пр. № 2/759/5939/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року суддя Святошинського
районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю.,
ознайомившись із позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Веб-сайту
«Аргумент», ОСОБА_4, Національного
антикорупційного порталу «Антикор»
про захист честі, гідності та ділової
репутації,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2014 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою судді від 10.10.2014 р. заява ОСОБА_1
залишена без руху, оскільки вона була
подана з порушенням норм ЦПК України,
що регулюють порядок подачі позовних
заяв, а саме: позивачем не зазначено
повне та вірне найменування
відповідачів, а також не зазначено
адрес зареєстрованих місць проживання
та місцезнаходження відповідачів.

Заявнику був встановлений термін для
усунення недоліків - три дні з часу
отримання ухвали щодо усунення
недоліків.

17.10.2014 року представник позивача за
довіреністю ОСОБА_5 отримала ухвалу
щодо усунення недоліків.

17.10.2014 року через канцелярію суду
представником позивача ОСОБА_5 було
подано заяву про усунення недоліків
шляхом забезпечення доказів, а саме:
шляхом направлення запиту до ОП
«Український мережевий інформаційний
центр» щодо з»ясування адреси місця
реєстрації власників веб-сайтів
«Аргумент» та національного
антикорупційного порталу АНТИКОР.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.
Одним із способів забезпечення судом
доказів є витребування доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у
випадках, коли щодо отримання доказів
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, є складнощі, суд за
їх клопотанням зобов'язаний
витребувати такі докази.

Забезпечення позову і забезпечення
доказів - дві самостійні процедури. З
огляду на дію принципу
диспозитивності, вони здійснюються за
заявою особи, яка бере участь у
розгляді справи. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може ускладнити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Виходячи з вищезазначених норм ЦПК
України можна зробити висновок, що
клопотання про забезпечення доказів
шляхом їх витребування, розглядається
судом після відкриття провадження по
справі та задовольняється для
підтвердження певних обставин чи
доводів, на які посилаються сторони в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень.

А така процедура як витребування
доказів з метою усунення недоліків, а
саме з»ясування повних та вірних
найменувань відповідачів, а також
адрес зареєстрованих місць проживання
та місцезнаходження відповідачів, що є
обов»язковим відповідно до вимог п. 2 ч.
2 ст. 119 ЦПК України, чинним
законодавством не передбачено, а тому
суд відмовляє у задоволенні клопотання
про витребування доказів.

Отже позивач вимоги ухвали від 10.10.2014
року не виконав, недоліки позовної
заяви не усунув, що є підставою для
повернення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч.2
ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Веб-сайту «Аргумент», ОСОБА_4,
Національного антикорупційного
порталу «Антикор» про захист честі,
гідності та ділової репутації визнати
неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі у п'ятиденний
строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: