Справа № 755/4869/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства
«Коніка Мінолта Україна» про визнання
незаконним та скасування запису в
трудовій книжці, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: скасувати
попередження від 15 жовтня 2013 року про
припинення трудового контракту з 16
січня 2014 року; визнати незаконним наказ
№ 15102013/01 від 15 жовтня 2013 року про його
звільнення з посади директора за п. 8 ст.
36 КЗпП України та п.п. 10.3., 10.4. Трудового
контракту; визнати звільнення
незаконним та поновити його на посаді
Директора Дочірнього підприємства
«Коніка Мінолта Україна»; стягнути з
відповідача на його користь заробіток
за час вимушеного прогулу з 16 січня 2014
року по день винесення рішення; визнати
незаконним та скасувати запис в його
трудовій книжці про накладення
дисциплінарного стягнення; стягнути з
Дочірнього підприємства «Коніка
Мінолта Україна» на його користь
компенсацію за заподіяну моральну
шкоду в розмірі 40 000 гривень.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що згідно трудового
контракту від 24 лютого 2011 року, на
підставі протоколу та рішення єдиного
власника Дочірнього підприємства
«Коніка Мінолта Україна» за № 2-2011, з 01
квітня 2011 року він займав посаду
Директора Дочірнього підприємства
«Коніка Мінолта Україна». Наказом №
15102013/01 від 15 жовтня 2013 року він
звільнений з посади Директора ДП
«Коніка Мінолта Україна» з 16 січня 2014
року, на підставі Протоколу та рішення
№ 04-2013 Єдиного власника підприємства.
Вважає своє звільнення незаконним з
наступних підстав: припинення
контракту відбулося з порушенням умов
трудового контракту, а саме пункту 10.3.,
згідно якого трудовий контракт може
бути розірвано будь-якою зі сторін, за
умови, що така сторона надасть письмове
попередження про припинення Контракту
іншій стороні не менше ніж за шість
місяців до бажаної дати припинення.
Так, 14 жовтня 2013 року він отримав
письмове попередження про припинення
трудового контракту від 24 лютого 2011
року, укладеного між ним та ДП «Коніка
Мінолта Україна», з 16 грудня 2013 року,
тобто його було попереджено за два
місяці до дати звільнення. Наступного
дня, 15 жовтня 2013 року, він отримав інше
попередження про припинення
вищевказаного трудового контракту,
згідно якого його останнім днем роботи
вказана інша дата - 16 січня 2014 року.
Однак ні одне з цих повідомлень не
відповідає вимогам трудового
контракту. Наказ про припинення
трудових відносин складений 15 жовтня
2013 року. Враховуючи вимоги п.10.3.
контракту, датою звільнення має бути 16
квітня 2014 року, тобто дата по спливу 6
місяців з моменту попередження його.
Таким чином, він повинен був працювати
на підприємстві до 16 квітня 2014 року. Про
свою незгоду з умовами звільнення він
неодноразово попереджав роботодавця
спочатку усно, а 27 грудня 2013 року
направив письмове повідомлення про
порушення роботодавцем умов трудового
контракту. Однак його вимоги не
враховані, і в порушення умов
контракту, незважаючи на його
звернення та заяви до роботодавця, його
було звільнено 16 січня 2014 року. При
звільненні йому було вручено його
трудову книжку та наказ про звільнення,
винесений ще 15 жовтня 2013 року, що
свідчить про те, що його повідомлення
від 27 грудня 2013 року про порушення
трудового контракту не розглядали, і
умови звільнення на відповідність
контракту не переглядали. Крім того,
при звільненні роботодавець допустив
ще одне порушення трудового
законодавства. Відповідно до наказу
від 09 грудня 2013 року за № 80/к він був
притягнений до дисциплінарної
відповідальності, йому було оголошено
догану на підставі ст. 149 КЗпП України з
внесенням відповідного запису до
трудової книжки. Але з наказом про
догану він не був своєчасно
ознайомлений, дізнався про це лише в
день звільнення - 16 січня 2014 року, і
тільки тоді, коли отримав свою трудову
книжку і побачив в ній запис про догану,
копію наказу від 09 грудня 2013 року за №
80/к йому не надано. Таким чином,
роботодавець, по-перше, порушив норми
КЗпП України, і по-друге, вимоги
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок робітників. Крім того,
йому внаслідок незаконного звільнення
було завдано значної моральної шкоди,
яка полягає в тому, що він безпідставно
був позбавлений права на отримання
заробітку, внаслідок чого змушений
прикладати додаткові зусилля для
організації свого життя та життя його
сім'ї. Також, постійні хвилювання про
те, як матеріально забезпечити себе та
свою сім'ю, тримає його в постійній
нервовій та психологічній напрузі.
Незаконне звільнення призвело до того,
що він постійно думає, як та куди
влаштуватись на роботу, оскільки
звільнення відбулось без будь-яких на
то законних підстав, що спричинило йому
значні моральні страждання. Крім того,
незаконний запис в трудовій книжці про
винесену догану негативно впливає на
вибір потенційних роботодавців щодо
надання йому роботи, викликає недовіру
до нього, підриває його ділову
репутацію як професіонала та
сумлінного робітника. Більш того,
відповідно до розділу 8 трудового
контракту, він не має права протягом
року після припинення дії цього
контракту займати будь-які посади в
будь-якій компанії України, які
конкурують з підприємством,
компаніями, що входять до складу КОНІКА
МІНОЛТА Група. Порушення викладеної
умови кличе за собою великі штрафні
санкції. Таким чином, він обмежений у
виборі галузі та місця роботи, що йде
всупереч його освіті та суттєво
впливає на його фінансовий стан. Тому,
вважає, що внаслідок незаконного
звільнення, йому було завдано значної
моральної шкоди, яку він оцінює в 40 000
гривень.

