У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І., Наумчука
М.І.,-розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Чорноморська Рів'єра»,
Комінтернівського району електричних
мереж Відкритого акціонерного
товариства енергопостачальної
компанії «Одесаобленерго», філії
«Інфоксводоканал» товариства з
обмеженою відповідальністю «Інфокс»,
обслуговуючого кооперативу
«Чорноморська Рів'єра» про
зобов'язання заключити договори щодо
надання послуг з водопостачання та
водовідведення, користування
електричною енергією, за зустрічним
позовом об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Чорноморська Рів'єра» до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по
утриманню будинку та будинкової
території, за касаційними скаргами
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 03 лютого 2014 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із позовом до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Чорноморська Рів'єра» (далі -
ОСББ «Чорноморська Рів'єра»),
Публічного акціонерного товариства
енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» (далі -ПАТ ЕК
«Одесаобленерго», Філії
«Інфоксводоканал» ТОВ «ІНФОКС»,
Обслуговуючого кооперативу
«Чорноморська Рів'єра» та з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила: зобов'язати Філію
«Інфоксводоканал» ТОВ «ІНФОКС»
укласти з нею договір про надання
послуг з постачання холодної води і
водовідведення, в редакції Правил,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21 липня 2005
року; зобов'язати ВАТ «ЕК
Одесаобленерго» укласти з нею договір
про користування електричною енергією,
в редакції постанови Кабінету
Міністрів України №1357 від 26 липня
1999 року; зобов'язати відповідачів,
Філію «Інфоксводоканал» ТОВ «ІНФОКС»,
ОК «Чорноморська Рів'єра», ОСББ
«Чорноморська Рів'єра» укласти
сервітут на використання Філією
«Інфоксводоканал» ТОВ «ІНФОКС» мереж
водопроводу з надання послуг
безпосередньо ОСОБА_6; зобов'язати ВАТ
«ЕК Одесаобленерго», ОК «Чорноморська
Рів'єра» укласти сервітут на
використання ВАТ «ЕК Одесаобленерго»
електромереж для надання послуг
електропостачання ОСОБА_6

В лютому 2013 року ОСББ « Чорноморська
Рів'єра» подало зустрічний позов до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення суми
заборгованості на утримання будинку і
прибудинкової території. З урахуванням
уточнених позовних вимог
ОСББ «Чорноморська Рів'єра»»
просило стягнути з відповідачів в
солідарному порядку заборгованість за
утримання будинку і прибудинкової
території в сумі 17 279,30 грн.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані
тим, що позивач за первісним позовом
ОСОБА_6, яка є власником квартири
АДРЕСА_1 нарівні з іншими власниками
квартир користується комунальними
послугами, що надаються в її квартиру,
але платежі здійснює нерегулярно,
станом на 01 вересня 2013 року сума
заборгованості склала 17 279, 30 грн.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 03 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 13 травня 2014 року, у
задоволені позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено, зустрічний позов ОСББ
«Чорноморська Рив'єра» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 ОСОБА_7 на
користь ОСББ «Чорноморська Рів'єра»
заборгованість у сумі 17 279, 30 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким її позовні вимоги задовольнити, в
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСББ «Чорноморська Рів'єра» відмовити,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
ухвалені у справі судові рішення в
частині зустрічних позовних вимог
скасувати та закрити провадження у
справі, відмовити в задоволенні
зустрічного позову, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні первісних позовних вимог,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
виходив з того, що позивачем невірно
обраний спосіб захисту порушеного
права. Задовольняючи зустрічні позовні
вимоги суд першої інстанції, виходив з
положень ст. 68 ЖК України, ст. 629 ЦК
України та ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», з огляду
на те, що позивачем за зустрічним
позовом надаються відповідачам
житлово-комунальні послуги у обсязі та
за тарифами встановленими умовами
договору, які останні зобов'язані
сплачувати належним чином.

Проте повністю погодитись з такими
висновками судів не можна з наступних
підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 13 серпня 2005 року
належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 75
т. 1).

Із матеріалів справи вбачається, що
утримання будинків і прибудинкової
території, зокрема будинку АДРЕСА_1
здійснюється ОСББ «Чорноморська
Рів'єра».

27 грудня 2010 року між ОК «Чорноморська
Рів'єра» та ОСББ «Чорноморська Рів'єра»
укладено договір №18-ВС/ВО на
повернення ВЕР, за умовами якого
об'єктом є АДРЕСА_1, які знаходяться в
Комплексі жилого, рекреаційного та
оздоровчого призначення «Чорноморська
Рів'єра».

30 липня 2009 року між ВАТ ЕК
«Одесаобленерго» (постачальник) та
ОСББ «Чорноморська Рів'єра»
(споживач) укладено договір про
постачання електричної енергії №К-858,
відповідно до умов якого постачальник
електричної енергії продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, величини якої
по площадках вимірювання та точках
продажу визначені додатком «Графік
зняття показів обліку електричної
енергії», а споживач оплачує
постачальнику електричної енергії
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору.

01 січня 2010 року між ОСББ «Чорноморська
Рів'єра» та ОСББ «№4» укладено договір
№1 про організацію господарської
діяльності з обслуговування
прибудинкової території, предметом
якого є забезпечення господарської
діяльності з утримання жилих споруд,
будівель та громадських територій
(прибирання громадської території,
санітарно-технічне обслуговування)
освітлення місць загального
користування та поточний ремонт, а
також вивезення побутових відходів.
Договір діяв до 3 грудня 2010 року. Такий
же договір був укладений між тими ж
сторонами 04 січня 2011 року та діяв до 31
грудня 2011 року.

01 січня 2013 року між ОСББ «Чорноморська
Рів'єра» та ОСББ «№4» було укладено
договір про надання
житлово-комунальних послуг та послуг з
утримання місць загального
користування ОСББ №4.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 - IV від 24
червня 2004 року передбачений обов'язок
споживача укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21
цього Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» (далі -
постанова № 529).

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 19 - 21 Закону
№1875-IV від 24 червня 2004 року, постанови №
529 убачається, що умови типового
договору, що набули юридично
обов'язкового значення в силу актів
цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875 - IV від 24
червня 2004 року.

Разом з тим, виходячи із загальних
засад цивільного законодавства та
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав, меж
здійснення особою цивільних прав і
виконання цивільних обов'язків (ст. ст.
3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК
України) можна дійти висновку про те, що
в разі невизнання споживачем права
виробника, (виконавця) послуг на
укладення договору про надання
житлово-комунальних послуг, який
відповідає вимогам типового договору,
таке право підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Проте, сама по собі відсутність
письмового договору між сторонами не
може бути підставою для відмови в
позові про стягнення заборгованості за
фактично надані послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 560 «Про
затвердження Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій і типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
затверджено типовий перелік послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Відповідно до положень ст. 162 ЖК УРСР
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться, крім квартирної
плати, за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Статтею 22 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирноо будинку»
передбачено, що за наявності технічної
можливості проведення поквартирного
обліку споживання водо-, тепло-, газо-,
електропостачання, гарячого
водопостачання та інших послуг
власники жилих і нежилих приміщень
можуть перераховувати кошти
безпосередньо на рахунки підприємств,
організацій, які надають ці послуги, за
відповідними тарифами для кожного виду
послуг у порядку, встановленому
законом.

Відповідно до вимог ст. 360 Цивільного
кодексу України передбачено, що
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні первісних позовних вимог
дійшов вірного та ґрунтовного висновку
про те, що обраний позивачем спосіб
захисту не передбачений вимогами
цивільного законодавства.

Вирішуючи спір по суті зустрічних
позовних вимог, суд першої інстанції в
порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не
визначився належним чином з характером
спірних правовідносин, не звернув
уваги на зазначені вище норми
матеріального права, не дослідив
наявні у справі докази, зокрема,
стягуючи заборгованість з
відповідачів за зустрічним позовом за
надані житлово-комунальні послуги та
обслуговування прибудинкової
території, не з'ясував за який саме
період виникла заборгованість у
відповідачів, не звернув уваги та не
надав належної оцінки квитанціям, які
містяться в матеріалах справи (а.с. 6-15 т.
2) щодо сплати відповідачами наданих
послуг. Суд першої інстанції не
перевірив з якого часу позивач набув
право на отримання оплати за
житлово-комунальні послуги, хто є
отримувачем таких послуг, чи є
відповідачі членами якогось із
об'єднань співвласників будинку.

Суд першої інстанції, задовольняючи
зустрічні позовні вимоги в повному
обсязі не перевірив належним чином
розрахунків позивача за період з 2009 до
2012 року, взявши до уваги лише
довідки-розрахунки (а.с. 83-86 т. 1) із
зазначенням тарифів, не перевіривши з
чого такі тарифи складаються, на
підставі яких документів вони діють.
При цьому, суд першої інстанції не
з'ясував, які саме послуги надавались
відповідачам за зустрічним позовом, в
якому обсязі, на рахунки яких
підприємств вносилась плата за
користування такими послугами.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд в порушення
ст. 303, 315 ЦПК України, не перевірив
належним чином доводів апеляційної
скарги відповідача, в ухвалі не
зазначив конкретні обставини і факти,
що спростовують такі доводи, та залишив
рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом не встановлені,
судові рішення в частині зустрічних
позовних вимог не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи в цій частині на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 03 лютого 2014
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
13 травня 2014 року в частині первісних
позовних вимог ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7
задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 03 лютого 2014
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
13 травня 2014 року в частині зустрічних
позовних вимог скасувати, а справу в
цій частині направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 03 лютого 2014
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
13 травня 2014 року в частині первісних
позовних вимог залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:

Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І.
Мостова М.І. Наумчук