У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,Юровської Г.В., -розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», подану представником
Шулікою А.В., на заочне рішення
Козельщинського районного суду
Полтавської області від 30 вересня 2013
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 22 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що відповідно до укладеного
договору № PLR9RC20481112 від 21 червня 2006 року
ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 4 933
грн. 93 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Договором передбачено
порядок і умови погашення кредиту,
погашення заборгованості по кредиту,
сплату нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат. Однак, відповідач не
виконала своїх зобов'язань за вказаним
договором і станом на 2 серпня 2013 року
за нею рахувалася заборгованість у
загальному розмірі 34 515 грн. 27 коп., яка
складається з: 4 523 грн. заборгованості
за кредитом, 6 665 грн. 18 коп.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 22 571 грн. 22 коп.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором. Вказану суму
заборгованості позивач просив
стягнути з відповідача у судовому
порядку.

Заочним рішенням Козельщинського
районного суду Полтавської області від
30 вересня 2013 року позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково,
стягнуто на його користь з ОСОБА_6 12 188
грн. 18 коп. заборгованості за кредитним
договором від 21 червня 2006 року, з яких: 4
523 грн. заборгованості за кредитом, 6 665
грн. 18 коп. заборгованості по процентам
за користування кредитом, 1 тис. грн.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором. Вирішено
питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 22 січня 2014 року
рішення районного суду змінено,
збільшено розмір стягнутої з ОСОБА_6 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованості за кредитом з 12 188 грн. 18
коп. до 15 559 грн. 68 коп., з яких: 4 523 грн.
заборгованості за кредитом, 6 665 грн. 18
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 4371 грн. 50 коп.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» порушує питання про зміну
рішення суду першої інстанції та
скасування рішення апеляційного суду в
частині вирішення позовних вимог про
стягнення пені, мотивуючи свої доводи
неправильним застосуванням судами у
цій частині норм матеріального права
та порушенням норм процесуального
права, із ухваленням нового рішення у
справі про задоволення позовних вимог
про стягнення пені у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Рішення апеляційного суду не
відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору №
PLR9RC20481112 від 21 червня 2006 року ОСОБА_6
отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у
розмірі 4 933 грн. 93 коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Пунктами
5.1, 5.3 Умов і правил надання банківських
коштів передбачена відповідальність
позичальника за порушення зобов'язання
у вигляді пені у розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
грн. за кожний день прострочки платежу
та штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми
заборгованості.

Станом на 2 серпня 2013 року загальний
розмір заборгованості ОСОБА_6 за
кредитним договором становив 34 515 грн. 27
коп., з яких: 4 523 грн. заборгованість за
кредитом, 6 665 грн. 18 коп. заборгованість
по процентам за користування кредитом,
22 571 грн. 22 коп. пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.

Вирішуючи питання щодо стягнення пені,
апеляційний суд послався на правову
позицію Верховного Суду України,
викладену у постанові №
6-116цс13 від 6 листопада 2013 року, і обмежив
розмір її стягнення 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а початок - з дня (місяця), з якого
вона нараховується, у межах строку
позовної давності за основною вимогою,
тобто позов подано до суду у вересні 2013
року, отже пеня нарахована з 31 серпня 2012
року до 31 серпня 2013 року.

Однак з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна, оскільки в даному випадку суду
слід було враховувати на правову
позицію Верховного Суду України,
викладену у постанові № 6-101цс12 від 21
листопада 2012 року, відповідно до якої
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою нею до винесення рішення
судом першої інстанції.

Отже, апеляційний суд застосував
річний строк позовної давності до
вимог про стягнення пені, не
перевіривши наявності у справі заяви
сторони, зробленої нею до винесення
рішення судом першої інстанції.

З огляду на вказані вище обставини,
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегій суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», подану
представником Шулікою А.В.,
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 22 січня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:
А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська