Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року

м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при
секретарі Чорненькій К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Львівської
міської ради, за участю третіх осіб
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним
та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

позивачі звернулись до суду з
позовом, уточивши який просять визнати
недійсним та скасувати рішення
Узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів Львівської міської
ради від 09.11.2012 року в частині
погодження громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_6
межі між земельними ділянками по
фактичному користуванню, відповідно до
акту обстеження та показу меж
земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 05.10.2012
року, по лінії (Г-А), виготовленого ЛКП
«ЦЗК та З».

В обґрунтування заявленого
позову покликаються на те, що ОСОБА_1 є
власником, а ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
мешканцями квартири №1 у
одноповерховому двохквартирному
житловому будинку АДРЕСА_1 у м.Львові.
Будинок знятий з балансу Львівської
міської ради. На підставі рішення
виконкому Львівської міської ради №1157
від 20.08.1953 року, за будинком закріплена
земельна ділянка площею 522 кв.м.
Навпроти входу та вікон будинку
розташована земельна ділянка площею 150
кв.м., яка знаходиться у власності
Львівської міської ради. Довідались, що
мешканці сусіднього будинку - АДРЕСА_2 у
м.Львові мають намір звернутись до
Львівської міської ради з проханням
надати в оренду вказану земельну
ділянку площею 150 кв.м., яка власне
розташована навпроти будинку АДРЕСА_1 у
м.Львові. Тому, 17.08.2012 року, з метою
набуття у власність вказаної прилеглої
земельної ділянки площею 150 кв.м. для
обслуговування житлового будинку, всі
мешканці будинку АДРЕСА_1 у м.Львові
звернулись до Львівської міської ради
з відповідною заявою. Цього ж дня,
окремою заявою ОСОБА_1 звернулась до
Львівської міської ради з проханням не
укладати договору оренди на спірну
земельну ділянку. 04.09.2012 року, у
відповідь листом Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин рекомендував, для досягнення
бажаного результату, зібрати ряд
документів. До того ж повідомили, що
прохання щодо не укладення договору
оренди будуть враховані. 22.10.2012 року,
вдруге подали Львівській міській раді
заяву про надання у власність спірної
земельної ділянки, оскільки процес
зібрання необхідних документів зайняв
тривалий час. Надалі, у жовтні 2012 року
мешканці сусіднього будинку АДРЕСА_2 у
м.Львові звернулись до них з
пропозицією засвідчити особистими
підписами акт узгодження меж між
земельною ділянкою, яка закріплена за
будинком №5 (на сьогодні - №5а) та
земельною ділянкою, площею 150 кв.м.
Оскільки від підпису відмовились, тому
мешканці будинку АДРЕСА_2 у м.Львові,
ОСОБА_6 та ОСОБА_6. 18.10.2012 року звернулись
до узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів Львівської
міської ради щодо погодження межі між
вказаними земельними ділянками.
Ствердили, що у 2000 році мешканці
сусіднього будинку АДРЕСА_2 у м.Львові
вже використали своє право,
передбачене ст.121 ч.1 ЗК України,
приватизувавши земельну ділянку,
площею 1000 кв.м. Натомість, вони,
мешканці будинку АДРЕСА_1 у м.Львові
таким правом ще не скористались,
зібрали весь пакет документів,
необхідний для подачі у Львівську
міську раду для вирішення питання
надання у власність спірної земельної
ділянки, проте узгоджувальна комісія
для вирішення спорів Львівської
міської ради подані документи та
наведені твердження проігнорувала.
Просять позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали, давши
пояснення аналогічні доводам
викладеним у позові. Просять позов
задовольнити.

