Справа № 303/3255/14-ц
№ 2/303/1940/14
Рядок стат.звіту - 38
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
представника позивача за первісним
позовом, відповідача за зустрічним
позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника
відповідачів за первісним позовом,
позивачів за зустрічним позовом
ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи
ОСОБА_10, ОСОБА_4, приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, ОСОБА_5 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та витребування майна з
чужого володіння, зустрічним позовом
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про
усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи:
ОСОБА_10, ОСОБА_4, Приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину та
витребування майна з чужого володіння.

Позов мотивують тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
їх дід ОСОБА_12, про що складено
відповідний актовий запис за №560, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 26 липня 2012 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Мукачеву
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області. Після його смерті відкрилася
спадщина, в тому числі і на нерухоме
майно, АДРЕСА_1, що належало ОСОБА_13.
Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є
спадкоємцями першої черги за правом
представлення на майно, яке залишилося
після смерті діда, ОСОБА_12 (в порядку
ст.1266 ЦК України), так як батько
позивачів, ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
тобто до відкриття вищевказаної
спадщини. Спадщину, що відкрилася після
смерті діда позивачі прийняли шляхом
подання у встановлений законодавством
строк до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини, внаслідок чого
було відкрито спадкову справу. Разом з
тим, про своє бажання прийняти спадщину
заявили сестри спадкодавця,
відповідачі по справі - ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 (які є спадкоємцями другої
черги), а також племінниця спадкодавця,
донька ОСОБА_7, ОСОБА_4, яка в силу змісту
ч.3 ст.1266 ЦК України, за наявності живої
матері, взагалі не відносить до кола
спадкоємців по закону. Після відкриття
спадщини, ОСОБА_4 вилучила та зберігала
в себе правовстановлюючі документи на
майно, належне спадкодавцю, а також
ключі від АДРЕСА_1, у зв'язку з чим у
позивачів виникли перешкоди в
оформленні своїх спадкових прав.
Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_7
звернулися до приватного нотаріуса
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 та зловживаючи довірою
останньої 18.12.2013 року отримали на своє
ім'я свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_2, по 1/2
частці кожного з них, зареєстровані в
реєстрі за №1724 та №1725. 19 грудня 2013 року
між ОСОБА_8, ОСОБА_7 (в якості продавців)
та ОСОБА_10 (в якості покупця) укладено
договір купівлі-продажу вищевказаної
квартири, посвідчений приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстровано в реєстрі за №1729. 20
грудня 2013 року між ОСОБА_10.(в якості
продавця) та ОСОБА_9 (в якості покупця)
укладено договір купівлі-продажу
вказаної вище квартири, посвідчений
приватним нотаріусом Мукачівського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрованого в реєстрі за № 1732. 12
березня 2014 року, бажаючи оформити своє
право на спадкове майно, позивачі
звернулися із заявами про видачу
свідоцтв про право на спадщину за
законом до приватного нотаріуса
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, однак отримали відмову
з посиланням на те, що вони були усунуті
від права на спадщину за законом на
підставі рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 16 липня 2013 року
(яке станом на день видачі оспорюваних
свідоцтв про право на спадщину за
законом вже було скасоване Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20.11.2013 року. Таким чином,
позивачі вважають, що оскаржувальні
свідоцтва про право на спадщину від
18.12.2013 року є такими, що видані не на тих
осіб, право власності позивачів на
спадкове майно порушено, та майно
підлягає до витребування із чужого
володіння.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 11 серпня 2014 року до участі у
справі було залучено в якості третьої
особи ОСОБА_5.

До початку розгляду справи по суті
представник відповідачів ОСОБА_7,
ОСОБА_8 ОСОБА_3 в їх інтересах подала
зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про
усунення від права на спадкування, який
ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 11.08.2014 року об'єднаний з
первісним позовом. В якому посилається
на те, що відповідно до абз.2 ч. 3 ст.1224 ЦК
України, не мають права на спадкування
за законом батьки (усиновлювачі) та
повнолітні діти (усиновлені), а також
інші особи, які ухилялися від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця,
якщо ця обставина встановлена судом.
Відповідно до ст.264 СК України,
повнолітні внуки, правнуки зобов'язані
утримувати непрацездатних діда, бабу,
прабабу, прадіда, які потребують
матеріальної допомоги і якщо у них
немає чоловіка, дружини, повнолітніх
дочки, сина або ці особи з поважних
причин не можуть надавати їм належного
утримання, за умови, що неповнолітні
внуки, правнуки можуть надавати
матеріальну допомогу. ОСОБА_12. будучи
непрацездатним (пенсіонером) з тяжкими
хворобами та з нездатністю до
самообслуговування потребував
сторонньої допомоги та утримання.
Оскільки його дружина та син померли,
то у ОСОБА_1, ОСОБА_6 існував обов'язок
щодо утримання померлого ОСОБА_12, проте
останні ухилялися від цього обов'язку.
У зв'язку з цим, позивачі за зустрічним
позовом просять усунути ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 від права на спадкування пясля
смерті ОСОБА_12., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов
підтримала та просила його задоволити
з мотивів, викладених у позовній заяві.
У задоволенні зустрічного позову
просила відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явився, про час і місце озгляду спраи
повідомлявся належним чином, подав
суду заяви, в яких просив розглянути
справу у його відсутності, позовні
вимоги підтримав, а в задоволенні
зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечила проти
первісного позову, просила відмовити у
його задоволенні та задоволити
зустрічний позов.

Відповідачі за первісним позовом
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому
засіданні заперечили проти
задоволення первісного позову, проте
просили задоволити зустрічний позов.

Третя особа приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 в судове засідання не
з'явилася, проте від неї надійшло
клопотання про розгляд справи у її
відсутності.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
показала, що знала давно ОСОБА_12., часто
навідувала його разом з дружиною. Часто
бачила там сестер ОСОБА_7, ОСОБА_8 Його
дружина дуже хворіла, він постійно
доглядав за нею. Після смерті дружини
за ним доглядала ОСОБА_4 Онуків вона
ніколи там не бачила, крім того сам
ОСОБА_12. говорив, що онуки до нього не
приходять, але до них він ніколи не
звертався за допомогою. Казав, що бажає
залишити заповіт на ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні
показала, що дружина покійного ОСОБА_12.
казала, що не має кому залишити своє
майно, окрім племінниці ОСОБА_4, яка
допомагала їм за життя, а також
організувала поховання. Онуки не
допомагали їм, ОСОБА_1 перебуває
постійно за кордоном, а ОСОБА_6 вона
взагалі не знає.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
показала, що була сусідкою ОСОБА_12., до
них часто приходили його сестри та
племінниця ОСОБА_4 Онуків вона не
бачила. Після смерті своєї дружини
ОСОБА_12. був у дуже пригніченому стані,
бачила, що у нього був забинтований
палець. Після смерті ОСОБА_12. стала
свідком того, що онуки прийшли
виламувати двері. Вважає, що ОСОБА_4
багато зробила для ОСОБА_12.

Заслухавши учасників судового
розгляду, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, матеріали
цивільної справи № 303/2418/13- ц, суд
приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Відповідно до
ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26
липня 2012 року ОСОБА_12 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, по що склдаено
відповідний актовий запис за № 560 (а.с.
16).

Після його смерті відкрилася спадщина
на нерухоме майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1, яка належала йому на праві
приватної власності (а.с. 18-21).

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Відповідно до
ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України
передбачено, у разі відсутності
заповіту право на спадкування за
законом одержують особи зазначені у ст.
1261 ЦК України. Так, ст.. 1261 ЦК України
передбачає, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини (спадкування за
правом представлення).

Оскільки батько позивачів за первісним
позовом та син спадкодавця ОСОБА_15
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.
15), то позивачі за первісним позовом є
спадкоємцями першої черги за законом
за правом представлення.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є
спадкоємцями другої черги як рідні
сестри спадкодавця.

Позивачі у встановлений законом
шестимісячнй строк звернулися із
заявами про прийняття спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_12. Також
із заявами про прийняття спадщини
звернулися і відповідачі ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 (а.с. 17, 37).

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 14.04.2014
року позивачам було відмовлено у
видачі свідоцтв про право спадщину,
оскільки з урахуванням рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
16 липня 2013 року про усунення ОСОБА_1.
ОСОБА_6 від права спадкування, яке
набрало законної сили, свідоцтва про
право на спадщину за законом від 18
грудня 2013 року отримали спадкоємці
другої черги ОСОБА_7 та ОСОБА_20 (а.с. 37).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 від 18
грудня 2013 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1725 спадкоємцем майна, що
належало ОСОБА_12., та складається з 1/2
частин квартири АДРЕСА_3 є рідна сестра
спадкодавця ОСОБА_8 (а.с. 182).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 від 18
грудня 2013 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1724 спадкоємцем майна, що
належало ОСОБА_12., та складається з 1/2
частин квартири АДРЕСА_3 є рідна сестра
спадкодавця ОСОБА_7 (а.с. 183).

Натомість ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 20 листопада 2013 року скасовано
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 16 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 29 серпня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7 ОСОБА_8 до ОСОБА_1,
ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_21 про усунення від права
на спадкування, а справу направлено на
новий розгляд (а.с. 34-35).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 18 лютого 2014 року позовну заяву
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, третя
особа приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_21 про усунення від права
на спадкування було залишено без
розгляду (а.с. 36).

Отже на момент видачі оскаржуваних
свідоцтв про право на спадщину за
законом рішення, яким було усунуто від
права на спадкування спадкоємців
першої черги - позивачів за первісним
позовом , було скасовано.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово; кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом. В пункті 27
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
роз'яснено, що відповідно до статті 1301
ЦК свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмову
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Виходячи із вищенаведеного, суд
приходить висновку, що відповідачі
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 як спадкоємці другої
черги не мали права на спадкування,
оскільки існують спадкоємці першої
черги, які не відмовилияс від спадщини,
прийняли її у строк, передбачений
законом, а тому позовні вимоги про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину за законом від 18 грудня 2013
року на квартири АДРЕСА_5, виданого
приватним нотаріусом Мукачівського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
на імґя ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є
обгрунтованими і такими, що підлягають
до задоволення.

Згідно із договором купівлі-продажу
від 19 грудня 2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом Мукачівського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрованого в реєстрі за № 1729,
ОСОБА_20 та ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_10
купила квариру АДРЕСА_1 (а.с. 184).

Згідно договору купівлі-продажу від 20
грудня 2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрованого в реєстрі за № 1732,
ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_9 купив квариру
АДРЕСА_1 (а.с. 185).

Статтею 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно: 1) було
загублене власником або особою, якій
він передав майно у володіння; 2) було
викрадене у власника або особи, якій
він передав майно у володіння; 3) вибуло
з володіння власника або особи, якій
він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Як роз'яснено в п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», норма частини
першої статті 216 ЦК не може
застосовуватись як підстава позову про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, яке
було відчужене третій особі. Не
підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину. У
цьому разі майно може бути витребувано
від особи, яка не є стороною недійсного
правочину, шляхом подання
віндикаційного позову, зокрема від
добросовісного набувача - з підстав,
передбачених частиною першою статті 388
ЦК.

Такою правова позиція Верховного Суду
України від 23.01.2013 року у справі
№6-164цс12.

Оскільки позивачі прийняли спадщину,
яка відкрилася після ОСОБА_12., майно
вибуло з їх володіння не з їх волі, а
ОСОБА_9 є добросовісним набувачем, то
позивачі мають право витребувати це
майно від ОСОБА_9

З врахуванням правової позиції
Верховного Суду України від 07.11.2012 року
у справі №6-107цс12, зідно якої при
встановленні наявності
речово-правових відносин, до таких
відносин не застосовується
зобов'язальний спосіб захисту. У
зобов'язальних відносинах захист прав
особи, яка вважає себе власником майна,
можливий лише шляхом задоволення
індикаційного позову, якщо є підстави,
передбачені ст. 388 ЦК України, які дають
право витребувати майно у
добросовісного набувача. У разі, якщо
особа, яка вважає себе власником майна,
не може належним чином реалізувати
свої правомочності у зв'язку з
наявністю щодо цього права сумніву або
претензій з боку третіх осіб, то
відповідно до статті 392 ЦК України
права такої особи підлягають захисту
шляхом пред'явлення позову про
визнання права власності на належне
цій особі майно, суд приходить до
висновку, що також підлягає
задоволенню і позовна вимога про
визнання права власності за позивачами
за первсіним позовом в порядку
спадкування за законом на спадкове
майно - квартиру АДРЕСА_5.

Також судом встановлено, що згідно із
договором іпотеки від 13 грудня 2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, зареєстрованого в
реєстрі за № 1745, укладеного між ОСОБА_5
та ОСОБА_9, забезпечуються вимоги
іпотекодержателя , що витікають з
договору безвітсоткової позики від 21
грудня 2013 року, предметом іпотеки є
квартира АДРЕСА_6 (а.с. 127).

Згідно із ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Таким чином витребування від ОСОБА_9
квартири, що є предметом іпотеки, не
припиняє іпотеку, та не порушує права
іпотекодержателя ОСОБА_5

Що стосується зустрічного позову, то
відповідно до абз 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України
не мають права на спадкування за
законом батьки (усиновлювачі) та
повнолітні діти (усиновлені), а також
інші особи, які ухилялися від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця,
якщо ця обставина встановлена судом.

Відповідно до ч. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року N 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» правило абзацу
другого частини третьої статті 1224 ЦК
стосується особи, яка зобов'язана була
утримувати спадкодавця згідно з
нормами Сімейного кодексу України
(далі - СК). Факт ухилення особи від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в її умисних діях чи
бездіяльності, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

На обгрунтування зустрічного позову
позивачі посилаються на те. Що ОСОБА_12.
помер у віці 74 років, з 1994 року
перебував на диспансерному обліку з
діагнозами ішемічна хвороба серця ІІ
ступеня, церебральний атеросклероз,
дисцикуляторна енцефалопатія ІІ ст,
виразкова хвороба 12 палої кишки (стан
після резекції шлунку 1994 року),
хронічний гастріт культі шлунку,
хронічний холецестит, хронічний
панкреат.

Згідно довідки
лікарсько-консультативної комісії
ОСОБА_12. був нездатний до
самообслуговування та потребував
сторонього догляду.

Однак суд критично оцінює ці докази,
оскільки діагнози були поставлені
ОСОБА_12. у 1994 році, до самої смерті не
змінювалися, відомості про погіршення
стану його здоров'я немає, на
стаціонарному лікуванні після 1994 року
не перебував.

З огляду на те, що позивачі за
зустрічним позовом всупереч вимогам
ст. 11, 60 ЦПК України не надали суду
доказів ухилення відповідачами за
зустрічним позовом від виконання свого
обов'язку щодо утримання спадкодавця,
то у задоволенні зустрічного позову
слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів за первісним позовом слід
стягнути на користь позивачів за
первісним позовом судоий збір у
розмірі 228, 57 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 215-218
ЦПК України, ст. ст. 15, 330, 388,392, 1224, 1267, 1301
ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1, ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи
ОСОБА_10, ОСОБА_4, приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, ОСОБА_5 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та витребування майна з
чужого володіння задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 18 грудня 2013
року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5,
виданого приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 на ім'я ОСОБА_8,
зареєстроване в реєстрі за № 1725.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 18 грудня 2013
року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5,
виданого приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 на ім'я ОСОБА_7,
зареєстроване в реєстрі за № 1724.

Витребувати від ОСОБА_9 в користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спадкове майно, що
залищилось після смерті ОСОБА_12, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, квартири АДРЕСА_7.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на 1/2 частину нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_7 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_6 право приватної
власності на 1/2 частину нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_7 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про
усунення від права на спадкування
відмовити.

Стягнути з відповідачів за первісним
позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
користь позивачів за первісним позовом
ОСОБА_22, ОСОБА_6 судовий збір у розмірі
228, 57 гривень (двісті двадцять вісім
гривень п`ятдесят сім копійок) з
кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали учать у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча
О.В.Гутій