Єдиний унікальний номер 205/6467/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Мовчан Д.В.

при секретарі
Молокової С.О.

за участю: позивач - ОСОБА_1, відповідач
- ОСОБА_2, представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати, ОСОБА_5, і після її
смерті відкрилась спадщина, у тому
числі і на домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Маючи
намір прийняти спадщину позивач
зазначає, що він звернувся до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, проте у
прийнятті заяви було відмовлено у
зв'язку з пропуском встановленого
законодавством строку на прийняття
спадщини. Далі позивач зазначає, що
він з поважних обставин не мав
можливості подати заяву про прийняття
спадщини до нотаріальної контори після
смерті матері, у встановлений ч.1 ст.1270
ЦК України строк шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини,
з декількох причин, а саме: по-перше, у
зв'язку зі своєю необізнаністю та
довірою рідній сестрі, по-друге, у
зв'язку з відсутністю свого свідоцтва
про народження, по - трете, у зв'язку з
хворобою серця та перебування під
наглядом лікаря, та по - четверте, те, що
він тяжко переносив смерть дуже
близької та рідної людини. Таким чином,
у зв'язку з тим, що він пропустив строк
для подання заяви про прийняття
спадщини він вимушений звернутися до
суду та просити суд визначити йому,
ОСОБА_1, додатковий строк протягом
трьох місяців, достатній для подання
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити по мотивах, що
викладені в позовній заяві.

Відповідач (її представник) в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог, вважаючи
їх надуманими, незаконними та просили
суд відмовити позивачу у задоволенні
позову.

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, у судове
засідання не з'явилася, про день та час
розгляду справи повідомлялася
належним чином, надала суду письмову
заяву, в якій просила розглядати
справу у її відсутності та винести
рішення відповідно до діючого
законодавства.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, дослідивши матеріали справи,
знаходить позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню з огляду на
нижчевикладене.

Так, судом встановлені наступні
обставини і визначенні відповідно до
них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача, ОСОБА_5 (а.с. 8).

Судом встановлено, а сторонами визнано,
що позивач, який не проживав разом з
ОСОБА_5, у визначений законом строк до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини не подав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини; для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач не
проживав постійно із спадкодавцем,
тому повинен був прийняти спадщину
шляхом подачі заяви до нотаріальної
контори про її прийняття або
відмовитися від спадщини шляхом подачі
заяви про відмову від її прийняття у
шестимісячний строк.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Верховний Суд України в постанові
Пленуму «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30.05.2008
зазначив, що особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 Цивільного кодексу України.
Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій
(пункт 24).

В судовому засіданні позивач пояснив,
що він знав про смерть спадкодавця,
однак не звернувся своєчасно до
нотаріальної контори, оскільки
відповідач ввела його в оману
повідомивши, що вона не має право на
спадщину, а сам позивач при цьому не був
обізнаний про необхідність вчинення
таких дій, та не орієнтувався на той час
у нормах чинного законодавства, що
регулюють суспільні відносини у даній
царині.

На думку суду, причини, з яких позивачем
пропущений встановлений для прийняття
спадщини строк, не є поважними,
оскільки не пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій, а
залежали виключно від суб'єктивного
внутрішнього переконання позивача по
справі. Суд зауважує, що позивач мав
можливість звернутися за необхідною
консультацією до фахівців у галузі
права для отримання юридичної
допомоги, в т.ч. до органів нотаріату,
щодо вчинення дій, необхідність яких
визначена законом для прийняття
спадщини та роз'яснення відповідних
положень закону, або самостійно
ознайомитись із вимогами закону,
тексти яких є публічно
розповсюдженими.

Стосовно тез позивача, що він
хвилювався після смерті матері, тяжко
переніс таку втрату, та не зміг
з'явитись до органів нотаріату через
хворобу серця та перебування під
наглядом лікаря, суд зазначає про
наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків,встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст. 60
ЦПК України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з цим, матеріали даної цивільної
справи не містять доказів, що
підтверджували б обставину
перебування позивача на відповідному
лікарняному протягом усіх шести
місяців після смерті його матері із
посиланням на хворобу, яка за своїм
характером об'єктивно унеможливлювала
або обмежувала фізичні здатності
позивача подати відповідну заяву до
органу нотаріату.

За вказаних обставин та приписів
чинного законодавства України, суд
доходить висновку, що у даному випадку
відсутні правові підстави для
ухвалення судового рішення про
задоволення позовних вимог, тому в
позові слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд
зазначає, що у зв'язку із відмовою в
задоволенні позову такі витрати у
вигляді судового збору слід віднести
на рахунок позивача у відповідності до
вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись,
ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 130,
174, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВирішиВ:

1. В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -
відмовити.

2. Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мовчан Д.В.