У х в а л а

23 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.
суддів: Дем'яносова М.В.,
Колодійчука В.М., Леванчука А.О.,
Штелик С.П., розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 січня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до Бобринецького
технікуму ім. В. Порика
Білоцерківського національного
аграрного університету та
Білоцерківського національного
аграрного університету про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди, витрат на правову допомогу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вказаним вище позовом, у якому
просила поновити її на роботі на посаді
викладача Білоцерківського технікуму
ім. В. Порика Білоцерківського
національного аграрного університету,
стягнути заробітну плату за час
вимушеного прогулу, відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн та
стягнути витрати на правову допомогу в
розмірі 5 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 26
червня 2013 року вона відповідним
наказом була звільнена з займаної
посади викладача Білоцерківського
технікуму ім. В. Порика
Білоцерківського національного
аграрного університету за ч. 3 ст. 40 КЗпП
України, за аморальний вчинок, не
сумісний з продовженням трудової
діяльності. Вважаючи наказ про
звільнення незаконним та
безпідставним, ОСОБА_6 просила
задовольнити її позовні вимоги

Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 31 жовтня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 10 грудня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 січня 2014 року
відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
касаційного провадження у вказаній
справі, за її касаційною скаргою на
рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 31 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 10 грудня
2013 року.

ОСОБА_6 звернулася до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 січня 2014 року з підстав,
передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Як на приклад неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. ст. 41, 43 КЗпП України; ст. 37
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності»,
заявник посилається на ухвали
Верховного Суду України від:

- 05 квітня 2009 року в справі за позовом
ОСОБА_7 до Кримського державного
медичного університету ім. С.І.
Георгіївського про визнання наказу
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди;

- 04 березня 2009 року в справі за позовом
ОСОБА_8 до Бердичівського
педагогічного коледжу, третя особа -
ОСОБА_9, про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу;

- 09 січня 2009 року в справі за позовом
ОСОБА_10 до Гайворонського
машинобудівного технікуму про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу;

- 30 червня 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_11 до Управління освіти та науки
Рівненської обласної державної
адміністрації про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

а також посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від:

- 24 липня 2013 року в справі за позовом до
Краматорського технологічного
технікуму про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди;

- 04 грудня 2012 року в справі за позовом до
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний Комерційний
промислово-інвестиційний банк» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди;

- 24 липня 2013 року в справі за позовом до
Центральної районної поліклініки
Шевченківського району м. Києва, третя
особа - вільна профспілка медичних
працівників України, про визнання
звільнення з роботи незаконним,
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 липня 2013 року,
на яку здійснюється посилання,
попередні судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій скасовано та
передано справу на новий розгляд до
районного суду. Таку ухвалу касаційним
судом постановлено на підставі ч. 2 ст.
338 ЦПК України, оскільки при розгляді
справи судами попередніх інстанцій
було порушено норми процесуального
права, що унеможливило встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення спору.

Таким чином, відсутні підстави вважати,
що в даному випадку має місце
неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
оскільки характер правовідносин у
справі, за результатами розгляду якої
касаційним судом постановлено ухвалу
від 24 липня 2013 року (на яку, крім іншого,
здійснюється посилання), не
встановлено.

Перевіривши та проаналізувавши інші
вказані вище судові рішення, на які
здійснюється посилання, та судове
рішення, про перегляд якого подано
заяву, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла до висновку, що в даному
випадку неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, не вбачається,
оскільки підстави позовів, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин у даних спорах є
різними. Крім того, жоден із наведених
прикладів не підтверджує неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій норм матеріального права
щодо погодження із профспілкою
звільнення працівника, ні стосовно
доказів аморальності вчинку,
несумісного з продовженням трудової
діяльності.

У допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Бобринецького
технікуму ім. В. Порика
Білоцерківського національного
аграрного університету та
Білоцерківського національного
аграрного університету про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди, витрат на правову допомогу, за
заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук Судді:М.В.
Дем'яносов В.М. Колодійчук А.О.
Леванчук С.П. Штелик