Справа № 430/1221/14-ц
УХВАЛА

"26" травня 2014 р.
смт.Станиця Луганська Луганської
області

Суддя Станично-Луганського
районного суду Луганської області
Дьоміна О.П., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 до посадової особи ОСОБА_2,
посадової особи ОСОБА_3 про укладення
договору про спільну господарську
діяльність, відшкодування
матеріальної шкоди і накладення штрафу
в доход держави,-

В С Т А Н О В И В:

12.05.2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаною заявою, в
якій просив: зобов`язати голову СТ
«Мечта» ОСОБА_2 укласти з ним договор
про спільну господарську діяльність;
зобов`язати ОСОБА_2 укласти з ним
договор про користування
електроенергією відповідно до вимог
«Правил користування електричною
енергією для населення», затверджених
постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357;
зобов`язати ОСОБА_2 внести зміни в план
землекористування СТ відповідно до
вимог ЗУ «Про Землеустрій» (ст.ст. 31, 35),
виключивши з нього приватизовані
земельні ділянки, в тому числі ділянку
НОМЕР_1 и ? ділянки НОМЕР_2 загальною
площею 0,09 га; прийняти рішення про
стягнення на його користь з заробітної
плати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 незаконно
привласнені грошові кошти в сумі 458
грн.; притягнути посадових осіб ОСОБА_2
і ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності відповідно до ст. 189 ч.
1 та ст. 365 ч. 1 КК України або накласти
штраф в доход держави; зобов`язати
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відшкодувати йому
судові витрати, понесені ним за позовом
від 28.10.2011 р. (справа №2-1286/11) в сумі 45 грн.
50 коп. і суму 246 грн. 60 коп. за цим
позовом, а всього 292 грн. 10 коп.
відповідно до платіжних квітанцій від
27.10.11 р. і квітанцій від 11.03.14 р. №91 і №92.

Ухвалою судді
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 13.05.2014 року
зазначену заяву було залишено без руху
та позивачу було запропоновано в
термін 5 днів з дня отримання
зазначеної ухвали усунути вказані в
ній недоліки.

Вищезазначену ухвалу ОСОБА_1 отримав
19.05.2014 року, про що свідчить його
особистий підпис на розписці.

У відповідності зі ст. 121 ЦПК України -
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у ст.ст. 119,120 цього кодексу,
або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати 5
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 121 ЦПК України
- якщо позивач відповідно до ухвали
суду у встановлений строк не виконає
вимоги, визначені статтями 119-120 цього
кодексу - позовна заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

26.05.2014 року на адресу суду надійшла
заява позивача від 22.05.2014 року про
усунення недоліків, перелічених в
ухвалі суду від 13.05.2014 року, але
вищезазначені недоліки в повному
обсязі усунені не були.

1. Так, позивачем не зазначено в позові
та не додано до нього доказів того, що
він, як вбачається зі змісту позовної
заяви, є співвласником об`єктів
загального користування (електричні
мережі з електричними підстанціями,
вуличні газові мережі і вуличні
дороги), будівництво яких
здійснювалося за рахунок дольових
коштів членів садового товариства, в
тому числі і його долі. Посилання
позивача на Статут садового товариства
в заяві від 22.05.2014 року не підтверджують
вказані обставини.

2. Позивачем зазначено в позові, що він
бажає сплачувати кошти на компенсацію
витрат з амортизації об`єктів
загального користування, розмір якої
повинен бути визначений договором з
доданим до нього розрахунком, проте не
наводить механізм розрахунку цих
витрат, тобто порядок обчислення,
формулу тощо, які на його думку є
правильними.

Позивач тільки посилається на
Постанову Ради міністрів СРСР від
22.10.1999 року за №1072, при цьому зазначає,
що в СТ не проведений перевід
балансової вартості фондів з
радянських рублів в гривню, крім того,
облік ступеню зносу загальних фондів
взагалі не ведеться, що є перешкодою
для визначення суми амортизаційного
внеску. При цьому в заяві від 22.05.2014 року
про усунення перелічених судом
недоліків, в тому числі і вказаного -
позивач не наводить механізм
розрахунку цих витрат, тобто порядок
обчислення, формулу тощо, які на його
думку є правильними зазначає лише
Постанову Ради міністрів СРСР від
22.10.1999 року за №1072 та вказує на те, що
відповідач повинен надати суду
відповідні розрахунки.

Крім того, позивачем в заяві від 22.05.2014
року не наведений конкретний вичерпний
перелік об`єктів загального
користування, на утримання яких він
бажає сплачувати кошти як співвласник
цих об`єктів.

3. Позивач посилається на Статут
товариства, яким передбачена
необхідність укладання з власниками
приватизованих земельних ділянок
договору про спільну господарську
діяльність, але в переліку додатків до
позовної заяви Статут товариства в
редакції, яка діє на день звернення до
суду з позовом, як доказ, що підтверджує
зазначену обставину, не наведений і не
доданий до позовної заяви (викіпіровка
зі Статуту не може бути належним
доказом, оскільки вона виконана самим
позивачем та належним чином не
завірена). Позивач посилається в заяві
від 22.05.2014 року на те, що копію Статуту
він не може отримати із-за відмови
відповідача, але не надає доказів того,
що він взагалі звертався до
відповідача з проханням отримати
зазначену копію.

4. До позовної заяви позивачем доданий
проект договору про спільну
господарську діяльність, в якому
визначені сторони договору, зміст
договору (умов), права та обов`язки, яким
наділяються сторони договору, мета
договору, для досягнення якої сторони
ведуть спільну господарську
діяльність, але вказаний проект
містить виправлення, які належним
чином не завірені. Суд позбавлений
можливості прийти до висновку про те,
що вказаний проект дійсно визначений
на день звернення до суду з позовом, має
саме той зміст, в, якому, на думку
позивача, договір повинен бути
укладений. Належним чином позивач не
викладає обставин, якими обґрунтовує
свої вимоги стосовно того, хто (позивач
чи відповідач) повинен підготувати
проект договору, чи надавався для
укладення відповідачу текст саме
доданого до позову проекту договору та
в якій редакції (оскільки проект
договору, що доданий до позовної заяви
датований 12.02.2013 року, а заява про
укладання договору від імені позивача -
відповідачу датована 04.07.2010 року, крім
того з цієї заяви неможливо зробити
висновок про те, чи була вона отримана
відповідачем). Вказані недоліки в заяві
позивача від 22.05.2014 року не усунені.

5. Позивач вказує, що він неодноразово
просив і вимагав від відповідача
укладення договору, проте не зазначає
докази, що підтверджують зазначену
обставину.

6. Крім того, позивач, звертаючись з
вимогою про стягнення на його користь з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконно
привласнених грошових коштів в сумі 458
грн. не зазначає в заяві докази, що
підтверджують сплату вказаної суми з
його сторони цим особам. В заяві від
22.05.2014 року позивач посилається на те,
що вказана сума занесена до членської
книжки садовода, але копії зазначеного
документа не надано.

7. Позивачем серед інших вимог в п. 3
заявлена вимога про зобов`язання
ОСОБА_2 внести зміни до плану
землекористування СТ, виключивши з
нього приватизовані земельні ділянки,
в тому числі його ділянки - НОМЕР_1 і ?
ділянки НОМЕР_2 загальною площею 0,09 га.
При цьому позивачем не викладені
обставини, якими він обґрунтовує
вимоги в п. 3 позовної заяви, не
зазначені докази, що підтверджують ці
обставини.

8. В п. 2 позивач просить зобов'язати
ОСОБА_2 укласти з ним договір про
користування електроенергією
відповідно до вимог «Правил
користування електричною енергією для
населення», затверджених постановою
КМУ від 26.07.1999 р. №1357. Позивач
повинен не тільки викласти позовні
вимоги в п. 2 заяви, але і викласти
обставини, якими він обґрунтовує ці
вимоги та зазначити докази, що їх
підтверджують.

Відповідно до пп. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншог судочинства.

-2-

В п. 5 вимог позовної заяви позивач
просить притягнути посадових осіб
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності за ст. 189 ч. 1 та ст. 365
ч.1 КК України або накласти на них штраф
в доход держави, при цьому не зазначючи,
за правилами якого судочинства слід
розглядати вказані вимоги, в тому числі
і про накладення штрафу в доход
держави.

Таким чином, не дивлячись на вказівки
про усунення недоліків зазначених в
ухвалі від 13.05.2014 року, позивач в
установлений термін (протягом 5 днів з
дня отримання ухвали суду) їх в повному
обсязі не усунув, тому його заява у
відповідності зі ст. 121 ч.2 ЦПК України
підлягає поверненню і вважається
неподаною.

Крім того, вважаю за необхідне
роз'яснити позивачу ч.5 ст. 121 ЦПК
України - повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до посадової
особи ОСОБА_2, посадової особи ОСОБА_3
про укладення договору про спільну
господарську діяльність,
відшкодування матеріальної шкоди і
накладення штрафу в доход держави -
вважати неподаною і повернути
позивачу.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повернення його
позову не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

Станично-Луганського

районного суду
Дьоміна О.П.