І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року
Рівненський міський суд Рівненської
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Рибачик О.А.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користування квартирою, вселення у
квартиру, встановлення порядку
користування квартирою, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, у якому просить усунути
перешкоди в користуванні житловим
приміщенням, а саме АДРЕСА_1; заборонити
ОСОБА_2 вчиняти дії направлені на
обмеження доступу ОСОБА_1 до АДРЕСА_1 та
користування нею; вселити його
(позивача) у вказане помешкання;
визначити порядок користування цим же
житловим приміщенням з урахуванням
часток кожного із співвласників цієї
У позові зазначається, що 15 вересня 2014
року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та позивачем
ОСОБА_1 укладено договір купівлі -
продажу, згідно якого останній придбав
2/3 ідеальної частки в праві власності
на квартиру АДРЕСА_1. 1/3 частка в праві
власності на квартиру належить ОСОБА_2
Отже співвласниками зазначеної
квартири є позивач, частка якого
складає 2/3 та відповідач, частка якого -
1/3. Після придбання частки в квартирі
ОСОБА_1 не має можливості користуватись
належним майном, оскільки відповідач
чинить йому перешкоди у доступі до
квартири, ключі від квартири не дає, в
квартиру не пускає. Покликаючись на
наведене, положення ст.ст. 319, 358, 391 ЦК
України, просить позов задоволити.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю з
підстав викладених у позовній заяві,
просив їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленим про день та час
розгляду справи, в судове засідання не
Суд, зі згоди позивача, вважає можливим
розгляд справи у відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів з постановленням
заочного рішення у справі, що
відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про задоволення
Судом встановлено, що 15 вересня 2014 року
між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено
Договір купівлі - продажу, згідно якого
останній придбав 2/3 ідеальної частки в
праві власності на квартиру АДРЕСА_1,
який посвідчений приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстровий № 3970.
Право власності ОСОБА_1 на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_1, зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, що стверджується
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 26795469 від 15.09.2014 року.
Згідно технічного паспорту на квартиру
№ 307 у житловому будинку АДРЕСА_1,
виготовленого 07.07.1993 року, інвентарний
номер 1261, власником 1/3 частки даної
Отже співвласниками квартири № 307 у
житловому будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, частка яких становить 1/3 та 2/3
Позивач доводить що ОСОБА_2 чиняться
перешкоди у користуванні належним йому
майном (частиною квартири), у зв'язку з
чим він не має доступу до помешкання, не
має можливості користуватись майном.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
У відповідності до ч. 2 ст. 386 цього ж
Кодексу, власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
Статтею 391 ЦК України закріплено
правило, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 як
повноправний володілець частини
належного йому майна, має право на
захист свого володіння відповідно до
вимог ст. ст. 391, 386 ЦК України, тому суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
усунення перешкод в користуванні
АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії
направлені на обмеження доступу ОСОБА_1
до квартири, користування нею та має
право на вселення до квартири.
Згідно згаданого технічного паспорту
та плану квартири, дана квартира
складається з трьох кімнат: 6 - площею 17,0
кв. м.; 7 - площею 9,7 кв. м.; 9 - площею 12,5 кв.
м.; а також приміщень: 2 - кухня, площею 8,6
кв. м.; 3 та 4 санвузол (туалет, ванна) -
площею 1,0 кв. м.; 2,7 кв. м. відповідно; 1 та 7
коридор - площею 3,9 кв. м.; 7,4 кв. м.; 8
комора - площею 2,7 кв. м. та балкон.
Розпорядження ж об'єктом спільної
власності (часткової чи сумісної)
встановлюються за правилами ч. ч. 1 - 3 ст.
358 ЦК України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.95
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.
З урахуванням технічної
характеристики спірного помешкання,
характеру правовідносин що існують між
сторонами, належної кожному з них
конкретної частки спільного майна, є
доцільним встановити наступний
порядок користування квартирою,
зокрема виділити у користування:
ОСОБА_1 жилу кімнату № 6 площею 17,0 м. кв.
та жилу кімнату № 7 площею 9,7 м. кв.;
ОСОБА_2 - жилу кімнату № 9 площею 12,5 м.
кв.; кухню, туалет, ванну кімнату,
коридор та балкон залишити в загальну
Такий порядок користування квартирою,
суд, вважає таким що найбільш
прирівняний до ідеальних часток у
власності квартири кожного з
Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
підлягає вирішенню питання судових
витрат, а саме з відповідача на користь
позивача слід стягнути сплачені
останнім 243,60 гривень судового збору.
На підставі ст. ст. 319, 358, 386, 391 ЦК
України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88,
212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користування
квартирою, вселення у квартиру,
встановлення порядку користування
квартирою - задоволити повністю.
Усунути перешкоди в користуванні
житловим приміщенням, а саме квартирою
Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії
направлені на обмеження доступу ОСОБА_1
до квартири АДРЕСА_1 та користування
Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.
Визначити порядок користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 з урахуванням часток кожного
із співвласників цієї квартири,
виділивши ОСОБА_1 у користування жилу
кімнату № 6 площею 17,0 м. кв. та жилу
кімнату № 7 площею 9,7 м. кв., ОСОБА_2 у
користування жилу кімнату № 9 площею 12,5
м. кв., кухню, туалет, ванну кімнату,
коридор та балкон залишити в загальну
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
понесених ним витрат по сплаті
судового збору.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В.Рогозін