РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 жовтня 2014 року Хмельницький
міськрайонний суд

в складі:
головуючого-судді Палінчака О.М.

при
секретарі Антосєві В.П.

за участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення позики,

встановив:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики в сумі 5 000
грн. та 3% річних за користування
коштами за період з 01 листопада 2012 року
по 16 липня 2014 року в сумі 487 грн. 83 коп., а
всього 5 487 грн. 83 коп. На обґрунтування
своїх вимог позивач зазначив, що 17
вересня 2012 року відповідач позичив у
нього 5 000 грн. зі строком повернення 31
жовтня 2012 року. Відповідач не виконав
взяті на себе зобов'язання, чим
порушені права позивача.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Відповідач, який повідомлений про час і
місце слухання справи належним чином, в
судове засідання не з'явився. У
відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України,
суд вважає можливим розглянути справу
на підставі наявних в ній даних та
доказів - в порядку заочного розгляду.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17 вересня 2012 року
ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 5 000 грн., які
зобов'язався повернути 31 жовтня 2012
року, однак взяті на себе зобов'язання
не виконав.

Ці обставини підтверджуються
поясненнями позивача та розпискою.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та

вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В силу ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Оцінюючи встановлені обставини та
досліджені докази, суд приходить до
висновку, що відповідач не виконав
зобов'язання по поверненню ОСОБА_1
позики у строк передбачений договором,
а тому сума позики в розмірі 5 000 грн. та
три відсотки річних від простроченої
суми в розмірі 487 грн. 83 коп.( 5 000 Х 0.03) / 365)
Х 623 днів) за період з 01 листопада 2012
року по 16 липня 2014 року, а всього на суму
5 487 грн. 83 коп. підлягають стягненню в
примусовому порядку, а також судові
витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049 ЦК України,
суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
позику в сумі 5 487 грн. 83 коп. та 423 грн. 60
коп. судових витрат, а всього - 5 911 грн. 43
коп.

Рішення може бути переглянуте судом,
який його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, що подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів до
апеляційного суду Хмельницької
області.

Суддя:
О.М. Палінчак