Представник відповідача у
судовому засіданні позов заперечив та
пояснив, що позивачі є мешканцями
квартири №1 у одноповерховому
двохквартирному житловому будинку
АДРЕСА_1 у м.Львові. ОСОБА_1 є власником
даної квартири. Треті особи ОСОБА_6 та
ОСОБА_6 є мешканцями сусіднього будинку
АДРЕСА_2 у м.Львові. Земельна ділянка
площею 150 кв.м. є прилеглою до будинку
АДРЕСА_1 у м.Львові. 09.11.2012 року, за
результатами розгляду на засіданні
Узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів звернення ОСОБА_6,
ОСОБА_6. від 18.10.2012 року та ОСОБА_1 від
29.10.2012 року щодо погодження межі між
земельними ділянками на АДРЕСА_2 у
м.Львові та АДРЕСА_3 у м.Львові,
винесено рішення яким ухвалено
погодити межу між земельними ділянками
по фактичному користуванню, відповідно
до акту обстеження та показу меж
земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 05.10.2012
року (по лінії Г-А), виготовленого ЛКП
«ЦЗК та З». Дане рішення має
рекомендаційний рахакрер і є
результатом роботи засідання комісії,
тому не може бути предметом оскарження
у адміністративному суді. Просить у
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю вимог.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_6 та представник третьої особи
позов заперечили та пояснили що ОСОБА_6
та ОСОБА_6 є мешканцями будинку АДРЕСА_2
у м.Львові. Позивачі мешкають у
сусідньому будинку АДРЕСА_2 у м.Львові.
Земельною (присадибною) ділянкою
площею 357,40 кв.м. користуються з 1953 року.
07.12.1999 року між Львівською міською
радою депутатів трудящих та ОСОБА_6,
ОСОБА_6 був укладений договір
тимчасового користування землею, в
тому числі на умовах оренди на строк 3
роки, з правом продовження. Оскільки
вважають, що мають переважне право на
поновлення цього договору, звернулись
до Львівської міської ради. Ухвалою
Львівської міської ради «Про передачу
громадянам в приватну власність,
спільну сумісну власність та оренду
земельних ділянок» №286 від 27.02.2003 року
продовжено дію договору оренди
земельної ділянки площею 394 кв.м. ще на
три роки, тобто до 2006 року. На їх думку,
оскільки умови договору не змінились і
жодна із сторін їх не вимагала, тому
договір оренди земельної ділянки
продовжений до 2013 року (щоразу на три
роки). Твердять, що Ухвалою Львівської
міської ради «Про затвердження
громадянам технічних документацій із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельні
ділянки, і передачу громадянам у
власність, спільну сумісну власність
та оренду земельних ділянок» №2059 від
27.12.2012 року, їм передано в оренду
земельну ділянку площею 0,0219 га, якою й
фактично користувались. Вважають, що в
даному випадку був укладений новий
договір оренди земельної ділянки,
відтак у задоволенні позову просять
відмовити за безпідставністю вимог.

Заслухавши доводи сторін,
дослідивши інші матеріали справи,
оцінивши докази у їх сукупності, суд
приходить до переконання, що позов
належить задовольнити, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЗК України,
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю.

Частиною 2 ст.152 ЗК України, передбачено,
що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

У судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 є власником, а ОСОБА_7, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 - мешканцями квартири №1 у
одноповерховому двохквартирному
житловому будинку АДРЕСА_1 у м.Львові.
На підставі рішення виконкому
Львівської міської ради №1157 від 20.08.1953
року, за будинком закріплена земельна
ділянка площею 522,5 кв.м. (а.с. 9).

В будинку АДРЕСА_2 у м.Львові проживають
треті особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Рішенням
виконкому Львівської міської Ради
депутатів трудящих №1157 від 20.08.1953 року,
за даним будинком залишено в
користуванні земельну ділянку в
розмірі 1028,70 кв.м. Самовільно захоплену
земельну ділянку площею 357,40 кв.м. з
присадибної ділянки вилучено та
зараховано до міського земельного
фонду. (а.с. 19).

Відповідно до абрису обстеження межі
земельної ділянки, який є додатком до
акту встановлення і показ меж
земельної ділянки у м.Львові, на
АДРЕСА_3, виготовленого 24.05.2012 року,
судом встановлено, що спірна земельна
ділянка межує між будинками АДРЕСА_1 у
м.Львові. Зокрема, спірна земельна
ділянка є дотичною до будинку №5а, в
якому мешкають позивачі. (а.с. 74,
зворот).

Не погоджуючись з Рішенням виконкому
Львівської мміської Ради депутатів
трудящих №1157 від 20.08.1953 року в частині
вилучення до міського земельного фонду
само захопленої частини ділянки площею
357,40 кв.м. з присадибної ділянки на
АДРЕСА_3 у м.Львові, подав скаргу.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської Ради депутатів
трудящих №1592 від 26.10.1953 року намічений
відрізок площею 357, 4 кв.м., як лишок
зверх встановленої норми (1028,7 кв.м.)
залишено в тимчасове користування
ОСОБА_8 до часу реконструкції кварталу
в цьому місці. (а.с. 41).

07.12.1999 року між Львівською міською
радою народних депутатів та ОСОБА_6,
ОСОБА_6 укладено договір на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) №30004013,
відповідно до умов якого, на підставі
ухвали п'ятої сесії третього скликання
№224 від 29.04.1999 року (наказ №77 від 07.04.1999
року) Льваівська міська рада надає, а
ОСОБА_6 та ОСОБА_6 приймає в тимчасове
користування земельну площею 394 кв.м.,
що на АДРЕСА_2, терміном на три роки, з
правом його поновлення. (а.с. 42).

Ухвалою Львівської міської ради «Про
затвердження громадянам технічних
документацій із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки, і передачу
громадянам у власність спільну сумісну
власність та оренду земельних ділянок»
№2059 від 27.12.2012 року, судом встановлено,
що ОСОБА_6 та ОСОБА_9. передано в оренду
земельну ділянку, що розташована за
адресою: м.Львів, АДРЕСА_2.(а.с. 117-121).

З метою набуття у власність земельної
ділянки площею 480 кв.м., яка розташована
на АДРЕСА_3 у м.Львові, безоплатно,
позивачі, 17.08.2012 року звернулись до
Львівської міської ради з відповідною
заявою. Заяву мотивували необхідністю
будівництва та обслуговування
житлового будинку, в якому мешкають.
(а.с. 11).

В цей же день, 17.08.2012 року, позивачі
звернулись до Львівської міської ради
з окремою заявою, в якій просили не
укладати із мешканцями будинку АДРЕСА_2
у м.Львові договору оренди на земельну
ділянку площею 150 кв.м., яка знаходиться
в межах земельної ділянки будинку
АДРЕСА_1 у м.Львові. (а.с. 14).

У відповідь на заяви позивачів від
17.08.2012 року Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин листом від 04.09.2012 року
роз'яснили порядок вирішення
порушеного ними питання та надали
вичерпний перелік документів, який
необхідно подати Управлінню для
набуття у власність бажаної земельної
ділянки. (а.с. 12-13).

Також листом від 04.09.2012 року Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин повідомили
позивача - власника квартири АДРЕСА_3 у
м.Львові - ОСОБА_1 про те, що її прохання
щодо не укладення договору оренди
земельної ділянки, що на АДРЕСА_3 у
м.Львові із мешканцями будинку АДРЕСА_2
у м.Львові буде враховано. (а.с. 15).

22.10.2012 року ОСОБА_1 звернулась до
Львівської міської ради з черговою
заявою, в якій вдруге просила не
укладати з мешканцями будинку АДРЕСА_2
у м.Львові договір оренди земельної
ділянки, площею 150 кв.м., яка прилегла
саме до її будинку. (а.с. 17-18).

Листом від 01.11.2012 року Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин повідомив ОСОБА_1
про те, що заяви ОСОБА_6 стосовно
оформлення землекористування не
надходило. Проте, у випадку поступлення
такої заяви на адресу Управління, з
врахуванням вимог чинного
законодавства, зобов'язані прийняти
таку заяву до розгляду. (а.с. 20).

З наданої позивачами копії витягу з
протоколу засідання узгоджувальної
комісії для вирішення земельних спорів
від 09.11.2012 року №53, судом встановлено,
що комісією ухвалено рекомендувати
погодити межу між земельними ділянками
по фактичному користуванню, відповідно
до акту обстеження та показу меж
земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 05.10.2012
року (по лінії Г-А), виготовленого ЛКП
«ЦЗК та З». (а.с. 136).

Суд, перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення засідання
узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів від 09.11.2012 року №53 в
частині погодження ОСОБА_6 та ОСОБА_6
межі між земельними ділянками по
фактичному користуванню на АДРЕСА_2 у
м.Львові вимогам чинного
законодавства, виходячи з встановлених
судом обставин приходить до висновку,
що в цій частині оскаржуване рішення
прийняте за відсутності на те законних
підстав, таке, що порушує законне право
позивачів на користування земельною
ділянкою для обслуговування жилого
будинку, тому є протиправним і підлягає
скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що відповідно до
положення про узгоджувальну комісію
для вирішення земельних спорів,
основною формою їх діяльності є
засідання; основним документом, який
створює комісія, є протокол. За
результатами розгляду спорів щодо меж
земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян,
додержання громадянами правил
добросусідства узгоджувальна комісія
готує своє рішення, яке оформляється
відповідно до протоколу і яке
підписують голова та секретар
узгоджувальної комісії. Рішення
узгоджувальної комісії є підставою для
прийняття ухвали міської ради. (а.с. 67-69).

Відтак, доводи представника
відповідача в тому, що рішення
узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів не впливає на
взаємовідносини сторін, не
заслуговують на увагу суду, оскільки
рішення є підставою для прийняття
ухвали міської ради .

Доводи третіх осіб про те, що
оскільки умови договору на право
тимчасового користування землею,
укладеного 07.12.1999 року між Львівською
міською радою народних депутатів та
ОСОБА_6, ОСОБА_10 не змінились і жодна із
сторін їх не вимагала, тому договір
оренди земельної ділянки продовжений
до 2013 року (щоразу на три роки), не
заслуговують на увагу суду, зважаючи на
те, що згідно розділу 3.2. п. а) даного
договору, землекористувач має право
поновити дію договору на користування
земельною ділянкою після закінчення
його терміну. (а.с.42, зворот).

У підтвердження своїх доводів ні
третя особа ОСОБА_6, ні представник
третьої особи не надав суду жодного
доказу, який би свідчив, що після
закінчення терміну дії договору на
право тимчасового користування землею
звертались до Львівської міської ради
з заявою про його поновлення.

З наданих позивачами у
підтвердження своїх доводів копій
витягів з державного реєстру земель
про одержання у власність земельної
ділянки у межах норм безоплатної
приватизації, сформованих 02.11.2012 року,
08.11.2012 року, 13.11.2012 року відділом
Держземагенства у м.Львові та області,
судом встановлено, що позивачі ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, своїм правом на
реєстрацію земельної ділянки не
скористались. (а.с. 75-78).

Натомість, як достовірно
встановлено у судовому засіданні
попередній власник будинку АДРЕСА_2 у
м.Львові, ОСОБА_8, вже використав
встановлену п. «в» ч.1 ст. 121 Земельного
кодексу України норму безоплатної
передачі земельної ділянки у
власність, шляхом приватизації
земельної ділянки площею 1028,70 кв.м.

Представник відповідача,
заперечуючи позов, у відповідності до
вимог ст. 60 ЦПК України не надав жодного
доказу, який би дозволив суду прийти до
однозначного висновку про
правомірність прийнятого 09.11.2012 року
рішення узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів яким надано
перевагу ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у розподілі
межі спірної земельної ділянки,
порушивши право рівності захисту права
на землю.

Зважаючи на досліджені та встановлені
у судовому засіданні обставини справи,
доводи позивачів знайшли своє
ствердження у судовому засіданні та в
повній мірі відповідають матеріалам
справи, відтак позов належить
задовольнити у повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218
ЦПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.
12, 40, 93, 103, 116, 118, 121, 124, 152, 158, 161 ЗК України,
суд ,-

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати рішення
№ 53 Узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів Львівської
міської ради від 09.11.2012 року в частині
погодження ОСОБА_5, ОСОБА_6 межі між
земельними ділянками по фактичному
користуванню відповідно до акту
обстеження та показу меж земельної
ділянки на АДРЕСА_2 від 05.10.2012 року по
лінії (Г-А), виготовленого Львівським
комунальним підприємством «ЦЗК та З».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
О.Р.Юрків.