Справа № 291/433/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районний суд Житомирської
в складі : головуючого - судді Митюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Ружині Житомирської
області цивільну справу за позовом
до Зарудинецької сільської ради
Ружинського району Житомирської
області, третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
про визнання права власності на
Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, мотивуючи його
тим, що він є спадкоємцем по закону
майна своєї матері, ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в с.Зарудинцях
Ружинського району Житомирської
області, та яка мала у приватній
власності житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований по АДРЕСА_1
На данний час позивач бажає отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на вказаний житловий будинок,
однак зробити цього не може, із-за
відсутності правовстановлюючого
документа на нього. Тому просить суд
визнати за ним право власності на
В суд позивач, представник відповідача,
не з»явились, подали заяви, в яких
просять справу слухати у їх
відсутність, позивач, заявлені позовні
вимоги підтримує, а представник
відповідача, проти задоволення позову
Третя особа подала до суду заяви про
розгляд справи у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав..
Позивач є спадкоємцем по закону майна
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в
с.Зарудинцях Ружинського району
Житомирської області, що
- паспортом серії НОМЕР_1, виданим
25.04.2000 року Ватутінським РУ ГУ МВС
- свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, виданим 11.11.1954 року
Ставищанським сільЗАГС у Київській
- свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_3, виданим 25.03.2011 року
Зарудинецькою сільською радою
Ружинського району Житомирської
- свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_4, виданим 02.07.2013 року Виконавчим
комітетом Зарудинецької сільської
радою Ружинського району Житомирської
- експертним висновком №056/338 від
З довідки Зарудинецької сільської ради
Ружинського району Житомирської
області( вих. №169 від 13.03.2014р.),
вбачається, що відповідно до записів по
погосподарській книзі №5 за 2011-2015 роки
№ПГО 0189-3 за 2001-2005 роки, за ОСОБА_4
рахувався житловий будинок в АДРЕСА_1 і
він був головою двору.
Згідно довідки №231 від 23.04.2014 року
виданої Зарудинецькою сільською радою
Ружинського району Житомирської
області, ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4,
проживала разом з ним, тобто вступила
фактично в спадкування його майна.
Відповідно інформаційної довідки зі
спадкового реєстру спадкові справи
відносно майна ОСОБА_4 не заводились та
заяви на прийняття спадщини ніким не
З технічного паспорта на вказаний
житловий будинок, який виготовлений
Бердичівським МБТІ Житомирської
області 25.03.2014р., вбачається, що
житловий будинок АДРЕСА_1 побудований в
1960 році і має площу 56.8 кв.м.,
господарські споруди:веранда
побудована в 1960 році, погріб під
частиною господарської будівлі, сарай,
сарай, сарай, побудовані в 1974 році,
правовстановлюючі документи на
вказаний будинок в БТІ не
Відповідно інформації з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об"єктів
нерухомого майна за результатами
розгляду заяви №22077989 від 23.05.2014 року
надого державним реєстратором прав на
нерухоме майно відсутня інформація
щодо реєстрації права власності на
житловий будинок, який знаходиться за
На підставі вищевикладеного, та,
враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК
УРСР(1963 р.), які регулювали право
власності колгоспного двору та
реєстрацію вказаного права за членами
двору в погосподарських книгах
сільських рад, суд приходить до
впевненості, що ОСОБА_4 був власником
житлового будинку та господарських
будівель, які розташовані по АДРЕСА_1.
Спадкування є перехід прав та
обов"язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).
Відповідно інформаційної довідки зі
спадкового реєстру наданої Ружинською
державною нотаріальною конторою
спадкові справи відносно майна ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року не
заводилися, та заяви про прийняття
спадщини ніким не подавалися.
Позивач як вбачається зі спадкової
справи №123/2013, заведеної державним
нотаріусом Ружинської державної
нотаріальної контори до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 прийняв
спащину по закону у встановлений
законодавством строк подавши
відповідну заяву в нотаріальну
контору. Інших спадкоємців, які
прийняли спадщину немає. Спадкоємець
по закону ОСОБА_5 подала до
нотаріальної контори відповідну заяву
про відмову від частки у спадщині на
Проте як вбачається з листа державного
нотаріуса Ружинської державної
нотаріальної контори Житомирської
області від 13.03.2014р., за вих.№384/02-14
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказаний житловий будинок, в зв"язку з
відсутністю правовстановлюючого
Суд, виходячи з вищевказаного, а також з
положень ст.19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", якою
передбачено, що рішення суду стосовно
речових прав на нерухоме майно є
правовстановлюючим документом, що
підтверджує право власності на вказане
майно, задовільняє позовні вимоги про
визнаня за позивачем права власності
на спадкове майно ОСОБА_3
Фролівни:житловий будинок з
господарськими спорудами.
Керуючись ст.234, ст.236, ст.259 ЦПК
України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем смт.Ставище Ставищенського
району Київської області, право
власності на спадкове майно ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в
с.Зарудинцях Ружинського району
Житомирської області:
-на житловий будинок, площею 56.8 кв. м з
господарськими будівлями: веранда,
погріб, сарай, сарай, сарай
розташований за адресою АДРЕСА_1.
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка не була
присутня в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. В. Митюк.