Справа №461/3742/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Галицький районний суд
м.Львова в складі: головуючої судді -
Волоско І.Р., при секретарі - Козак Т.С.,
Гром'як О.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Львові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТЗОВ «Трумф
Харчові Технології» про зміну
формулювання причини звільнення, дати
звільнення і стягнення належної
компенсації ,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 в його
інтересах звернувся до суду з позовом
до ТЗОВ «Трумф Харчові Технології» про
зміну формулювання причин звільнення і
стягнення належної компенсації.
Зокрема, просить змінити формулювання
причини звільнення з посади директора
ТзОВ «Трумф Харчові Технології» із: «У
зв'язку із незадовільним виконанням
директором Товариства своїх обов
'язків щодо забезпечення прибуткової
діяльності Товариства та досягнення
його статутних цілей», п. 1.2. Протоколу
на: «У зв'язку із наявністю у ОСОБА_1
хвороби, що перешкоджає виконання обов
'язків за контрактом» і дату звільнення
з «29.07.2013р.» на день вирішення справи в
суді. Також просить стягнути з ТЗОВ
«Трумф Харчові Технології» на його
користь належну компенсацію
передбачену п. 6.4. Контракту у розмірі
трьох заробітних плат Директора за
останні 3 місяці, що становить 94 500,00 грн.
посадового окладу після відрахувань та
утримань. Свої вимоги мотивує тим, що
працював на посаді директора у
відповідача на підставі Контракту від
11.12.2012 р. ; 11.07.2013 року звернувся до
загальних зборів учасників Товариства
із Заявою про звільнення та розірвання
контракту на підставі п. 6.3.2. Контракту,
відповідно до якого Директор може за
своєю ініціативою розірвати контракт
до закінчення строку його дії у разі: п.
6.3.2. «хвороби чи інвалідності
(підтверджених відповідними медичними
довідками), що перешкоджають виконанню
обов'язків за контрактом». До заяви про
звільнення ним було надано копію
витягу з історії хвороби стаціонарного
хворого № 2840, згідно якого визначено
медичний діагноз «Ішемічна хвороба
серця, дифузний кардіосклероз,
гіпертонічна хвороба серця 2 ступеня
(ризик високий), гіпертонічна криза.
Відповідно до довідки йому позивачу
рекомендовано уникати понаднормових
навантажень (часті стреси,
перевантажень, зміни клімату);
дотримуватись режиму праці і
відпочинку; при повторних симптомах
звертатись до обстеження; проходити
санаторне лікування. Відтак, за
наявності такого діагнозу , він не міг
надалі виконувати покладені на нього
контрактом обов'язки - обов'язки
директора. Однак, незважаючи на його
заяви та стан здоров'я, відповідач
своїм рішенням від 29.07.2013р. звільнив
його з посади директора « у зв'язку із
незадовільним виконанням своїх
обов'язків щодо забезпечення
прибутковості товариства, реалізації
предмета діяльності Товариства та
досягнення його статутних цілей».

Звільнення позивач вважає
незаконним, таким, що порушує його
трудові права ,зокрема, що в п. 2.2.
Контракту визначено посадові обов'язки
директора, при цьому ті обов'язки, на
незадовільне виконання яких
Роботодавцем вказано в Протоколі,
чітко не віднесені до обов'язків
директора згідно Контракту; крім цього,
вважає, не було надано належних доказів
щодо незадовільного виконання
директором своїх обов'язків по
забезпеченню прибуткової діяльності
Товариства, чи незабезпечення
реалізації предмета діяльності
Товариства та досягнення його
статутних цілей.. В своїх доводах .
представник позивача покликається
також на те, що власник звільнив ОСОБА_1
на підставі п. 6.2.3. Контракту , яке було
оформлено Наказом про звільнення №12
від 29.07.13 , на підставі чого внесено
запис до Трудової книжки . Вказане
положення Контракту вважає таким, що
суперечить чинному законодавству
України, оскільки рішення Вищого
органу Товариства є способом прийняття
відповідного рішення, а не підставою.
Для звільнення директора повинні бути
обґрунтовані підстави, а не просто
рішення (бажання) Вищого органу
Товариства. Підстава передбачена в п.
6.2.3. Контракту по суті дає можливість
звільнити директора без відповідних
правових підстав.

Згідно п. 18 Постанови Кабінету
Міністрів України від 19 березня 1994 p. N 170
«Про впорядкування застосування
контрактної форми трудового договору»
контракт повинен передбачати
зобов'язання роботодавця щодо
компенсації моральної та матеріальної
шкоди, заподіяної працівникові у разі
дострокового розірвання контракту,
роботодавцем з підстав, не
передбачених чинним законодавством та
контрактом. Підстава для дострокового
розірвання Контракту передбачена п.
6.2.3. Контракту (за рішенням Вищого
органу Товариства) є такою, що не
передбачена чинним законодавством
України, а отже Контрактом мало б бути
встановлено компенсацію у випадку її
застосування.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП,
підставою припинення трудового
договору є підстава, зазначена у
контракті. Також п. 21 Постанови КМУ від
19 березня 1994 р. № 170 «Про впорядкування
застосування контрактної форми
трудового договору» передбачає, що у
разі розірвання контракту з ініціативи
роботодавця з підстав, установлених у
контракті, але не передбачених чинним
законодавством, звільнення
проводиться за пунктом 8 ст. 36 КЗпП, з
урахуванням гарантій, встановлених
чинним законодавством і контрактом.
Відповідно до п. 5. Постанови Кабінету
Міністрів України від 19 березня 1994 p. N
170, затверджено Положення про порядок
укладання контрактів при прийнятті
(найманні) на роботу працівників, умови
контракту, що погіршують становище
працівника порівняно з чинним
законодавством, угодами і колективним
договором, вважаються недійсними.

Представник позивача також
просить поновити строк звернення до
суду,як такий , що пропущено з поважних
причин, оскільки ОСОБА_1 не мав
можливості подати позовну заяву до
29.10.2013 року про зміну формулювання
причини звільнення, дати звільнення і
виплату належної компенсації в межах
строку позовної давності, перебіг якої
почався 29.07.2013 року і закінчився 29.10.2013
року, через те, що після звільнення він
залишив територію України; у зв'язку із
виявленими у нього захворюваннями
(хворобою) він був змушений проходити
періодичні медичні огляди, постійно
лікуватись, дотримуватись
рекомендацій лікарів, що в свою чергу
об'єктивно робило неможливим подання
позовної заяви до Галицького районного
суду м. Львова про захист заявником
своїх прав.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримав, просить такі
задоволити;в судовому засіданні надав
пояснення аналогічні, викладеним у
фабулі позовної заяви.

Представник відповідача- ТЗОВ «Трумф
Харчові технології» проти позову
заперечила та пояснила, що звільнення
позивача відповідає нормам трудового
законодавства та умовам, укладеного
між сторонами контракту; так,
відповідно до умов контракту, рішення
Вищого органу Товариства щодо
дострокового розірвання контракту з
директором є самостійною підставою для
розірвання такого контракту, а не
способом прийняття відповідного
рішення, як про це зазначає позивач.
Контракт із ОСОБА_1 розірвано на
підставі пп.6.2.3. Контракту - за рішенням
Вищого органу товариства, що визначено
у п.п.1.2. Протоколу Загальних зборів
учасників ТОВ «Трумф харчові
технологій від 29.07.2013 р. З огляду на те,
що зазначена підстава для звільнення
не передбачена КЗпП України, а є
додатковою підставою для звільнення,
яка передбачена контрактом, що
допускається згідно ст. 21 КЗпП України,
в наказі №12 від 29.07.2013 р. та трудовій
книжці позивача як підстава для
звільнення зазначено - пп.8 ст. 36 КЗпП
України . Загальними зборами ТОВ «Трумф
харчові технології» було розглянуто
заяву ОСОБА_1 про звільнення з цієї
підстави, однак за відсутності доказів
того, що наявна у нього хвороба
перешкоджає виконанню обов'язків за
контрактом, у задоволенні такої заяви
було відмовлено. Строк звернення до
суду за захистом порушеного права,
представник відповідача вважає,
пропущений без поважних причин, тому і
з цих підстав в задоволенні позову
просить відмовити.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши докази, надані сторонами,
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України,
контракт є особливою формою трудового
договору, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін,
умови матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України . На контрактну форму трудового
договору не поширюється положення ст..9
КЗпП України про те, що умови договорів
про працю, які погіршують становище
працівників порівняно із
законодавством України про працю, є
недійсними.

Відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору передбачено
підстави,зазначені в контракті.

Встановлено, що 11.12.2012 р. між ОСОБА_1 та
ТОВ «Трумф харчові технології»
укладено контракт, за умовами якого
позивач був прийнятий на посаду
директора «ТОВ «Трумф харчові
технології» на строк до 11.12.2013 р. Розділ
6 Контракту передбачає узгоджені
сторонами умови щодо зміни і підстав
розірвання контракту.

Відповідно до пп. 6.1.3 пп.6.1. Контракту,
такий припиняється з ініціативи
Вищого органу Товариства до закінчення
строку його дії у випадках,
передбачених пп.6.2. цього Контракту.

Згідно пп.6.2.3. п.6.2. Контакту, директор
може бути звільнений з посади, а цей
контракт розірваний з ініціативи
вищого органу загальних зборів
учасників до закінчення строку його
дії за рішенням Вищого органу
Товариства.

Як вбачається із протоколу №0113
загальних зборів учасників ТЗОВ «Трумф
Харчові Технології» від 29.07.2013р.
Контракт з директором товариства
ОСОБА_1 розірвано достроково з 17 .08.2013р.
у зв'язку із незадовільним виконанням
ним своїх обов'язків щодо забезпечення
прибуткової діяльності ТЗОВ,
реалізації предмета діяльності
Товариства та досягнення його
статутних цілей.

Зборами також розглядалась заява
ОСОБА_1 про звільнення його з посади
директора з підстав неможливості
виконання обов'язків за контрактом
внаслідок хвороби чи інвалідності.
Однак, рішенням Вищого органу
товариства у задоволенні такої було
відмовлено за відсутності медичних
висновків про наявність у позивача
захворювання ,яке перешкоджає
продовженню виконання ним трудових
обов'язків або виконувана робота
протипоказана йому за станом здоров'я.

Наказом №12 від 29.07.2013р. ОСОБА_1
звільнений з посади директора ТЗОВ
«Трумф Харчові Технології» «16 серпня
2013р.» на підставі п.8 ст.36 КЗпП України
підстави, передбачені контрактом та на
підставі рішення загальних зборів
учасників ТЗОВ »Трумф Харчові
Технології» від 29.07.2013р.

Відтак, відповідно до умов контракту
рішення Вищого органу Товариства щодо
дострокового розірвання контракту з
директором є самостійною підставою для
розірвання такого контракту , і не може
розцінюватись як спосіб прийняття
відповідного рішення.

Пункт 6.3.2. Контракту передбачає, що
директор, може за своєю ініціативою
розірвати контракт до закінчення
строку його дії у разі: хвороби чи
інвалідності /підтверджених
відповідними медичними довідками/, що
перешкоджають виконанню обов'язків за
контрактом.

Як суд вже зазначав, ОСОБА_1 подавав
Загальним зборам учасників ТОВ «Трумф
харчові технології» заяву про
звільнення його з посади директора
товариства на підставі пп.6.3.2. Конракту,
у зв'язку із хворобою, що перешкоджає
виконанню обов'язків директора, однак,
в задоволенні такої відповідачем було
відмовлено із-за відсутності доказів,
що наявна у нього хвороба перешкоджає
виконанню обов'язків за контрактом.

Постанова Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про
судову практику розгляду трудових
спорів» п.21 роз'яснює , що стан здоров'я,
який перешкоджає продовженню даної
роботи є стійке зниження
працездатності через що працівник не
може належно виконувати покладені на
нього трудові обов'язки чи їх виконання
протипоказано за станом здоров'я або
небезпечне для членів трудового
колективу чи громадян, яких він
обслуговує.

Із витягу історії хвороби
стаціонарного хворого ОСОБА_1
вбачається, що він з 21.06.2013 р. по 25.06.2013 р.
перебував на стаціонарному лікуванні в
2-му кардіологічному відділенні
Львівського обласного державного
клінічного лікувально-діагностичного
кардіологічного центу у зв'язку із
серцевим захворюванням. При виписці із
медичного закладу ОСОБА_1 були надані
лікувальні та трудові рекомендації
«обмеження фізичних та емоційних
навантажень». Інших обмежень чи
вказівок на те, що наявна у позивача
хвороба «перешкоджає виконанню його
трудових обов'язків» в наданій
медичній документації не міститься.
Такі рекомендації можуть міститись в
листку непрацездатності або у висновку
лікарсько-консультативної комісії
/ЛКК/, які суду не надані.

Відтак, надана медична довідка не
підтверджує факту неможливості
продовження ОСОБА_1 виконання трудових
обов'язків за контрактом.

Таким чином, з врахуванням наведених
обставин, доводів та аналізу наданих
сторонами доказів, а правових підстав
для зміни формулювання причин
звільнення позивач з посади директора
ТЗОВ «Трумф Харчові технології» суд не
вбачає.

Крім цього, позивачем пропущено
визначений законодавством строк
звернення до суду за захистом своїх
трудових прав без поважних причин.

У відповідності до ст. 233 КЗпП
України, працівник може звернутися з
заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Встановлено судом, що наказ про
звільнення ОСОБА_1 було підписано самим
ОСОБА_1, як директором підприємства, та
отримано ним же 29.07.2013 p.; з цієї дати
обчислюється місячний строк звернення
до суду, який закінчився 29.08.2013 р.; позов
подано представником позивача лише
09.04.2014р.

Доводи представника позивача про те,
що ОСОБА_1 після звільнення залишив
територію України і вимушений був у
зв'язку із виявленою хворобою
проходити медичні огляди, постійно
лікуватись, дотримуватись
рекомендацій лікарів до уваги не
приймаються, оскільки об'єктивно
жодними доказами не підтверджуються.

Позивач вправі був скористатись
правовою допомогою і уповноважити на
представництво його інтересів іншу
особу, чим , зрештою, він в подальшому в
квітні 2014р. і скористався.

Крім цього, 08.08.2013 ОСОБА_1 звернувся в
Територіальну державну інспекцію з
питань праці у Львівській області зі
скаргою на його незаконне звільнення.
За наслідками розгляду його скарги
Інспекцією було проведено перевірку за
результатами якої жодних порушень
чинного законодавства при звільненні
ОСОБА_1 не виявлено.

Рівно ж в той час у позивача не
існувало перешкод звернутись за
захистом порушеного трудового права до
суду, однак, таким правом він своєчасно
не скористався.

З огляду на наведене суд приходить
до висновку, що ОСОБА_1 без поважних
причин пропустив строк звернення до
суду за захистом свого права, що також є
самостійною підставою для відмови у
пред'явленому позові.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст..ст. 21 , п.8
ст.36,231,233 КЗпП України, суд , -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ТзОВ «Трумф
Харчові Технології»про зміну
формулювання причини звільнення, дати
звільнення і стягнення належної
компенсації - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем протягом десяти днів з часу
його проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Галицький
районний суд м.Львова.

Суддя І.Р.Волоско.