АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Половінкіної Н.Ю.,Савчук М.В.,

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: позивача ОСОБА_1, його
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в
інтересах своїх малолітніх дітей
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди
завданої злочином, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 15 липня 2014
року,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом.

Посилався на те, що 30 вересня 2012 року
біля 06 години 40 хвилин на автодорозі
сполученням Чернівці-Новоселиця, біля
с. Зелений Гай Новоселицького району
Чернівецької області ОСОБА_9, керуючи
автомобілем МЕРСЕДЕС-БЕНЦ, д.р.н.НОМЕР_1,
власником якого є ОСОБА_8, здійснив
наїзд на гужовий транспорт під його
керуванням, внаслідок чого його
дружині ОСОБА_10, яка в цей час
перебувала на возі, спричинені тілесні
ушкодження, від яких остання померла на
місці пригоди.

Зазначав, що вироком Новоселицького
районного суду Чернівецької області
від 23 вересня 2013 року ОСОБА_9 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.286 ч.2 КК України та
призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки без
позбавлення права керування
транспортними засобами, з
застосуванням ст.75 КК України
звільнено від відбування покарання з
випробуванням.

Також посилався на те, що ОСОБА_9
керував зазначеним автомобілем на
підставі дорожнього листа №380670,
виданого йому приватним підприємцем
ОСОБА_11, який в свою чергу орендував
вказаний автомобіль у власника.

№22ц-794/1322/14
Головуючий в І інстанції Оленчук
І.В

Категорія 31
Доповідач Бреславський О.Г.

Вважав, що ОСОБА_8, як власник
автомобіля МЕРСЕДЕС-БЕНЦ, д.р.н.НОМЕР_1,
повинен нести повну відповідальність
за шкоду спричинену вказаним
автомобілем під керуванням ОСОБА_9

З огляду на викладене, просив стягнути
з ОСОБА_8 на його користь моральну шкоду
понесену ним у зв'язку з спричиненням
йому душевного страждання внаслідок
ДТП та смерті його дружини у розмірі
100000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь
малолітнього сина ОСОБА_7 моральну
шкоду понесену ним у зв'язку з
спричиненням душевного страждання
внаслідок ДТП та загибелі його матері у
розмірі 300000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь
малолітньої доньки ОСОБА_6 моральну
шкоду понесену нею у зв'язку з
спричиненням душевного страждання
внаслідок ДТП та загибелі її матері у
розмірі 300000 грн.

Під час розгляду справи за заявою
ОСОБА_1 залучено у якості
співвідповідача ОСОБА_4

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 15 липня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1,
який діє в своїх інтересах та в
інтересах своїх малолітніх дітей
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином -відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 15 липня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким їхні позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди
задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
заданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку вини
відповідача, часу та зусиль необхідних
для відновлення попереднього стану, та
інше.

Згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ №4 від
01.03.2013 «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки», особою, яка зобов'язана
відшкодувати шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки, є фізична або
юридична особа, що на відповідній
правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду,
оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
дорожнього руху України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що під
час дорожньої транспортної пригоди
саме ОСОБА_9 керував автомобілем марки
«Мерседес Бенц 308», мав посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії,
реєстраційний документ та подорожній
лист; що з вини ОСОБА_9, дружині позивача
ОСОБА_10, спричинені тілесні ушкодження,
від яких остання померла на місці
пригоди; що вказані обставини
встановлені вироком Новоселицького
районного суду від 23.09.2013; що саме
ОСОБА_9 повинен нести відповідальність
за спричинену позивачам моральну
шкоду.

Такі висновки суду ґрунтуються на
нормах матеріального права та на
підставі поданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, яке б призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено на підставі
повного з'ясування обставин справи, з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє в
своїх інтересах та інтересах своїх
малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 15 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :

Судді: