Дата документу Справа №
Апеляційний суд
Провадження №22ц/778/3056/14
Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 24 лютого 2014 року по
справі за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

У позові зазначалось, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 02.10.2007
року відповідачка отримала кредит у
розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідачка не виконала свої
зобов'язання за договором належним
чином, внаслідок чого станом на 30.09.2013
року виникла заборгованість у сумі
26245,24 грн., яка складається з наступного:
6799,54 грн. - заборгованість за кредитом,
13605,83 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 4352 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 250 грн. - штраф
(фіксована частина), 1237,87 грн. - штраф
(процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідачки заборгованість у розмірі
26245,24 грн. за кредитним договором №б/н
від 02.10.2007 року та судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24
лютого 2014 року у задоволенні позову ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення представника апелянта,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

В судові засідання апеляційного
суду 25.08.2014 року та 24.09.2014 року
відповідачка ОСОБА_4 не з'явилася,
судові повістки повернулися до суду з
відміткою, що відповідачка за цією
адресою не проживає. Відповідно до ст.
ст. 76, 77 ЦПК України відповідачка
вважається належним чином повідомлена
про час і місце розгляду справи, тому
справа розглянута за її відсутності.

Із матеріалів справи вбачається, що
02.10.2007 року між сторонами укладено
договір №б/н, за яким відповідачка
отримала кредит у розмірі 7000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Згідно з умовами укладеного договору,
договір складається із заяви
позичальника та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку кошти (щомісячний платіж) для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно умов
договору.

За п.9.12 вказаних Умов та правил договір
діє 12 місяців з моменту його підписання
та автоматично пролонгується на такий
же термін за відсутності інформації
однієї із сторін про припинення (а.с.
6-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (частина 1
статті 626 ЦК України).

Згідно з нормою статті 528 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У порушення умов Кредитного договору
відповідачка не виконала свої
зобов'язання за договором належним
чином, внаслідок чого станом на 30.09.2013
року виникла заборгованість у сумі
26245,24 грн., яка складається з наступного:
6799,54 грн. - заборгованість за кредитом,
13605,83 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 4352 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 250 грн. - штраф
(фіксована частина), 1237,87 грн. - штраф
(процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
послався на те, що останній платіж
відповідачкою здійснений 25.04.2008 року, а
з позовом банк звернувся 22.10.2013 року,
тому позивач пропустив строк позовної
давності звернення до суду.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки такий
висновок суду не відповідає обставинам
справи та закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Цивільний кодекс не передбачає
заборони пред'явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням позовної
давності.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Як роз'яснено у п. 31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 "Про
практику розгляду судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
при застосуванні положення пункту 7
частини одинадцятої статті 11 Закону
України "Про захист прав споживачів",
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув,
суди мають виходити з того, що у
системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Отже, для застосування позовної
давності необхідна заява відповідачки,
якої у справі немає.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що на підставі п. 3 та п. 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення повністю вимог позивача -
стягнення з відповідачки на користь
позивача зазначеної заборгованості за
кредитним договором від 02.10.2007 року
станом на 30.09.2013 року заборгованість у
сумі 26245,24 грн., а також судового збору у
розмірі 262,45 грн. згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24
лютого 2014 року по цій справі скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитом у розмірі
26245,24 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
6799,54 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом у розмірі
13605,83 грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом у розмірі - 4352
грн., 250 грн. - штраф (фіксована частина),
1237,87 грн. - штраф (процентна складова) та
судовий збір у розмірі 262,45 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: