1 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Журавель В.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права
на частку у спільному майні
за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником ОСОБА_6, на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 4 липня 2014 року
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_5 про
припинення права на частку у спільному
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що він є співвласником 3/5
частки квартири за адресою: АДРЕСА_1,
Львівська обл., Іншим співвласником
даної квартири є його брат ОСОБА_5,
якому належить 3/8 частки у дані
квартирі. У спірній квартирі разом з
ним зареєстрована його дочка ОСОБА_7 та
її діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Відповідач
тривалий час у спірній квартирі не
проживає, жодної участі у витратах по
утриманню будинковолодіння не приймає.
Спільної домовленості щодо
використання спірної квартири сторони
не досягли, здійснити її поділ та
визначити порядок користування нею
неможливо. Разом із сім'єю відповідача
там проживає сім'я позивача. Тому
ОСОБА_4 просив припинити право на
частку у спільному майні, що не
завдасть шкоди інтересам відповідача,
оскільки частка останнього у спірній
квартирі є незначною.
Рішенням Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 7 березня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до

ОСОБА_5 про припинення права на частку у
спільному майні задоволено. Припинено
право ОСОБА_5 на 3/8 частки в спільному
майні, квартирі АДРЕСА_1 та
зареєстровано зазначену частку за
ОСОБА_4 Зобов'язано реєстраційну службу
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
провести реєстрацію квартири АДРЕСА_1
вцілому за ОСОБА_4 Стягнуто з банку ГУДК
у Львівській області Територіального
управління судової адміністрації у
Львівській області на користь ОСОБА_5 111
640 грн, що були внесені ОСОБА_4 як
застава (судовий депозит) для ОСОБА_5
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 4 липня

2014 року рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 7 березня 2014 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про припинення права на частку у
спільному майні відмовлено. Кошти в
розмірі 111 640 грн які знаходяться на
рахунку банку ГУДК у Львівській
області Територіального управління
судової адміністрації у Львівській
області внесені ОСОБА_4 як заставу
(судовий депозит) для ОСОБА_5 повернуто
ОСОБА_4 Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати рішення
апеляційного суду Львівської області
від

4 липня 2014 року та направити справу на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на квартиру від 15
лютого 1994 року виданого Самбірською
міською радою народних депутатів
ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (мати сторін по
справі) належало по Ѕ частці у спірній
квартирі.

2 грудня 2000 року ОСОБА_10 склала заповіт,
яким із належної їй на праві власності
половини спірної квартири, 1/2 частину
вона заповіла ОСОБА_5 Решта частка
квартири залишилась не охопленою
заповітом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла.

Рішенням Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 28 травня 2013
року за ОСОБА_5 визнано право власності
на 1/4 частину спірної квартири в
порядку спадкування за заповітом, а
також право власності на 1/8 частину
спірної квартири не охопленої
заповітом, разом 3/8 частин спірної
квартири.

Рішенням Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 19 серпня 2013
року ОСОБА_5 вселено у спірну квартиру
та зобов'язано ОСОБА_4 не чинити
перешкоди у користуванні зазначеною
квартирою. Крім того, даним рішенням
установлено, що спірна квартира
реально не поділена між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 у

м. Самбір, Львівської області має
загальну площу 67,9 кв. м, з яких жила
площа становить 44,4 кв. м (кімната 1-1
площею 22,1 кв. м, кімната 1-2 площею 22,3 кв.
м), підсобна площа 22,8 кв. м, корсина
площа становить 67,2 кв. м, що
підтверджується технічним паспортом
(а. с. 5)

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи

від 30 січня 2014 року ринкова вартість 3/8
частини спірного будинку складає 111 639
грн 02 коп, однак питання чи може бути
виділена зазначена частка в натурі не
з'ясовано.

5 березня 2014 року
ОСОБА_4 вніс на депозитний рахунок
територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Львівській області 111 640 грн.

Крім того, згідно
свідоцтва про право на спадщину,

ОСОБА_4 оформив право власності на 5/8
часток у спірній квартирі лише 26 червня
2014 року (а. с. 107).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
належна ОСОБА_5 3/8 частка у спірній
квартирі є незначною у порівнянні із
часткою іншого співвласника ОСОБА_4,
яка, відповідно становить 5/8 часток і не
може бути виділена в натурі. Оскільки
виділити 3/8 частки у спірній квартирі
ОСОБА_5 не видається можливим, річ є
неподільною, спільне володіння та
користування майном є неможливим, то
припинення права на дану частку із
виплатою її вартості ОСОБА_5 не
завдасть істотної шкоди останньому, що
відповідає вимогам ст. 356 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що припинення права
власності ОСОБА_11 на частку у спільному
майні може завдати шкоди його
інтересам та членам його сім'ї.

Відповідно до статті 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Відповідно до цієї норми, зокрема
пункту 4 частини першої статті 365 ЦК
України, право власності співвласника
на частку в спільному майні може бути
припинено, але за умови, що така шкода
не буде істотною. Саме ця обставина є
визначальною при вирішенні позову про
припинення права на частку у спільному
майні за вимогою інших співвласників.

Така ж позиція викладена у постанові
Верховного Суду України від 2 липня 2014
року за наслідками розгляду цивільної
справи

№ 6-68цс14.

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що недоброзичливі
стосунки у сторін виникли внаслідок
того, що ОСОБА_4 не хоче спільно
володіти та користуватися спірною
квартирою із

ОСОБА_5 та не виконує рішення
Самбірського районного суду
Львівської області від 19 вересня 2013
року про вселення останнього в спірну
квартиру, тобто відсутня істотна шкода,
дійшов обґрунтованого висновку
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог.

Доводи скаржника стосовно порушення
норма процесуального права не
заслуговують на увагу, оскільки суд
апеляційної інстанції правильно не
прийняв до уваги клопотання про
відкладення розгляду справи, так як
справа уже відкладалася.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду Львівської області
від 4 липня

2014 року, тому що судове рішення законне
та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_12 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 4 липня

2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про припинення права на частку у
спільному майні залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко В.І. Журавель Ю.Г.
Іваненко