Номер провадження 6/643/444/14
УХВАЛА

14.11.2014 року Московський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді - Сиротников Р.Є.,

при секретарі - Терещенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
подання державного виконавця
Московського відділу ДВС Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Московського
ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 звернулась з поданням
до суду, у якому просила тимчасово
обмежити право боржника ОСОБА_2
виїжджати за межі України, в якому
зазначив, що у Московському ВДВС ХМУЮ
знаходиться виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина
ОСОБА_4,16.09.1996 року, у розмірі 14 частини
від усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 03.08.2000 року та до досягнення
дитиною повноліття.

Державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження і боржникові надано строк
для добровільного виконання рішення
суду. На даний час боржник доказів
оплати суми боргу не надав. Вважає, що
боржник умисно ухиляється від сплати
боргу, у зв’язку з чим просила подання
задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази в їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у Московському ВДВС ХМУЮ
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню судового
рішення № 2-265/2000 виданого 12.08.2013 року
Московським районним судом м. Харкова
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина
ОСОБА_4,16.09.1996 року, у розмірі 14 частини
від усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 03.08.2000 року та до досягнення
дитиною повноліття.

30.09.2013 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, копія якої
знаходиться в матеріалах справи, і
боржникові надано строк для
добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника –фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконання судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що державним виконавцем не надано
жодного доказу на підтвердження того
факту, що ним було проведено хоча б
якісь дії щодо примусового виконання
рішення суду, а саме - вжито заходів,
направлених на виявлення майна,
належного боржникові з метою його
подальшої реалізації шляхом
направлення запитів, перевірено
майновий стан боржника, складено
відповідний акт, тощо.

Таким чином, суд вважає вжиття заходів
примусового виконання у вигляді
тимчасового обмеження права боржника
виїжджати за межі України передчасним,
крім того державним виконавцем не
надано доказів, які б свідчили про
намір боржника виїхати за кордон.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що подання державного виконавця
Самойлової К.Г. задоволенню не
підлягає, оскільки нею не вжито заходів
примусового виконання рішення суду,
передбачених Законом України “ Про
виконавче провадження ”.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 50 Закону України “Про виконавче
провадження”, ст.. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця Московського ВДВС ХМУЮ
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника ОСОБА_2
– відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова впродовж п’яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
Сиротников Р.Є.