто із ОСОБА_10 на користь
ОСОБА_6 суму боргу у розмірі 20 000 грн.

18 квітня 2012 року другим Приморським
відділом державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

8 червня 2012 року Одеською філією ПП
Спеціалізованого підприємства
«Юстиція» проведено прилюдні торги з
продажу 34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (протокол проведення
торгів №10/183/12/А від 8 червня
2012 року). Результати торгів оформлено
актом державного виконавця про
проведення прилюдних торгів,
затвердженим начальником другого
Приморського ВДВС 25 червня 2012 року. За
результатами прилюдних торгів
переможцем визнано ОСОБА_6

ОСОБА_11 оскаржувала до суду й договір
дарування квартири АДРЕСА_1 від 16
грудня 2011 року та просила визнати право
власності на указане майно за собою.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012
року позов ОСОБА_11 було задоволено.

На підставі заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 13 лютого 2012 року ОСОБА_11 подарувала
квартиру ОСОБА_9 за договором від 15
березня 2012 року (Т. 1, а. с. 161-162).

ОСОБА_9 продала квартиру ОСОБА_8
відповідно до договору від 19 березня 2012
року (Т. 1, а. с. 163-165).

Виконавчим написом нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу від 26 березня 2012 року із ОСОБА_8
на користь ОСОБА_12 стягнуто
заборгованість за договором позики від
16 березня 2012 року у розмірі 10 000 грн (Т. 1,
а. с. 210).

У межах провадження із примусового
виконання виконавчого листа від
26 березня 2012 року було проведено
прилюдні торги із реалізації майна
боржника ОСОБА_8, а саме - квартири
АДРЕСА_1. За результатами прилюдних
торгів переможцем визнано ОСОБА_5

3 липня 2012 року на підставі акта
державного виконавця про проведення
прилюдних торгів, затвердженого 25
червня 2012 року начальником Другого
Приморського ВДВС Одеського міського
управління юстиції (протокол
проведення торгів №10/184/12/А від 8 червня
2012 року), приватним нотаріусом видано
ОСОБА_5 свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів р.
№ 922 (Т. 1, а. с. 166, 167).

Витребувавши на користь ОСОБА_4
квартиру АДРЕСА_1, суд першої
інстанції, із висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що ОСОБА_11 здійснила відчуження
квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення
суду, яке у подальшому скасовано
ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 7 червня 2012 року,
тобто поза волею власника цього майна.

Разом з тим, ухвала Малиновського
районного суду м. Одеси від 7 червня 2012
року про скасування заочного рішення
Малиновського районного суду
м. Одеси від 13 лютого 2012 року, на
підставі якого ОСОБА_11 вчинила продаж
спірної квартири ОСОБА_9, у матеріалах
справи відсутня, як і судове рішення
про завершення розгляду справи за
позовом ОСОБА_11 про визнання недійсним
договору дарування квартири та
визнання права власності на неї.

Таким чином, повноваження ОСОБА_11 на
відчуження квартири не перевірено.

Враховуючи те, що за віндикаційним
позовом на підставі ст. 388 ЦК України
майно підлягає витребуванню від
добросовісного набувача лише на вимогу
власника цього майна, а внаслідок
допущених судами порушень норм
процесуального права законного
власника квартири не встановлено,
висновок про можливість витребування
ОСОБА_4 спірної квартири є передчасним.
Крім того, судами не досліджувалося
питання про добросовісність ОСОБА_5 як
набувача квартири АДРЕСА_1, що входить
до предмета доказування при
витребуванні майна за ст. 388 ЦК України.

Оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню й у частині вирішення
позовних вимог, якими оспорено
результати проведення прилюдних
торгів із реалізації квартири АДРЕСА_1
та 34/100 частин будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Як на одну з підстав визнання прилюдних
торгів недійсними суди посилалися на
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна, зокрема
правил, які визначають процедуру
підготовки, проведення торгів
(опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна).

Такі обов'язки за п. 3 Тимчасового
положення покладаються на
спеціалізовану організацію на
підставі укладеного із органом ДВС
договору. Дійшовши висновку про
порушення Одеською філією ПП
Спеціалізованого підприємства
«Юстиція» правил проведення торгів, що
має наслідком їх недійсність, суд
першої інстанції вирішив питання про
права та обов'язки указаної юридичної
особи не обговоривши питання щодо
залучення спеціалізованої організації
до участі у справі.

Крім того, за положенням ст. 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, у
редакції станом на 25 травня
2009 року, договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого
майна мав укладатися у письмовій
формі, підлягав нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Моментом набуття права власності за
договором купівлі-продажу нерухомого
майна відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК
України та ч. 3 ст. 640 ЦК України у
редакції на час укладення договору
купівлі-продажу 34/100 частини будівель
та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 25 травня 2009
року є державна реєстрація указаного
договору.

Такі положення закріплено сторонами
договору купівлі-продажу 34/100 частини
будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 25
травня 2009 року у п. 3.1.

Державна реєстрація правочинів на
момент посвідчення договору
купівлі-продажу від 25 травня 2009 року
проводилася на підставі Тимчасового
порядку державної реєстрації
правочинів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
травня 2004 року № 671.

Відповідно до Тимчасового порядку
державної реєстрації правочинів від

26 травня 2004 року державна реєстрація
правочинів проводилася шляхом
внесення нотаріусом запису до Реєстру
(Державного реєстру правочинів)
одночасно з його нотаріальним
посвідченням.

Про внесення запису до Реєстру
реєстратор видає сторонам правочину
примірник витягу (п. п. 5, 6, 10 Тимчасового
порядку державної реєстрації
правочинів).

Обставин внесення договору
купівлі-продажу 34/100 частини будівель
та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 25 травня 2009
року у Державний реєстр правочинів
судом не встановлено.

Визнавши за ОСОБА_3 право власності на
34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі положень ст.
392 ЦК України, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що порядок набуття
права власності за договором
купівлі-продажу нерухомого майна
визначений ст. 657 ЦК України, ч. ч. 3, 4 ст.
334 ЦК України, ч. 3 ст. 640 ЦК України, а
тому на підставі ст. 392 ЦК України право
власності на указане майно не
набувається.

Також суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що порушені права
ОСОБА_3 на указане майно підлягають
відновленню й шляхом визнання
недійсними прилюдних торгів щодо
продажу 34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1», протоколу № 10/183/12/А
проведення прилюдних торгів щодо
продажу 34/100 частини будівель та споруд
«ІНФОРМАЦІЯ_1» та скасування акта
державного виконавця про проведення
прилюдних торгів з продажу 34/100 частини
будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1».

При цьому суд не врахував, що за таких
обставин нескасоване свідоцтво про
придбання 34/100 частини будівель та
споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» із прилюдних
торгів, видане ОСОБА_6 10 липня 2012 року,
підтверджує права ОСОБА_6 на спірне
майно (ч. 2 ст. 11, ст. 204 ЦК України)

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи у межах заявлених ними
вимог. Разом з тим, маючи повноваження
щодо уточнення позовних вимог,
покладені на нього ст. 130 ЦПК України
обов'язки суд першої інстанції не
виконав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах визначених ст. 303 ЦПК
України повноважень, апеляційний суд
не усунув допущені порушення.

З урахуванням викладеного, оскаржувані
судові рішення підлягають скасуванню
відповідно до ст. 338 ЦПК України із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_5 в особі
представника та ОСОБА_6 в особі
представника задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 15 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
26 березня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко