Справа № 534/1037/14-ц
№ 2/534/616/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Комсомольський міський суд
Полтавської області в складі:
головуючого судді при
секретарі Крикливого В.В.
Гончар С.Т. з участю: позивачаОСОБА_3
третьої особиОСОБА_4 представника
третьої особиОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті
Комсомольську справу за цивільним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення
боргу за договором позики,
У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із згаданим позовом, в якому
прохає стягнути з відповідача ОСОБА_6
борг за договором позики з урахування
трьох відсотків річних за період
грн., судові витрати по оплаті правової
допомоги в розмірі 600 грн. та по сплаті
судового збору в розмірі 882,60 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно
до нотаріально посвідченого договору
позики від 17.02.2011 року передала
строком до 20.08.2011 року. Однак, у
встановлений договором строк
відповідач отриманих у борг коштів не
повернув і на даний час продовжує
ухилятися від виконання своїх боргових
У травні 2014 року до суду звернулася
ОСОБА_4 із заявою про залучення її до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на стороні відповідача.
Свої вимоги мотивувала тим, що є
дружиною відповідача і можливе рішення
суду про задоволення позову може
вплинути на її права або обов'язки щодо
Ухвалою суду від 26 травня 2014 року
клопотання ОСОБА_4 задоволено(а.с.15).
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3
наполягала на задоволенні своїх вимог
з підстав, викладених в позовній заяві.
Третя особа ОСОБА_4 проти задоволення
позову заперечувала, посилаючись на те,
що згоди на укладення згаданого
правочину не надавала. На час розгляду
справи її чоловік - відповідач ОСОБА_6 є
безвісно відсутньою особою і на її
думку обов'язок виконання можливого
рішення про задоволення цього позову
може бути покладеного на неї та її
родину. ОСОБА_4 прохала на даний час у
задоволенні позову відмовити і
стягнути суму боргу з відповідача
ОСОБА_6 після того, як буде встановлено
його місце знаходження.

Вирішуючи питання щодо можливості
ухвалення у справі заочного рішення,
судом встановлено, що копію позову з
додатками та повідомлення про час і
місце розгляду справи на 26 травня 2014
року та на 21 липня 2014 року вручено
ОСОБА_4 (а.с.12,25), яка підтвердила в
судовому засіданні, що проживає з
відповідачем однією сім'ю і є його
дружиною, що у свою чергу
підтверджується відповідним
свідоцтвом про шлюб (а.с.40).

З огляду на викладене, враховуючи
вимоги ч.3 ст.76 ЦПК України, суд вважає,
що відповідач ОСОБА_6 належно
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

За таких обставин та враховуючи згоду
позивачки, суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Розглянувши справу в межах заявлених
вимог, суд вважає позов ОСОБА_3
обґрунтованим і підлягаючим до
задоволення частково з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Частиною 2 ст.625 ЦК України
предбаченого, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено,
що позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Дослідивши приєднані до справи
письмові докази, судом встановлено, що
17 лютого 2011 року відповідач ОСОБА_6
отримав від позивачки ОСОБА_3 в борг 80000
гривень, що підтверджується
нотаріально посвідченим договором
позики (а.с.4). Згідно згаданого
договору. ОСОБА_6 взяв на себе
зобов'язання повернути запозичені
кошти до 20 серпня 2011 року.

Заперечуючи проти задоволення позову
представник третьої особи наполягав на
тому, що позивачкою не надано суду
розписки про отримання ОСОБА_6
запозичених коштів. Але зазначені
доводи ОСОБА_5 суд вважає
неспроможними, так як вони не
ґрунтуються на чинному законодавстві
та досліджених в судовому засіданні
доказах.

Так, виходячи із змісту нотаріально
посвідченого договору позики, а саме
пункту 5, сторони договору підтвердили
у нотаріуса факт передачі грошових
коштів у сумі 80000 грн., ще до підписання
даного договору позики (а.с.4). У такому
випадку законодавством України не
передбачено складення окремої
розписки або іншого документу на
підтвердження факту передачі грошей.

Також є хибними твердження
представника третьої особи про
неможливість розгляду цієї справи до
розшуку безвісно відсутнього
відповідача ОСОБА_6, так як у судовому
порядку безвісно відсутнім його
визнано не було, а внесення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань
відомостей по заяві третьої особи
ОСОБА_4 про те, що її чоловік ОСОБА_6
пішов з дому і не повернувся (а.с.41), не
має для цієї цивільній справі жодних
правових наслідків і не є перешкодою
для ухвалення заочного рішення.

Вирішуючи питання щодо задоволення
позову в частині стягнення боргу за
договором позики, суд виходить з того,
що наявність простроченої
заборгованості відповідача перед
позивачем підтверджується належними
та допустимими доказами і доказів
погашення цієї заборгованості
відповідачем та іншими учасниками
судового розгляду не надано.

Також, грунтуються на нормах чинного
законодавства та умовах договору
позики і тому підлягають задоволенню
вимоги позивача про стягнення з
відповідача трьох відсотків річних від
простроченої суми боргу, відповідно до
ст.625 ЦК України.

Згідно розрахунку, наведеному у позові,
ОСОБА_3 прохає стягнути з відповідача
відсотки за прострочення боргового
зобов'язання за період з 17 лютого 2011
року по 28 квітня 2014 року (а.с.2).

Враховуючи, що відповідач взяв на себе
зобов'язання погасити борг за
договором позики до 20 серпня 2011 року,
термін прострочення виконання
зобов'язання починається не з 17 лютого
2011 року, а з 21 серпня 2014 року.

Розглянувши справу у межах заявлених
вимог, суд враховує при розрахунку, що
термін прострочення закінчується 28
квітня 2014 року, як це зазначено у
позові, і становить 981 днів.

Таким чином, три відсотки річних від
простроченої суми боргу визначається
судом в розмірі 6450,14 грн., виходячи з
наступного розрахунку: 80000 х 3% : 365 х
981(днів прострочення платежу) = 6450,14.

З огляду на викладене, з відповідача
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 підлягає
стягненню борг за договором позики в
розмірі 80000 гривень та три відсотки
річних в розмірі 6450,14 грн., а всього на
загальну суму 86450,41 грн.

При зверненні до суду із згаданим
позовом позивачкою сплачено судовий
збір в сумі 888,60 грн. (а.с.1), який підлягає
стягненню з відповідачки пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України.

З огляду на викладене, на користь
ОСОБА_3 підлягає стягненню понесені нею
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 864,50 грн.

Суд вважає, що вимога позивачки про
стягнення з відповідача 600 грн. витрат
на правову допомогу, задоволенню не
підлягає, так як суду не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.625, 1046, 1050 ЦК України, ст.213 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3
борг за договором позики в розмірі 80000
(вісімдесят тисяч) гривень, три
відсотки річних за прострочення
погашення зобов'язання в розмірі 6450
(шість тисяч чотириста п'ятдесят)
гривень 41 копійок та 864 (вісімсот
п'ятдесят чотири) гривні 50 копійок
судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Комсомольський
міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя підпис
В.В.Крикливий

Копія вірна.

Суддя
В.В.Крикливий