У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.
,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1

представників відповідача - Кушнаренко
Н.І., Андраш А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього
підприємства « Українська горілчана
компанія «Nemiroff» про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу.

В судовому засіданні представником
відповідача Кушнаренко Н.І. заявлено
клопотання про закриття провадження у
справі у зв'язку з її не підсудністю
Подільському районному суду м. Києва,
мотивуючи тим, що у зв'язку з набранням
чинності Законом України від 22.12.2011
року № 4212-VІ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» зазначений
Закон викладено в новій редакції, та
він набув чинності 19.01.2013 року (за
винятком окремих його положень).
Відповідно до п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
було визначено внести зміни до ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України, шляхом доповнення її пунктами
7, 8, наступного змісту - справи у спорах
з майновими вимогами до
боржника,стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких
правочинів(договорів) укладених
боржником, про сплату податків, зборів
(обов'язкових платежів), стягнення
заробітної плати, поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника, а
також визнання недійсними рішень
держаних органів, пов'язаних з
майновими вимогами до боржника,
підвідомчі господарському суду,а тому
зазначена справа підлягає розгляду у
порядку господарського судочинства.

Представник відповідача Андраш А.О. в
судовому засіданні підтримала
зазначене клопотання, обґрунтувавши
поясненнями, просить його
задовольнити.

Представник позивача проти
задоволення клопотання заперечував,
посилаючись на те, що особа вільна в
виборі способів та засобів захисту
своїх порушених прав. В даному випадку
позивачем було обрано для захисту
свого порушеного права місцевий
загальний суд, оскільки вона вважає, що
порушені її права саме як фізичної
особи в обґрунтування чого вона надає
суду докази і що дії позивачки не
можуть бути обмежені і тому вважає, що
спір підлягає розгляду саме в даному
суді, виплата ж заробітної плати є
похідною, а також зазначає і те, що
підлягають розгляду в порядку
господарського судочинства позови
лише посадових та службових осіб
боржника, а позивачка не є такою.

Вислухавши думки учасників процесу,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку про необхідність
закриття провадження, виходячи з
наступних підстав.

Статті 1, 3 ЦПК України визначають, що
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави. Кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно ж п. 7 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України, (із
змінами, внесеними згідно із Законами
№ 82/95-ВР від 02.03.95, № 251/97-ВР від 13.05.97, №
2249-III від 18.01.2001, № 483-V від 15.12.2006, № 1076-VI
від 05.03.2009, № 1720-VI від 17.11.2009, № 1914-VI від
18.02.2010, № 2980-VI від 03.02.2011, № 4212-VI від
22.12.2011, № 5518-VI від 06.12.2012, № 642-VII від
10.10.2013) господарським судам, зокрема
підвідомчі справи у спорах з майновими
вимогами до боржника, стосовно якого
порушено справу про банкрутство, у тому
числі справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

Відповідно до Закону України від 02
жовтня 2012 р. № 5405-VІ «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо виконання господарських
зобов'язань» розділ Х «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України »
Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Як вбачається з наданих суду
матеріалів 22.07.2014 року ухвалою
Господарського суду Вінницької
області порушено провадження у справі
про банкрутство Дочірнього
підприємства «Українська горілчана
компанія «Nemiroff».

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про доведеність
того, що спір про поновлення на роботі
та виплата середнього заробітку за час
вимушеного прогулу позивачки до
відповідача, стосовно якого порушено
справу про банкрутство відноситься до
компетенції господарського суду і
підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства
визначеному ГПК України, оскільки
випливає із зазначених доповнень
внесених в ГПК України № 642-VII від 10.10.2013
року.

Крім того, суд не може прийняти до уваги
посилання представника позивача на ту
обставину, що позивачка не є посадовою
особою, оскільки це спростовується
наданими суду матеріалами.

Стаття 205 ЦПК України визначає, що суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо зокрема справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, про
закриття провадження у справі суд
постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, п. 7 ст. 12
ГПК України, керуючись ст.ст. 168, 205, 206
ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі
за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього
підприємства «Українська горілчана
компанія «Nemiroff» про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко