У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів Гончара
В.П., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах
дітей Конотопської міської ради, про
поділ майна подружжя, усунення
перешкод і визначення порядку
користування квартирою та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа -
публічне акціонерне товариство "Ідея
Банк", про поділ майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 6 листопада 2013
року, рішення апеляційного суду
Сумської області від 9 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, із урахуванням
неодноразово уточнених позовних вимог
просила визнати за нею право на 2/3
частин квартири АДРЕСА_1; усунути
перешкоди в користуванні вказаною
квартирою, шляхом зобов'язання ОСОБА_4
надати їй ключ від вхідних дверей;
вселити її з малолітніми дітьми до
спірної квартири; встановити порядок
користування спірною квартирою та
виділити їй у користуванні кімнати
площею 17 кв. м та 12,2 кв. м, а ОСОБА_4 - 8 кв.
м, інші кімнати залишити у спільному
користуванні; виділити ОСОБА_4
автомобіль «Хюндай Акцент», д.н. НОМЕР_1,
причеп ПВА У5, д.н. НОМЕР_2 та гараж
АДРЕСА_3.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 25
жовтня 2003 року сторони перебували у
шлюбі, від якого мають дітей: сина
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, а також сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб розірвано
рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 21 червня 2013
року.

Під час перебування у шлюбі 4 листопада
2003 року за спільні кошти сторін
придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
право власності на яку оформлено за
відповідачем, а також автомобіль
«Хюндай Акцент», д.н. НОМЕР_1, причеп ПВА
У5, д.н. НОМЕР_2 та гараж АДРЕСА_3.

Після розірвання шлюбу відповідач
чинить їй перешкоди у користуванні
квартирою, внаслідок чого вона змушена
проживати разом із дітьми у своїх
батьків, що є підставою для відступу
від рівності часток подружжя при
поділі майна, а також усунення їй
перешкод у користуванні квартирою та
визначення порядку користування нею.

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом, просив
поділити майно подружжя та виділити
йому у власність квартиру АДРЕСА_1, а
ОСОБА_3 - гараж із погрібом та оглядовою
ямою по АДРЕСА_2.

Позовні вимоги мотивував тим, що спірна
квартира є його єдиним житлом, а ОСОБА_3
має у власності інше житло, поруч з яким
розташовано вказаний гараж.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 6 листопада
2013 року визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4
право власності за кожним по Ѕ частині
квартири АДРЕСА_1 та гаража АДРЕСА_2.
Усунено перешкоди ОСОБА_3 із дітьми
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у користуванні
спірною квартирою, шляхом їх вселення
та зобов'язання ОСОБА_4 надати ключ від
вхідних дверей. Визначено порядок
користування квартирою № АДРЕСА_1, а
саме: виділено ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_5
та ОСОБА_6 у користування кімнати
площею 17 кв.м. та 12,2 кв.м., а ОСОБА_4 -
кімнату площею 8 кв.м.; інші приміщення
квартири залишено у спільному
користуванні сторін. Виділено ОСОБА_4
автомобіль «Хюндай Акцент», д.н. НОМЕР_1,
та причеп ПВА У5, номер шасі НОМЕР_3.
Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію у розмірі 28 642 грн 36
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 9 січня 2014 року рішення суду
першої інстанції змінено у частині
визначення порядку користування
квартирою. Виділено ОСОБА_3 із дітьми у
користування кімнати площею 12,2 кв.м. та
8 кв.м., а ОСОБА_4 - кімнату площею 17 кв.м.
Інші кімнати квартири залишено у
спільному користуванні. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду у
частині поділу автомобіля, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та направити
справу на новий розгляд до
апеляційного суду. У доводах
касаційної скарги ОСОБА_4 також
зазначає, що не був повідомлений про
розгляд справи в апеляційному суді.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
від 4 листопада 1950 року (далі -
Конвенція) визначено, що кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

У п. 22 рішення у справі «Сокуренко і
Стригун проти України» від 20 липня 2006
року Європейський Суд зазначив, що
стаття 6 Конвенції не зобов'язує держав
- учасників Конвенції створювати
апеляційні чи касаційні суди. Однак
там, де такі суди існують, необхідно
дотримуватись гарантій, визначених у
статті 6.

У справі «Стрижак проти України»
Європейський суд з прав людини
констатував наявність у заявника права
надавати свої аргументи під час
публічного слухання справи,
недотримання якого було кваліфіковано
як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції
з огляду на відмову повідомити
заявника про дату та час слухання у цій
справі.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними. Неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Згідно із ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 74 ЦПК України
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик. Судові повістки
про виклик у суд надсилаються особам,
які беруть участь у справі. Судова
повістка про виклик повинна бути
вручена з таким розрахунком, щоб особи,
які викликаються, мали достатньо часу
для явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді справи, але не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання. Судова повістка разом із
розпискою, а у випадках, встановлених
цим Кодексом, разом з копіями
відповідних документів надсилається
поштою рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною чи іншою
особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України
судові повістки, адресовані фізичним
особам, вручаються їм під розписку.
Розписка про одержання судової
повістки з поміткою про дату вручення в
той самий день особами, які її вручали,
повертається до суду.

У матеріалах справи відсутня розписка
про одержання ОСОБА_4 судової повістки
апеляційного суду про виклик на судове
засідання на 9 січня 2014 року.

Таким чином, апеляційним судом було
порушено право ОСОБА_4 на участь у
судовому засіданні, що позбавило його
можливості під час розгляду справи
надати пояснення, висловити
заперечення та звернути увагу суду на
ті обставини, які могли бути важливими
для її правильного вирішення.

З огляду на викладене, всупереч статті 6
Конвенції апеляційним судом не було
забезпечено справедливої судової
процедури.

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи, то
ухвалу апеляційного суду необхідно
скасувати з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 9 січня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.С. Олійник

Судді:

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко