печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Середницькому Є.В.,за участю:
стягувача:не з'явився,представника
боржника-1:не з'явився,представника
боржника-2:не з'явився,державного
виконавця:не з'явився,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві подання Старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області Булехевіча С.В. про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_3 до Кабінету
Міністрів України, Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
виплату пенсії та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області Булехевіч С.В. (далі -
державний виконавець) звернувся до
суду з поданням про зміну способу та
порядку виконання судового рішення у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_3 (далі - стягувач, ОСОБА_3.) до
Кабінету Міністрів України (далі -
боржник-1, КМ України), Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси (далі -
боржник-2, Управління ПФУ в
Приморському районі м. Одеси) про
виплату пенсії та відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування заяви державний
виконавець зазначає, що виконання
судового рішення є неможливим без
зміни способу та порядку його
виконання.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, про час та місце
розгляду подання повідомлений
належним чином, у заяві про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення просив розглядати вказану
заяву за його відсутності.

Стягувач та представники боржників в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду заяви повідомлені
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду, суд визнав за
можливе провести розгляд подання за
відсутності учасників судового
процесу.

Дослідивши подання про зміну способу
та порядку виконання судового рішення,
перевіривши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
26.04.2004 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2004
року, в позові ОСОБА_3 до КМ України та
Управління ПФУ в Приморському районі м.
Одеси про виплату пенсії та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 23.10.2008 року рішення
Печерського районного суду м. Києва та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва
скасовано, позов ОСОБА_3 задоволено
частково: зобов'язано Управління ПФУ в
Приморському районі м. Одеси
виплачувати пенсію ОСОБА_3 відповідно
до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

16.04.2009 року Вищий адміністративний суд
України виніс додаткову постанову у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України,
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
виплату пенсії та відшкодування
моральної шкоди, якою зобов'язав
Управління ПФУ в Приморському районі м.
Одеси виплачувати пенсію ОСОБА_3
відповідно до ст..ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-XII (в редакції на час
звернення позивача з призначенням) з
01.10.2003 року.

Постановою Старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області Булехевіча
С.В. від 18.08.2014 року відкрито виконавче
провадження ВП № 44408191 по виконанню
виданого Печерським районним судом м.
Києва виконавчого листа щодо
зобов'язання Управління ПФУ в
Приморському районі м. Одеси
виплачувати пенсію ОСОБА_3 відповідно
до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-XII (в редакції на час
звернення позивача з призначенням) з
01.10.2003 року.

Разом з тим, 01.01.2013 року набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» від
05.06.2012 року № 4901-VI (далі - Закон). Згідно
ст. 2 Закону, держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Відповідно до ст. 7 Закону, виконання
рішень суду про зобов'язання вчинити
певні дії щодо майна, боржником за
якими є державний орган, державне
підприємство, юридична особа,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Так, постанова Вищого
адміністративного суду України не
виконана протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження та існують
труднощі щодо її виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Оскільки зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, то така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Зміна способу і порядку виконання
рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Так, згідно розпорядження від 25.05.2009
року № 376/01-46, проведено розрахунок
основної та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.10.2003 року по 30.06.2009 року, борг склав 162
284,47 грн. та був виплачений в липні 2009
року. Відповідно до розпорядження від
26.08.2014 року № 182850, проведено розрахунок
основної та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.07.2009 року по 22.07.2011 року, борг склав 37
774,12 грн.

Разом з тим постановою Вищого
адміністративного суду України
Управління ПФУ в Приморському районі м.
Одеси зобов'язано було виплачувати
пенсію ОСОБА_3 з 01.10.2003 року, а
перерахунок здійснено за період з
01.07.2009 року. Відтак, пенсію позивачу
перераховано за більший період часу,
ніж було передбачено судовим рішенням.

За таких обставин, суд вважає подання
державного виконавця про зміну способу
та порядку виконання судового рішення
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
2, 7 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И В:

В задоволені подання Старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області Булехевіча С.В. про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_3 до Кабінету
Міністрів України, Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
виплату пенсії та відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
І.В.Кирилюк