У х в а л а

іменем україни

4 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, приватного підприємства
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Мінерал-1», товариства з обмеженою
відповідальністю «Мінерал» до
публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» про захист цивільних
майнових прав шляхом визнання
зобов'язання припиненим, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного
підприємства «Виробничо-торгівельне
підприємство «Мінерал-1» та товариства
з обмеженою відповідальністю
«Мінерал» на рішення апеляційного суду
Рівненської області від 16 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року позивачі звернулися до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що заочним рішенням Сарненського
районного суду Рівненської області від
3 листопада 2010 року стягнуто у
солідарному порядку з позивачів на
підставі договорів поруки на користь
відповідача 941 174 грн 86 коп. Рішенням
Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 січня 2013
року, яке набрало законної сили,
зобов'язання позивачів за договорами
поруки припинено. Посилаючись на
зазначені обставини, просили визнати
припиненими зобов'язання за заочним
рішенням Сарненського районного суду
Рівненської області від 3 листопада 2010
року.

Заочним рішенням Сарненського суду
Рівненської області від 19
лютого 2014 року позов задоволено.

Припинено правовідношення
зобов'язального характеру щодо
стягнення на підставі заочного рішення
Сарненського районного суду
Рівненської області від 3 листопада 2010
року солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
приватного підприємства
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Мінерал-1», товариства з обмеженою
відповідальністю «Мінерал», як
поручителів, на користь публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» заборгованість за
кредитним договором від 22 січня
2008 року у розмірі 941 174 грн 86 коп.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 16 липня
2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявники просять
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
рішенням суду, що набрало законної
сили, договори поруки були визнані
припиненими, тому права позивачів
підлягають захисту шляхом визнання
зобов'язання за рішенням суду, яким
стягнуто з поручителів солідарно
заборгованість за кредитним договором,
припиненим.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд обґрунтовано
виходив із того, що вимога позивачів
щодо визнання зобов'язання за рішенням
суду припиненим не відповідає способам
захисту, передбаченим ст. 16 ЦК та може
бути підставою для перегляду заочного
рішення Сарненського районного суду
Рівненської області від 3 листопада 2011
року у порядку, передбаченому ЦПК
України.

Докази та обставини, на які посилаються
заявники в касаційній скарзі, були
предметом дослідження апеляційного
суду та додаткового правового аналізу
не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладеного в
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
приватного підприємства
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Мінерал-1» та товариства з обмеженою
відповідальністю «Мінерал» відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 16 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко