У х в а л а

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Коротуна В.М., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Державного
підприємства «Донецька залізниця»,
третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування
шкоди, завданої смертю фізичної особи
за касаційною скаргою Державного
підприємства «Донецька залізниця» на
рішення Торезького міського суду
Донецької області від 18 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 6 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про
відшкодування Державним підприємством
«Донецька залізниця» (далі - ДП
«Донецька залізниця») шкоди, завданої
смертю її чоловіка ОСОБА_6, який загинув
у результаті наїзду дрезини на
пішохідному переході ст. Розсипне
Дебальцевського відділення Донецької
залізниці. З огляду на це ОСОБА_4
просила стягнути з ДП «Донецька
залізниця» щомісячні платежі у зв'язку
із втратою годувальника у розмірі 3 тис.
грн, а також 150 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 18 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 6 лютого 2014 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на
користь ОСОБА_4 щомісячні платежі на
відшкодування шкоди, завданої смертю
годувальника, у розмірі 3 тис.
грн з 22 травня 2013 року довічно.

Стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на
користь ОСОБА_4 у відшкодування
моральної шкоди 30 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ДП «Донецька
залізниця» звернулося до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою, в якій
просило скасувати оскаржувані судові
рішення та відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами 2, 5 статті 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Нормою частини 1 статті 1172 ЦК України
визначено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Таких чином, суд першої інстанції, з
яким погодився апеляційний суд,
правильно стягнув з відповідача
щомісячні платежі на відшкодування
шкоди, завданої смертю годувальника, та
компенсацію за заподіяну позивачеві
моральну шкоду.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Донецька залізниця»
відхилити.

Рішення Торезького міського суду
Донецької області від 18 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 6 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун С.П. Штелик