14 квітня 2014 року позивач подав до
Дніпровського районного суду м. Києва
заяву про часткову відмову від
позовних вимог, відповідно до якої
позивач відмовився від наступної
частини позовних вимог:

- скасувати попередження від 15 жовтня
2013 року про припинення трудового
контракту з 16 січня 2014 року;

- визнати незаконним наказ № 15102013/01 від
15 жовтня 2013 року про його звільнення з
посади директора за п. 8 ст. 36 КЗпП
України та п.п. 10.3., 10.4. Трудового
контракту;

- визнати звільнення незаконним та
поновити його на посаді директора
Дочірнього підприємства «Коніка
Мінолта Україна»;

- стягнути з відповідача на його
користь заробіток за час вимушеного
прогулу з 16 січня 2014 року по день
винесення рішення;

- стягнути з Дочірнього підприємства
«Коніка Мінолта Україна» на його
користь компенсацію за заподіяну
моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 квітня 2014 року
провадження по справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Коніка Мінолта Україна»
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, в частині
позовних вимог про:

- скасування попередження від 15 жовтня
2013 року про припинення трудового
контракту з 16 січня 2014 року;

- визнання незаконним наказу №15102013/01
від 15 жовтня 2013 року про звільнення
ОСОБА_1 з посади директора за п.8 ст. 36
КЗпП Україна та п.п.10.3,10.4 Трудового
контракту;

- визнання звільнення незаконним та
поновлення ОСОБА_1 на посаді Директора
Дочірнього підприємства «Коніка
Мінолта Україна»;

- стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_1 заробітку за час вимушеного
прогулу з 16 січня 2014 року по день
винесення рішення;

- стягнення з Дочірнього підприємства
«Коніка Мінолта Україна» на користь
ОСОБА_1 компенсації за заподіяну
моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень
було закрито.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, з урахуванням заяви про
часткову відмову від позовних вимог,
просила суд визнати незаконним та
скасувати запис в трудовій книжці
позивача про накладення
дисциплінарного стягнення.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, з підстав,
викладених у запереченнях, долучених
до матеріалів справи (а.с. 42-44), пояснили
суду, що заявлені позовні вимоги з боку
позивача не є способом захисту його
прав та інтересів, оскільки запис до
трудової книжки має право вносити
відповідач.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
лютого 2011 року між Дочірнім
підприємством «КОНІКА МІНОЛТА
УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено
трудовий контракт, відповідно до умов
якого на підставі протоколу та рішення
єдиного власника Дочірнього
Підприємства «КОНІКА МІНОЛТА УКРАЇНА»
№ 2-2011 від 24 лютого 2011 року, ОСОБА_1
займає посаду директора Дочірнього
Підприємства «КОНІКА МІНОЛТА УКРАЇНА»
з 01 квітня 2011 року.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 даного
трудового контракту, за цим контрактом
Директор, як член Дирекції
Підприємства, зобов'язується
безпосередньо та особисто здійснювати
поточне управління Підприємством та
забезпечувати його господарську
діяльність, а роботодавець
зобов'язується створювати необхідні
умови для роботи Директора, сплачувати
йому грошову винагороду та надавати
інші матеріальні та соціальні блага.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана; звільнення.

Законодавством, статутами і
положеннями про дисципліну можуть бути
передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення.

Як вбачається з трудової книжки
позивача, останній 01 квітня 2011 року
призначений на посаду директора
Дочірнього Підприємства «Коніка
Мінолта Україна» відповідно до наказу
№ 28/к від 01 квітня 2011 року.

Згідно відомостей трудової книжки,
ОСОБА_1 09 грудня 2013 року у відповідності
до наказу № 80/к від 09 грудня 2013 року
було оголошено дисциплінарне
стягнення - догану на підставі ст. 149
КЗпП України.

Відповідно до п.п. 2.2. Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої Наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України 29.07.93 р. N 58,

до трудової книжки вносяться:

- відомості про працівника: прізвище,
ім'я та по батькові, дата народження;

- відомості про роботу, переведення на
іншу постійну роботу, звільнення;

- відомості про нагородження і
заохочення: про нагородження
державними нагородами України та
відзнаками України, заохочення за
успіх у роботі та інші заохочення
відповідно до чинного законодавства
України;

- відомості про відкриття, на які
видані дипломи, про використані
винаходи і раціоналізаторські
пропозиції та про виплачені у зв'язку
з цим винагороди.

Стягнення до трудової книжки не
заносяться.

Пунктом 2.6. Інструкції передбачено, що у
разі виявлення неправильного або
неточного запису відомостей про
роботу, переведення а також про
нагородження та заохочення тощо,
виправлення виконується власником
або уповноваженим ним органом, де було
зроблено відповідний запис.

Відповідно до п. 2.10 Інструкції, у разі
необхідності, наприклад, зміни запису
відомостей про роботу після
зазначення відповідного порядкового
номеру, дати внесення запису в графі
3 пишеться: "Запис за N таким-то
недійсний". Прийнятий за такою-то
професією (посадою) і у графі 4
повторюються дата і номер наказу
(розпорядження) власника або
уповноваженого ним органу, запис з
якого неправильно внесений до
трудової книжки. У такому ж порядку
визнається недійсним запис про
звільнення і переведення на іншу
постійну роботу у разі незаконного
звільнення або переведення,
установленого органом, який розглядає
трудові спори, і поновлення на
попередній роботі або зміни
формулювання причини звільнення.
Наприклад, пишеться: "Запис за N
таким-то є недійсним, поновлений на
попередній роботі". При зміні
формулювання причини звільнення
пишеться: "Запис за Nтаким-то є
недійсним" звільнений... і
зазначається нове формулювання.

Таким чином, законодавцем не
передбачено занесення відомостей про
дисциплінарні стягнення, які
застосуються до працівника
підприємства, до трудової книжки. В той
же час, відповідачем було здійснено
запис про дисциплінарну
відповідальність та оголошення догани
позивачу до його трудової книжки, що є
порушенням Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
передбачено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Як вбачається з заявлених позовних
вимог, позивач просить суд: визнати
незаконним та скасувати запис в його
трудовій книжці про накладання
дисциплінарного стягнення.

В той же час, суд не може погодитися з
обраним позивачем способом захисту
його прав та інтересів, оскільки суд
може визнати лише дії або
бездіяльність незаконними, а не запис в
трудовій книжці як дію.

Суд, також не може скасувати запис
занесений власником або уповноваженим
ним органом, оскільки за вимог п. 2.6
Інструкції на власника або
уповноваженого ним органу
покладається законодавцем обов`язок
ведення трудових книжок, в тому числі
внесення відомостей про виправлення
попередніх записів, у випадку їх
неправильності або неточності. В той же
час, позивач не просить суд зобов`язати
відповідача внести до трудової книжки
позивача запис про неправильність
запису в трудову книжку.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відмову в
позові ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Коніка Мінолта Україна»
про визнання незаконним та скасування
запису в трудовій книжці.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 147 Кодексу законів про працю
України, Інструкцією про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої Наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України 29.07.93 р. N 58 ,
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Коніка Мінолта Україна»
про визнання незаконним та скасування
запису в трудовій книжці - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: