Номер провадження 2/643/4765/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09.10.2014 року суддя Московського
районного суду м. Харкова Крівцов Д.А.,
розглянувши заяву ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авангард-Транс" про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить: визнати
трудовий договір, укладений 25.09.2013 року
між позивачем та відповідачем,
договором підряду; стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за виконану роботу по
перевезенню вантажів за договором
підряду в розмірі 57301,34 грн.

В обґрунтування позову зазначив,
що між позивачем та відповідачем 25.09.2013
року було укладено трудовий договір,
згідно умов якого позивач прийняв на
себе зобов'язання щодо виконання
перевезень на власному автотранспорті,
а відповідач зобов'язався створювати
необхідні умови для праці водія та
сплачувати йому грошову винагороду.
Також умовами трудового договору було
передбачено, що за виконаний позивачем
як водієм обсяг робіт відповідач
розраховується з ним на підставі
товарно-транспортних накладних. Проте
умови вказаного договору надають
підстави вважати, що даний договір є
цивільно-правовою угодою про надання
послуг (договором підряду). Також в
позовній заяві позивачем було
зазначено, що між ним та відповідачем
було погоджено ціну роботи в певному
розмірі, виходячи із вартості одного
тонно-кілометру. Відповідно, на
підставі вказаної ціни позивачем було
визначено загальний розмір
заборгованості відповідача.

Ухвалою Московського районного
суду м. Харкова від 09.10.2014 року
провадження у вказаній цивільній
справі відкрито.

Позивачем подано заяву про
забезпечення позову, в якій він просить
накласти арешт на грошові кошти
відповідача, що знаходяться на
банківських рахунках, в межах розміру
заявлених позовних вимог - 57301,34 грн.

В обґрунтування заяви зазначено,
що в разі якщо відповідачем з метою
уникнення виконання зобов'язання буде
знято кошти з розрахункового рахунку,
виконання рішення суду може бути
ускладнено.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК
України заява про забезпечення позову
вирішується суддею чи судом, який
розглядає справу, в той же день без
повідомлення відповідача й інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно п. 1, 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується в тому числі
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» Пленум
Верховного Суду України звернув увагу
на те, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позовних
вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Таким чином, згідно з вказаними
роз'ясненнями суд, вирішуючи питання
щодо забезпечення позову, має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір, а також
з'ясувати обсяг позовних вимог.

Суд враховує, що ухвалою
Московського районного суду м. Харкова
від 16.09.2014 року даний цивільний позов
було залишено без руху, оскільки
позивач всупереч вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, а також роз'яснень, викладених
в Постанові Пленуму Верховного суду
України № 2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ в суді першої
інстанції», не зазначив докази, якими
підтверджується факт наявності між
позивачем та відповідачем
домовленості щодо погодження певної
ціни за роботу, яка згідно доводів
позивача виконувалась за договором
підряду.

На виконання вказаної вище ухвали
позивачем 03.10.2014 року суду було надано
заяву про усунення недоліків. У
вказаній заяві позивач зазначив, що між
сторонами була досягнута домовленість
про вартість тонно-кілометру, яка
наведена як у тексті позовної заяви,
так і додатку до неї. Також було
зазначено, що правильність
розрахованої позивачем суми, розмір
якої обчислений на підставі відомостей
товарно-транспортних накладних та усно
обумовленої сторонами вартості за
кожний тонно-кілометр, має бути
вирішена судом під час судового
розгляду справи. Крім того, пояснила, що
до позову надано заяву про
витребування доказів, які також мають
значення для встановлення
правильності чи неправильності
розрахунку позивача, а також що подання
доказів можливе на наступних стадіях
розгляду справи.

Таким чином, судом в ухвалі від 16.09.2014
року було звернуто увагу позивача на
відсутність в позовній заяві даних про
докази, якими обґрунтовуються доводи
позивача щодо погодження з
відповідачем вартості виконуваної
роботи з перевезення вантажів, а саме
ціни тонно-кілометру. У заяві про
усунення недоліків позивачем було
зазначено на наданні вказаних доказів
на інших стадіях розгляду справи.

Таким чином, на даній стадії розгляду
справи позивачем не надано суду
будь-яких доказів, які б підтверджували
доводи позивача щодо погодження
сторонами вартості тонно-кілометру
перевезень, а відтак - підтверджували
розмір заявлених позивачем позовних
вимог та виникнення між сторонами
спору щодо сплати грошових коштів у
вказаному вище розмірі 57301,34 грн.

При цьому посилання позивача на
неоспорення відповідачем суми
невиплаченої позивачу винагороди, яке
згідно доводів заяви про усунення
недоліків підтверджується відповіддю
на претензію, не можуть на даній стадії
розгляду справи бути прийняті судом до
уваги, оскільки у вказаній відповіді
відповідача не міститься будь-яких
даних щодо розміру винагороди, яку за
твердженням позивача йому повинен
сплатити відповідач, а також даних щодо
визнання відповідачем наявності
заборгованості перед позивачем.

За таких обставин суд, вирішуючи
заявлене клопотання на підставі
наданих позивачем доказів, на даній
стадії розгляду справи позбавлений
можливості встановити факт виникнення
між сторонами спору щодо стягнення
грошових коштів у вказаному позивачем
розмірі (57301,34 грн.).

Враховуючи наведене, суд на даній
стадії розгляду справи не вбачає
підстав для задоволення заяви про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти відповідача у
вказаному вище розмірі.

Роз'яснити позивачу, що він не
позбавлений права повторно звернутись
до суду із вказаним клопотанням на
інших стадіях розгляду цивільної
справи.

Керуючись ст.151-153, 208-210 ЦПК України,
суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авангард-Транс" про
стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крівцов Д.А.