АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб:
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Оболонському районі м. Києва до ОСОБА_2
про стягнення розміру переплати
пенсії;

за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Оболонському районі м. Києва

на рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 01 жовтня 2014
року

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду
м.Києва від 01.10.2014 року у задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України у Оболонському районі м. Києва
до ОСОБА_2 про стягнення розміру
переплати пенсії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Управління ПФУ у Оболонському районі м.
Києваподало апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог. Посилається на
незаконність ухваленого судом рішення,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що після проведеної
інвентаризації Управлінням було
виявлено переплату пенсії
відповідачеві у розмірі 2087,52 грн. за
період з 01.05.2012 р. по 31.12.2012 р. та з 01.11.10 р.
по 30.04.12, що виникла через програмну
помилку (рахункову помилку). Вказаний
факт підтверджується розпорядженням
від 04.06.2013 року, протоколом № 1/5 від
04.06.2013 року., листом Управління по
нарахуванню та виплаті пенсій
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві від 18.12.2012р. № 3105,
листом Управління по нарахуванню та
виплаті пенсій Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві від
24.10.12 р. № 2761. Зазначена переплата була
виявлена Головним Управлінням
пенсійного фонду, та позивачем видано
розпорядження про відсутність підстав
утримання переплати з відповідача,
через те що така переплата виникла у
зв'язку з програмною помилкою та
відсутністю вини з боку відповідачки. З
врахуванням вимог ст. 1212 ЦК України
позивач просить суд стягнути з
відповідача у примусовому порядку
переплату пенсії у розмірі 2087, 52 грн.

В суді апеляційної інстанції
відповідачка ОСОБА_2 заперечувала
проти задоволення поданої апеляційної
скарги, посилаючись на законність та
обґрунтованість ухваленого судом
рішення. Представник позивача -
Управління ПФУ у Оболонському районі м.
Києва в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином. Неявка
представника позивача в судове
засідання не унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Таким чином, колегія
суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи за його
відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачка перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Оболонському районі м. Києва де отримує
пенсію за віком.

Головне управління Пенсійного фонду
України в м.Києві повідомило позивача
про наявність переплати пенсії ОСОБА_2
у період з 01.05.2012 року по 31.12.2012 року у
розмірі 811, 20 грн. внаслідок її
переплати, та у період з 01.11.2010 року по
30.04.2012 року у розмірі 1276, 32 грн. (причина
переплати не зазначена), (а.с.5, 6). Тобто
переплата виникла у строк понад два
роки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
те, що переплата пенсії відповідачці
виникла внаслідок програмної
(рахункової) помилки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно та
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно) зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно набуте, згодом відпала.

Позивач не довів суду, що відповідачка
набула майно та зберегла його за
рахунок позивача без достатньої
правової підстави, внаслідок чого
зобов'язана повернути позивачу кошти.
Тобто, зазначена норма матеріального
права не регулює правовідносини, які
виникли між сторонами по справі.

Правовідносини, які виникли між
сторонами регулюються положеннями
ст.1215 ЦК України, за змістом якої
надмірно виплачені суми, у тому числі
пенсії, повинні бути повернені, якщо їх
виплата з'явилася результатом
рахункової помилки (наявність якої має
бути доведена позивачем) або
несумлінності одержувача.

А отже, характер правовідносин, який
виник між сторонами виключає
можливість застосування до них судом
положень частини першої статті 1212 ЦК
України.

З огляду на наведене, судом
правомірно ухвалено рішення про
відмову у задоволенні позову
Управління ПФУ у Оболонському районі м.
Києва до ОСОБА_2 про стягнення розміру
переплати пенсії.

Отже, твердження апелянта про
незаконність ухваленого рішення,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Оболонському районі м.Києвавідхилити.

Рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 01 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: