Справа № 739/1408/14-ц
Провадження № 2/739/328/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

прокурора - Сльозки А.Ф.,

представників позивачів - Ковальчук
А.І., Ковзаленка О.В.,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Новгород-Сіверського району
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області, Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області до ОСОБА_3 про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою та повернення земельної
ділянки до земель державної власності,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, діючи в
інтересах держави, в особі Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області,
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 (далі - відповідач) про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею 17,2 гектари та повернення цієї
земельної ділянки до земель державної
власності.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вказану земельну ділянку відповідачу
було надано розпорядженням голови
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації від 27 лютого
1997 року для створення та ведення
селянського (фермерського)
господарства, це право посвідчено
державним актом серії І-ЧН №0020101 від 23
липня 1997 року. 28 листопада 2002 року
створене відповідачем фермерське
господарство «Колос» припинило свою
діяльність. Водночас відповідач
добровільно від переданої йому в
постійне користування земельної
ділянки не відмовився, протягом 13 років
нею не користується, плати за
користування землею не здійснює, що є
підставою для припинення права
постійного користування земельною
ділянкою та повернення її до земель
державної власності.

У судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, вказані у позовній заяві.

Представники Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області та Новгород-Сіверської
районної державної адміністрації
Чернігівської області у судовому
засіданні також позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю,
пояснивши, що дійсно отримав свого часу
в постійне користування земельну
ділянку площею 17,2 гектари для
створення фермерського господарства. У
2002 році очолюване ним фермерське
господарство «Колос» припинило своє
існування, з того часу отримана в
постійне користування земельна
ділянка ним не обробляється, платежів
на користування нею він з моменту
припинення діяльності фермерського
господарства не здійснює. Також
відповідач заявив клопотання у разі
задоволення позову зменшити розмір
судового збору, який підлягатиме
стягненню з нього в дохід держави,
мотивуючи це своїм складним
матеріальним становищем.

Заслухавши пояснення прокурора,
представників Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області та Новгород-Сіверської
районної державної адміністрації
Чернігівської області, пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи та наявні в них докази, суд
приходить до наступних висновків.

Як встановлено, відповідачу, на
підставі розпорядження
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області №65 від 25 лютого 1997 року для
організації та ведення селянського
(фермерського) господарства в постійне
користування було виділено земельну
ділянку площею 17,2 гектари із земель
запасу Ковпинської сільської ради в
урочищі «Сігарево» с. Ковпинка
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області (а.с. 11).

На підставі вказаного розпорядження 23
липня 1997 року Новгород-Сіверською
районною державною адміністрацією
Чернігівської області відповідачу
видано державний акт на право
постійного користування землею серії
І-ЧН №002101, яким посвідчено право
останнього на постійне користування
зазначеною вище земельною ділянкою
(а.с. 8-9).

У подальшому відповідачем було
створено фермерське господарство
«Колос», зареєстроване на території
Ковпинської сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, головою якого
він був, яке 28 листопада 2002 року було
ліквідовано (а.с. 14-17).

Після ліквідації зазначеного
фермерського господарства відповідач
від отриманої земельної ділянки не
відмовився, у зв'язку з чим його право
постійного користування не було
припинено, що підтверджується листом
голови Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області №01-15/2607 від 15 серпня 2014 року
(а.с. 13) та листом начальника відділу
Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області №03-09/3129від 18
серпня 2014 року (а.с. 18).

Відповідно до статті 92 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України) (2001
року) право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.
Права постійного користування
земельною ділянкою із земель державної
та комунальної власності набувають:
підприємства, установи, та організації,
що належать до державної та
комунальної власності; громадські
організації інвалідів України, їх
підприємства (об'єднання), установи та
організації; релігійні організації
України, статути (положення) яких
зареєстровано у встановленому законом
порядку виключно для будівництва і
обслуговування культових та інших
будівель, необхідних для забезпечення
їх діяльності.

На даний час відповідач не є суб'єктом,
що може набувати право постійного
користування земельною ділянкою,
оскільки не належить до жодного із
суб'єктів, перелічених у статті 92 ЗК
України (2001 року), однак у нього на праві
постійного користування перебуває
земельна ділянка із земель державної
власності.

Відповідно до пункту «в» частини
першої статті 96 ЗК України (2001 року)
землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати земельний
податок або орендну плату.

Як вбачається з відповіді
начальника Новгород-Сіверської ОДПІ
№135/20-025 від 22 серпня 2014 року відповідач
сплату земельного податку за
користування наданою йому земельною
ділянкою взагалі не здійснює. Останній
у своїх поясненнях визнав факт
несплати земельного податку з 2002 року.

Відповідно до пункту «д» статті 141 ЗК
України (2001 року) підставою припинення
права користування земельною ділянкою,
серед інших, є систематична несплата
земельного податку або орендної плати.

Визначення систематичної несплати
земельного податку було закріплено в
частині п'ятій статті 17 Закону України
«Про плату за землю» від 03 липня 1992 року
№2535-ХІІ, чинного на час набуття
відповідачем права постійного
користування земельною ділянкою та її
використання, відповідно до якої
несплата земельного податку, а також
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
виробниками сільськогосподарської і
рибної продукції та громадянами
протягом року, іншими платниками -
протягом півроку вважається
систематичною.

Отже викладене вище свідчить про
систематичну несплату відповідачем
земельного податку та наявність
підстав для примусового припинення
права відповідача на постійне
користування земельною ділянкою,
площею 17,2 (сімнадцять цілих два
десятих) гектари, що розташована в
урочищі «Сігарево» с. Ковпинка
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, яке
посвідчується державним актом на право
постійного користування землею серії
І-ЧН №002101, виданого
Новгород-Сіверською районною
державною адміністрацією
Чернігівської області 23 липня 1997 року.
За таких обставин позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
повністю.

Як вбачається з листа начальника
відділу Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області вартість
наданої відповідачу в постійне
користування земельної ділянки для
ведення фермерського господарства,
площею 17,2 гектари, становить 280 274 грн. 17
коп. (а.с. 18). Тому згідно підпункту 1
пункту 1 частини другої статті 4 Закону
України «Про судовий збір» розмір
судового збору, який підлягав сплаті за
подання даного позову становить 2 802
грн. 74 коп.

Згідно з пунктом 11 частини першої
статті 5 Закону України «Про судовий
збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI від
сплати судового збору звільняються
органи прокуратури - при здійсненні
своїх повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 88
ЦПК України якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

У судовому засіданні відповідачем
заявлено клопотання про зменшення
розміру судового збору, який підлягає
стягненню з нього в дохід держави,
мотивуючи це клопотання своїм
незадовільним майновим станом. На
підтвердження своїх доводів
відповідачем надано довідку з
управління Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, з якої
вбачається, що відповідач є
пенсіонером за віком та отримує пенсію
у розмірі 1 049 грн. 00 коп. на місяць (а.с.
30), сам він є особою постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(а.с. 32).

Згідно частини другої статті 8 Закону
України «Про судовий збір» суд може
зменшити розмір судового збору або
звільнити від його сплати на підставі
зазначеній у частині першій цієї
статті, тобто з урахуванням майнового
стану сторони.

Враховуючи те, що позов підлягає
задоволенню повністю, з відповідач в
дохід держави необхідно стягнути
судовий збір за подання позовної заяви,
розмір якого, з урахуванням майнового
стану відповідача, необхідно зменшити
з 2 802 грн. 74 коп. до 300 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 92, 96, 141 Земельного кодексу
України, статтями 4, 5, 8 Закону України
«Про судовий збір», статтями 2, 10, 11, 60, 61,
88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов прокурора
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області, Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області до ОСОБА_3 про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою та повернення земельної
ділянки до земель державної власності -
задовольнити повністю.

Припинити право постійного
користування земельною ділянкою,
наданою ОСОБА_3, ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1, відповідно до державного акту
на право постійного користування
землею серії І-ЧН №002101, виданого
Новгород-Сіверською районною
державною адміністрацією
Чернігівської області 23 липня 1997 року,
площею 17,2 (сімнадцять цілих дві
десятих) гектари, що розташована в
урочищі «Сігарево» с. Ковпинка
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області.

Земельну ділянку, надану в
постійне користування ОСОБА_3
відповідно до державного акту на право
постійного користування землею серії
І-ЧН №002101 від 23 липня 1997 року,
розташовану в урочищі «Сігарево» с.
Ковпинка Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, площею 17,2
(сімнадцять цілих дві десятих) гектари,
повернути до земель державної
власності.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір у розмірі 300 (триста)
гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Чепурко

Повне рішення складено 17 жовтня 2014
року.