У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Євграфової Є.П., Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку із затримкою видачі трудової
книжки, стягнення компенсації за
невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 20 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ФОП ОСОБА_5 про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку із
затримкою видачі трудової книжки,
стягнення компенсації за
невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди.

Посилався на те, що він
з 29 березня 2005 року працював у
відповідача водієм-експедитором. У
грудні 2012 року відповідач йому
повідомив, що відправляє його у
відпустку без збереження заробітної
плати, а через тиждень йому було
повідомлено про його звільнення, у
зв'язку із скороченням чисельності
працівників. Вважає дії відповідача
неправомірними, у зв'язку з чим просив
стягнути на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
зв'язку з затримкою видачі трудової
книжки в розмірі 13 390 грн 88 коп, грошову
компенсацію за невикористану щорічну
відпустку в розмірі 4 483 грн 37 коп та
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 2 408 грн та моральну
шкоду в розмірі 200 грн. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 20 березня 2014
року рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2014 року
скасовано в частині позовних вимог про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, в цій частині
ухвалено нове рішення, яким стягнуто з
ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 13 390 грн 88 коп з урахуванням
податків та обов'язкових платежів. В
решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржуване судове рішення
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції
в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи
частково позовні вимоги, суд першої
інстанції виходив з середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
який обчислюється виходячи з виплат за
останні два календарних місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна подія, а тому встановив
період затримки видачі трудової книжки
з 1 грудня 2012 року по 5 лютого 2013 року.

Скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
розміру середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що сторонами
визнається факт отримання позивачем
трудової книжки 13 грудня 2013 року, а тому
період вимушеного прогулу необхідно
відраховувати з 1 грудня 2012 року по 13
грудня 2013 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 20 березня 2014 року, тому що судове
рішення є законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Запорізької області від 20 березня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку із
затримкою видачі трудової книжки,
стягнення компенсації за
невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

В.І. Журавель