Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу Рівненського міського суду
Рівненської області від 21 травня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 26 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на
бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області, посилаючись на те, що
державний виконавець не вживає усіх
передбачених законодавством заходів
для вчасного виконання виконавчого
листа Рівненського міського суду
Рівненської області, виданого 26
березня 2014 року про зобов'язання
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпоршта» в особі
Рівненської дирекції не чинити йому
перешкод у користуванні жилим
приміщенням гуртожитку АДРЕСА_1,
унаслідок чого він не має постійного
місця проживання.

Ухвалою Рівненського міського суду
Рівненської області від 21 травня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 26 червня 2014 року, у задоволенні
скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
постановлені ухвали суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні скарги ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з висновками яких погодився
й суд апеляційної інстанції, виходив з
безпідставності та недоведеності
вимог скаржника, оскільки державним
виконавцем вчиняються усі передбачені
законом дії для своєчасного виконання
судового рішення, зокрема державний
виконавець в порядку ст. 36 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернувся до суду із заявою про
встановлення способу виконання
рішення суду.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на
увагу не заслуговують й висновків суду
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду
Рівненської області від 21 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 26 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

І.К. Парінова

І.М. Фаловська