Справа № 186/676/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» про захист прав споживачів, розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, визнання наслідків розірвання договору та витребування безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

17 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ОСОБА_2 просто» про захист прав споживачів, розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, визнання наслідків розірвання договору та витребування безпідставно отриманих грошових коштів.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 січня 2014 року між ним, як позичальником, та "АвтоТак" в особі ТОВ «Авто Просто" ( надалі за текстом відповідач ) був укладений ОСОБА_3 № 705758, який за своєю суттю є кредитним договором.

Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої "АвтоТак" для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. Цей договір він уклав з метою отримання автомобілю марки «ZAZ Vida», вартістю 88 800 гривень.

Відповідно до ст. 2 цього договору відповідач зобовязався забезпечити придбання автомобілю згідно з умовами Договору.

Відповідно до ст. 4 договору позивач був зобовязаний:

- сплатити винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи "АвтоТак" та формуванням групи протягом 10 днів після повідомлення товариством номера групи, до якої він належить та дати створення групи,

- сплатити винагороду адміністратору за послуги, пов'язані з передачею йому автомобіля після надання права на отримання автомобіля,

- щомісячно не пізніше 15-го числа кожного місяця сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою,

Таким чином, відповідач зобов'язав його сплатити на його користь, посилаючись на ст. 4 договору, грошові кошти у сумі 3 196,80 гривень у повному обсязі, хоча до цієї суми входить винагорода адміністратора за послуги, пов'язаної з передачею йому автомобіля тільки після надання права на отримання автомобіля. Тобто, ані автомобіля, ані права на його отримання він ще не мав, а грошові кошти вже сплатив. Тобто, зі свого боку, він зобов'язання, передбачені ст. 4 договору, виконав у повному обсязі, сплативши у день укладення договору, а саме 18 січня 2014 року, на користь відповідача грошові кошти у сумі 3 196,80 гривень.

При цьому, так названа винагорода у вказаній сумі включає в себе наступне:

- винагорода за послуги, пов'язані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи у % + ПДВ,

- періодичний платіж у %,

- щомісячна винагорода у % + ПДВ,

- винагорода за послуги, пов'язані з передачею автомобіля учаснику у % + ПДВ.

13 лютого 2014 року, відповідно до повідомлення відповідача була сформована група. Статті договору за своїм змістом мають суттєві протиріччя.

Так, відповідно до ст. 4 розділу 1 договору, він був зобов'язаний сплатити винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи, протягом 10 днів після повідомлення товариством, номера групи, до якої він належить та дати створення групи.

У відповідності ж до п. 1.6 ст. 1 розділу 2 договору, він був зобов'язаний сплатити винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи, протягом 10 календарних днів після повідомлення товариством номера групи, до якої належить та дати створення групи.

Тобто, відповідач таким чином, поставив його у положення, відповідно до якого можна було б йому пред'явити претензії і звинуватити у невиконанні умов договору, якщо б він порушив зобов'язання зі сплати цієї послуги, якби сплачував грошові кошти хоч після спливу 10 робочих днів, хоч після спливу 10 календарних днів. Та він виконав умови ст. 4 розділу 1 та п. 1.6 ст. 1 розділу 2 договору заздалегідь, тобто 18 січня 2014 року, у день укладення договору.

Після сплати на користь відповідача суми в розмірі 3 196,80 гривень, квитанцію про сплату цієї суми віддав відповідачеві.

При цьому, відповідач сказав, що для того, щоб якнайшвидше отримав автомобіль, то треба сплатити 10% від ціни автомобілю і зазначив, що треба сплатити авансовий внесок у розмірі 15 000 гривень .

Від Відповідача надійшла платіжна квитанція для сплати щомісячного внеску у сумі 1 501,06 гривень, але він її не сплачував, оскільки відповідач запевнив, що якщо він бажає негайно отримати автомобіль, то необхідно сплатити авансовий внесок. Тому, 19 лютого 2014 року він на користь відповідача сплатив авансовий внесок у розмірі 15 000 гривень.

У ст. 4 договору зазначено, що він зобов'язаний щомісячно не пізніше 15-го числа кожного місяця сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою. З моменту укладення договору ним на користь відповідача було сплачено 20 020,35 гривень наступним чином:

18 січня 2014 року - 3196,80 гривень,

19 лютого 2014 року - 15000 гривень,

19 березня 2014 року - 1823,55 гривень.

Таким чином, ним загалом, враховуючи первинний внесок, до теперішнього дня на користь відповідача було сплачено грошові кошти в розмірі 20 020,35 гривень.

Він жодного разу не порушив ст. 4 договору, сумлінно сплачував періодичні платежі на користь відповідача.

Тим не менш, автомобіль він так і не отримав.

19 березня 2014 року він отримав письмове повідомлення, згідно якого відповідач повідомив його про те, що ціна автомобілю, на придбання якого між ними була укладена угода, значно підвищилася. При цьому, відповідач посилався на те, що про це йому повідомив постачальник, але відповідач не вказав, коли саме про це повідомив постачальник.

І виходить, що якщо він, відповідно до розрахунків, повинен був щомісячно сплачувати грошову суму у розмірі 1 501,06 гривень, то тепер ця сума дорівнює 1 823,55 гривень.

Тобто сума щомісячного платежу збільшилася на 322,49 гривень - більше ніж на 20 відсотків. За період дії договору (7 років) згідно з новими умовами, він повинен переплатити 322,49 * 82 місяця = 26 444,18 гривень. Він не розраховував на таку додаткову суму під час укладання даного договору.

Таким чином, значне підвищення ціни автомобілю є для нього істотною зміною обставин. Обставини змінилися настільки, що якби він міг передбачити, що ціна автомобілю підвищиться більше ніж на 20%, то не укладав би такий договір взагалі.

Просить суд прийняти рішення про розірвання договору № 705708 від 18 січня 2014 року, укладеного між з відповідачем у зв'язку із істотною зміною обставин, визначити наслідки розірвання договору № 705708 від 18 січня 2014 року шляхом стягнення з відповідача щомісячного внеску у сумі 1 823,55 гривень та авансовий внесок в сумі 15 000 гривень, стягти з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 3 196,80 гривень.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду пояснення та заперечення проти позову, в яких зазначив, що 18 січня 2014 року між сторонами було укладено ОСОБА_3 №705758. Ст.1 якого передбачено: "Предметом Договору є надання Учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання Автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак".

Даний ОСОБА_3 укладений в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створило ТОВ АВТО ПРОСТО. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

При виконанні Договору з учасниками, укладеними в рамках системи АвтоТак, ТОВ АВТО ПРОСТО надає учасникам фінансові послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні розподілу товару (автомобілів) в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені Договором. Укладений між ТОВ АВТО ПРОСТО та позивачем ОСОБА_3 складається з основного тексту Договору, Додатку №1 та Додатку №2. Додатки підписані сторонами і є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 19.2 ст.19 Договору: Підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього.

Також зазначив, що ОСОБА_3 №705758 містить опис послуг, що надаються ТОВ АВТО ПРОСТО. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору.

Таким чином, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підпис позивача в Договорі №705758 стоїть поряд із текстом наступного змісту: "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_2, проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів ОСОБА_3 та Додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов'язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе. "

Даний факт є свідченням обізнаності позивача, як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обовязків за договором.

Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обовязків за договором виступає п. 12.1.5 ст. 12 Договору, відповідно до якого: Якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, ОСОБА_3 вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобовязань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за Договором про адміністрування.

Тобто, підписавши ОСОБА_3 Учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити ОСОБА_2 шляхом подання заяви до центрального офісу.

Неподання своєї заяви про розірвання Договору згідно п.12.1.5 ст. 12 Договору та підпис позивача на Договорі та Додатку до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору №705758 справедливими по відношенню до себе.

02 червня 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон № 3462-IV від 02 червня 2011 року, яким до Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг були внесені зміни до ч. 1 ст. 4 та вказану статтю було доповнено пунктом 111 ,відповідно до якого, фінансовими послугами вважається, зокрема, і послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Таким чином, послуги, що надаються відповідачем позивачу унормовані в Законі України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

19 січня 2012 року TOB «АВТО ПРОСТО» було зареєстровано, як фінансову установу та видано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.

12 листопада 2012 року набуло чинності Розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1676 від 09 жовтня 2012 року Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На виконання вимог Закону про необхідність отримання ліцензії на надання фінансових послуг, 15 січня 2013 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах №198421 від 15 січня 2013 року. Тобто, Державою в особі спеціального уповноваженого органу, надано офіційний дозвіл на здійснення такого виду діяльності та надання таких послуг.

ОСОБА_3 №705758 укладено у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів. Типовий договір, який укладений з позивачем було перевірено на його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує Законність такого Договору, його повну відповідність Законодавству України та відсутність порушень умовами договору прав споживачів.

Посилання позивача на ст. 652 ЦК України, як на підставу розірвання Договору є необґрунтованим, оскільки:

По-перше,підписавши ОСОБА_3 №705758 сторони погодили, зокрема, п.2.1 та п.2.2 ст.2, відповідно до яких: «Поточна ціна Автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру складових періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_2 Постачальником.

У разі зміни поточної ціни Автомобіля ОСОБА_2 може змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну поточної ціни товару ОСОБА_2 письмово повідомляє учасників групи протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну (дачі - дата зміни поточної ціни товару)».

Таким чином, Позивачу на момент підписання Договору було відомо про можливість зміни ціни автомобіля та вплив такої зміни на розмір періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором.

Крім того, відповідно до п. 6.2 Ліцензійних умов: «Ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником;».

Отже, умови Договору, в частині можливості зміни ціни автомобіля не суперечать нормам чинного законодавства.

По-друге, за змістом ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до постанови №5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин « 15. При вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини, суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин».

Жодної обставини, яка має існувати для застосування ст. 652 ЦК України в позовній заяві не викладено. Тим більше, вказані обставини мають існувати одночасно.

Підсумовуючи все викладене, Відповідач вважає, що вимоги Позивача не грунтуються на чинному законодавстві та укладеному договорі.

Щодо розірвання Договору, то порядок розірвання Договору передбачений ст. 12 Договору, відповідно до п. 12.1 якої: «Учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати ОСОБА_3 за власним бажанням, про що має повідомити ОСОБА_2 у письмовій формі. В строк, встановлений чинним законодавством, ОСОБА_2 розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за Договором, з урахуванням положень, викладених в цій Статті».

Позивач стверджує про те, що 20 березня 2014 року ним на адресу відповідача було направлено лист про розірвання Договору №705758. Однак, станом на 06 травня 2014 року, вказаний лист на адресу ТОВ «АВТО ПРОСТО» не надходив, а тому, в даному випадку, відсутні правові підстави для розірвання Договору без ініціативи позивача.

Щодо винагороди за послуги , повязані з включенням договору до системи "Авто Так" та формування групи то у позові зазначено: «Крім того, я вважаю дії Відповідача незаконними у тій частині, що він зобовязав мене сплатити на його користь одноразовий платіж у сумі 3196,80 гривень саме на день укладання Договору, тому що цей платіж я повинен був сплатити тільки після повідомлення Відповідачем номера групи та дати створення групи, тобто після 13 лютого 2014 року. Тобто, грошові кошти у сумі 3196,80 гривень Відповідач отримав від мене без достатньої правової підстави». З цього приводу надає наступні пояснення. Відповідно до ВИЗНАЧЕННЯ ТЕРМІНІВ Договору №705758: «Винагорода за послуги, повязані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи: вказана винагорода сплачується після того, як Учаснику буде повідомлено про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування. Розмір цієї винагороди складає зазначений у Додатку №1 до Договору про адміністрування відсоток від Поточної ціни автомобіля, дійсної на дату підписання Договору». Підписавши Додаток №1 до Договору №705758, сторони погодили, що розмір Винагороди за послуги, повязані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи становить 3% від поточної ціни автомобіля + ПДВ. (88800 грн. х 3%) + 20% = 3196,80 грн.)

20 січня 2014 року, зазначені кошти в розмірі 3196,80 грн. були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «АТ Сервіс» (згідно квитанції), та які, в подальшому (після повідомлення Позивачу про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування), надійшли на рахунок відповідача.

Отже, відповідно до ст. 10 та ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог повністю та розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2014 року між сторонами була укладена угода №705758, предметом якої є надання учаснику - позивачу послуг системи «Авто Так», спрямованих на придбання автомобіля вартістю 88 800 гривень

ОСОБА_1 виконувалися умови вказаної угоди у повному обсязі, зокрема, в день складання договору сплатив на користь відповідача грошові кошти в сумі 3 196,80 гривень, що підтверджується копією квитанції.

19 лютого 2014 року ним сплачено 15 000,00 гривень авансового внеску.

Ст.1 Договору №705758, укладеного між сторонами, передбачено: "Предметом Договору є надання Учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання Автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак".

Даний ОСОБА_3 укладений в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створило ТОВ АВТО ПРОСТО. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

При виконанні Договору з учасниками, укладеними в рамках системи АвтоТак, ТОВ АВТО ПРОСТО надає учасникам фінансові послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні розподілу товару (автомобілів) в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені Договором.

Укладений між сторонами договір складається з основного тексту Договору, Додатку №1 та Додатку №2. Додатки підписані сторонами і є невід'ємною частиною Договору.

п. 19.2 ст.19 Договору підтверджується, що підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього. Тобто, підписавши зазначений договір, позивач погодився зі всіма його умовами.

ОСОБА_3 №705758 містить опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору.

Таким чином, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Підпис позивача в Договорі №705758 стоїть поряд із текстом наступного змісту: "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_2, проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів ОСОБА_3 та Додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов'язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе. "

Даний факт є свідченням обізнаності позивача, як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обовязків за договором.

Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обовязків за договором виступає п. 12.1.5 ст. 12 Договору, відповідно до якого: Якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, ОСОБА_3 вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобовязань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за Договором про адміністрування.

Тобто, підписавши ОСОБА_3 Учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити ОСОБА_2 шляхом подання заяви до центрального офісу.

Неподання своєї заяви про розірвання Договору згідно п.12.1.5 ст. 12 Договору та підпис позивача на Договорі та Додатку до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору №705758 справедливими по відношенню до себе.

Протягом 14 днів позивач не подавав заяву відповідачу про відмову від участі в системі "Авто Так", тобто позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору №705758 справедливими по відношенню до себе.

ОСОБА_3 №705758 укладено сторонами у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів. Типовий договір, який укладений з позивачем було перевірено на його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує Законність такого Договору, його повну відповідність Законодавству України та відсутність порушень умовами договору прав споживачів.

Посилання позивача на ст. 652 ЦК України, як на підставу розірвання Договору є необґрунтованим, оскільки:

п.2.1 та п.2.2 ст.2 Договору №705758, підтверджується, що сторони погодили те, що поточна ціна Автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру складових періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_2 Постачальником.

У разі зміни поточної ціни Автомобіля ОСОБА_2 може змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну поточної ціни товару ОСОБА_2 письмово повідомляє учасників групи протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну (дачі - дата зміни поточної ціни товару)».

Таким чином, Позивачу на момент підписання Договору було відомо про можливість зміни ціни автомобіля та вплив такої зміни на розмір періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, про зміну ціни товару відповідач повідомив позивача у строк, передбачений договором, що підтверджується копією повідомлення ТОВ "АвтоПросто".

Крім того, відповідно до п. 6.2 Ліцензійних умов: «Ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником;».

Отже, умови Договору, в частині можливості зміни ціни автомобіля не суперечать нормам чинного законодавства.

Ст. 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

5) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

6) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

7) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

8) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин « 15. При вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини, суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин».

Жодної обставини, яка має існувати для застосування ст. 652 ЦК України в позовній заяві позивачем не викладено. Тим більше, вказані обставини мають існувати одночасно.

Крім того, порядок розірвання Договору, закріплений у ст. 12 Договору, відповідно до п. 12.1 якого учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати ОСОБА_3 за власним бажанням, про що має повідомити "АвтоПросто" у письмовій формі. В строк, встановлений чинним законодавством, "АвтоПросто" розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за Договором, з урахуванням положень, викладених в цій статті».

В матеріалах справи міститься заява позивача адресована відповідачеві з проханням розірвати договір №705758 від 18 січня 2014 року та повернути сплачені ним грошові кошти в сумі 20020,35 гривень, датована 20 березня 2014 року, але ніяких доказів того, що дана заява направлялася на адресу відповідача, позивачем суду не надано, тому, відсутні правові підстави для розірвання договору без ініціативи позивача.

Відповідно до розділу " Визначення термінів" Договору №705758: «Винагорода за послуги, повязані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи: вказана винагорода сплачується після того, як Учаснику буде повідомлено про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування. Розмір цієї винагороди складає зазначений у Додатку №1 до Договору про адміністрування відсоток від Поточної ціни автомобіля, дійсної на дату підписання Договору». Підписавши Додаток №1 до Договору №705758, сторони погодили, що розмір Винагороди за послуги, повязані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи становить 3% від поточної ціни автомобіля + ПДВ. (88800 грн. х 3%) + 20% = 3196,80 грн.)

20 січня 2014 року, зазначені кошти в розмірі 3196,80 грн. були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «АТ Сервіс» (згідно квитанції), та які, в подальшому (після повідомлення Позивачу про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування), надійшли на рахунок відповідача.

При виконанні договорів з учасниками, укладеними в рамках системи АВТОТАК, відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АВТОТАК. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів а також інших послуг, передбачених угодою. Відповідно до «Термінології» додатку №2 до угоди, АвтоТак це торговельна марка, зареєстрована згідно з законодавством України та використовується для позначення послуг ОСОБА_2 з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи надається порядковий номер в його групі. Після формування групи учасників, залучення інших учасників (споживачів) не відбувається, не вимагається такого залучення інших осіб і від позивача. ОСОБА_2 зобов'язується провести перший асигнаційний акт у кожній групі в місяці, наступному за місяцем, в якому підлягає сплаті перший повний внесок в групі. Наступні асигнаційні акти проводяться щомісяця. Згідно ст.2 угоди ОСОБА_2 гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля за умови, що учасник системи виконує всі зобов'язання, які випливають з цієї угоди. Ст.5 ч.11 угоди також передбачено, що учасник системи повинен отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених угодою.

Тобто, кінцевим результатом укладених угод з учасниками певної групи є отримання автомобіля всіма учасниками групи за умови дотримання ними встановлених договором умов.

Позивач в своїй позовній заяві жодним чином не зазначає, які втрати він зазнав у зв'язку з знищенням або пошкодженням якоїсь речі, не зазначив які витрати, розмір цих витрат, які позивач зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Позивач також не зазначає, які доходи він міг би отримати, якби його право не було б порушено, не надано доказів порушення його прав відповідачем, яким нормативно-правовим актом або умовами якого договору таке право йому було надано та якими діями відповідача право позивача порушено. Таким чином, позивач жодним чином не довів порушення відповідачем умов угоди, оскільки вона укладена у відповідності до чинного законодавства, жодні права позивача не порушені.

Загалом позивачем не надано жодного доказу про порушення відповідачем його прав, наданих йому Законом України «Про захист прав споживачів». Всі заяви позивача про порушення його прав нічим не підтверджені.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 216, 230, 638 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" , ст.10, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», - суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» про захист прав споживачів, розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, визнання наслідків розірвання договору та витребування безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4