Справа №485/578/14-ц 18.09.2014 18.09.2014 18.09.2014
Провадження №22-ц/784/2545/14
Головуючий у першій інстанції-Луста
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Коломієць В.В.,
Шолох З.Л.,

при секретарі - Романенко Ю.О.

за участю представника позивача -
Трофименка А.О.,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго»

на рішення Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 8 серпня 2014 року у цивільній справі
за позовом

публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго»

(далі - Миколаївобленерго)

до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
спожиту електроенергію

У С Т А Н О В И Л А:

27 березня 2014 року Миколаївобленерго
звернулося з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за спожиту
електроенергію.

Позивач зазначав, що ОСОБА_3 є
споживачем електричної енергії на
підставі укладеного договору, проте у
повному обсязі її вартість не оплачує.
За період з січня 2002 року станом на 26
березня 2014 року має заборгованість у
розмірі 7 994, 82 грн.

Посилаючись на неналежне виконання
споживачем обов'язку щодо оплати
вартості спожитої електроенергії в
повному обсязі, позивач просив
стягнути з ОСОБА_3 зазначений борг.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та
посилався на те, що член його сім'ї -
дружина займає посаду судді
Снігурівського районного суду
Миколаївської області та мала право на
пільги з оплати електроенергії, а саме
50- відсоткову знижку, у період з 2002 року
по 1 січня 2011 року. Про скасування пільг
у цей період та наявність
заборгованості позивач йому не
повідомляв.

Внаслідок заявлених самовідводів
суддями Снігурівського районного суду
Миколаївської області підсудність
справи визначена за правилами частини 2
статті 116 ЦПК.

Рішенням Березнегуватського районного
суду Миколаївської області від 8 серпня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі
Миколаївобленерго просило рішення
скасувати та задовольнити позов.
Апелянт посилався на те, що ОСОБА_3 не
звертався до енергоспотачальника за
проведенням перерахунку з урахуванням
пільги, наданої його сім'ї Законом «Про
статус суддів», а державний бюджет
України у спірний період не передбачав
видатків на відшкодування суддям
витрат на комунальні послуги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що споживачем
послуг електропостачання на підставі
договору по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.7).
Членом його сім'ї є Кішковська Зоя
Анатоліївна, яка з 21 березня 1994 року
займає посаду судді Снігурівського
районного суду Миколаївської області (
а.с.26, 38).

Відповідно до частини дев'ятої статті 44
Закону "Про статус суддів", який діяв з
початку спірного періоду до 1 січня 2011
року, суддям надавалася 50-відсоткова
знижка плати за займане ними та членами
їх сімей житло, комунальні послуги
(водопостачання, газ, електрична та
теплова енергія, установка і
користування індивідуальним домашнім
телефоном).

Надання вказаної пільги позивачем
споживачу ОСОБА_3 підтверджено витягом
з особового рахунку споживача НОМЕР_1 (
а.с.26).

Проте відповідно до розрахунку, який
міститься у позовній заяві (а.с.2), та у
загальній картки споживача (а.с.3-6),
ОСОБА_3 нараховано до оплати
100-відсоткова вартість спожитої
електроенергії за період 2002-2014 років
електроенергії.

З матеріалів справи, в тому числі
підстав позову, вбачається, що
заборгованість за розрахунком
Миколаївобленерго виникла внаслідок
того, що ОСОБА_3 здійснював оплату
електроенергії у період 2002-2010 років з
урахуванням 50-відсоткової знижки.

За період 2002-2010 років відповідачу
нараховано без надання знижки 19 823,29
грн., а ним оплачено з урахуванням
знижки - 10 977,25 грн. За період з січня 2011
року по 26 березня 2014 року ОСОБА_3
нараховано 22481,53 грн., оплачено - 22311,26
грн.

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того,
що оплата вартості спожитої
електроенергії ОСОБА_3 у період 2002-2010
років мала здійснюватись з урахуванням
50-відсоткової знижки, наданої Законом
«Про статус суддів», а, порівнявши
нарахування з фактичною оплатою, вірно
вважав недоведеною заборгованість в
розмірі 7994,82 грн.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги посилання апелянта на те, що
ОСОБА_3 не звертався до
енергопостачальника за наданням
знижки, оскільки це твердження
спростовується відомостями особового
рахунку відповідача, до якого внесено
особу, яка має право на пільги, а також
розмір такої пільги ( а.с.26).

Не має правового значення і посилання
апелянта на те, що статтею 44 Закону «Про
статус суддів» встановлено лише право
судді на пільги, а надання такої пільги
залежить від того, чи передбачені
видатки на відшкодування суддям витрат
на комунальні послуги законами про
державний бюджет на відповідні роки.

Така правова позиція визнана
помилковою Верховним Судом України,
про що прямо зазначено в постановах
від 30 січня 2013 року ( справа №6-142 цс 12),
від 22 травня 2013 року ( справа №6-38 цс 13),
які згідно зі статтею 360-7 ЦПК є
обов'язковими для судів, що зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

За правовими висновками вищого
судового органу право, установлене
частиною дев'ятою статті 44 Закону «Про
статус Суддів» і гарантоване
Конституцією України, не може бути
порушеним шляхом звуження змісту та
обсягу визначених гарантій
незалежності суддів. Відсутність
бюджетного фінансування видатків на
відшкодування суддям витрат на
комунальні послуги не може
перешкоджати в реалізації суддею свого
права на встановлені цим Законом
пільги.

Інших доводів, які би спростовували
висновки суду першої інстанції
апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції про
недоведеність заборгованості ОСОБА_3 з
2002 року та березень 2014 року відповідає
матеріалам справи, вимогам норм
цивільного законодавства та правовим
висновкам Верховного Суду України.

Підстав для скасування судового
рішення та задоволення позову колегія
суддів не вбачає.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
енергопостачальної компанії
«Миколаївобленерго» відхилити , а
рішення Березнегуватського районного
суду Миколаївської області від 8 серпня
2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді