Подання № 744/1085/14
Провадження № 6/744/132/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Семенівський
районний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого - судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

за участю:

представника заявника (боржника) –
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Семенівка Чернігівської
області заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню повністю, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник (боржник), ОСОБА_2, звернувся до
Семенівського районного суду
Чернігівської області з заявою, у якій
просить визнати виконавчий лист № 2-204,
виданий 17 квітня 2001 року Семенівським
районним судом Чернігівської області
таким, що не підлягає виконанню
повністю.

В обґрунтування своєї вимоги заявник
(боржник) у заяві зазначив про те, що він
знаходився у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 /на час розірвання шлюбу її
прізвище було ОСОБА_2/. Від даного шлюбу
у нього народився син, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружжя проживало у
приватному будинку, який в однакових
частках належав на праві приватної
власності йому, дружині і сину ОСОБА_5
за адресою: м. Семенівка Чернігівської
області, вулиця Прхоровщина, 14. Так, як
сімейне життя не склалося 04 березня 2011
року шлюб між ними було розірвано.
Після розірвання шлюбу вони
продовжували проживати в даному
будинку, але окремо один від одного.
Так, як проживання в одному будинку
стало нестерпним приблизно два роки
потому, а саме в серпні 2012 року він не
знімаючись з реєстрації по місцю
проживання, тобто вулиця Прохоровщина,
будинок номер 14, знайшов квартиру за
адресою: м. Семенівка Чернігівської
області, вулиця Пряма, 160, куди перейшов
проживати і проживає на даний час зі
своєю сім’єю.

Спочатку після розірвання шлюбу, син
ОСОБА_5 проживав зі своєю матір’ю
ОСОБА_3 В добровільному порядку він
(ОСОБА_2 В.) надавав допомогу ОСОБА_3,
матеріально утримував сина, коли він
проживав з нею. Після того, як син
ОСОБА_5 підріс, він також не зміг
проживати разом з матір’ю, тобто
стягувачем ОСОБА_3 і приблизно на
початку червня 2014 року перейшов
мешкати постійно до нього, де і зараз
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. В
сім’ю стягувача повертатися не
збирається. Місце проживання сина
ОСОБА_5 підтверджується офіційною
довідкою Семенівської міської ради
Чернігівської області № 4407 від 02
вересня 2014 року. Також в разі
необхідності своє місце проживання
може засвідчити і сам син.

Не звертаючи уваги на те, що син
проживає разом з ним, він його
матеріально утримує, виховує, стягувач
ОСОБА_3 надала заяву до відділу
Державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції в Чернігівській області про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2-204, виданого 17 квітня 2001 року
Семенівським районним судом
Чернігівської області в частині
стягнення з нього аліментів у розмірі
1/4 від заробітку /доходів/, але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на її користь, на
утримання сина ОСОБА_5. Відділ ДВС
Семенівського управління юстиції
Чернігівської області 26 серпня 2014 року
виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження і на підставі
виконавчого листа № 2-204 від 17 квітня 2001
року почав стягувати з нього аліменти
на утримання, сина ОСОБА_5, який
проживає разом з ним на користь ОСОБА_3,
яка проживає окремо від них зі своєю
сім’єю.

Ст. 369 Цивільного процесуального
кодексу України передбачає визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню у разі якщо його було видано
помилково або якщо обов’язок боржника
відсутній повністю чи частково у
зв’язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником або
з інших причин .

В даному разі у нього як у боржника
обов’язок сплачувати аліменти на
користь стягувача ОСОБА_3 відсутній
повністю з тих причин, що їхній син
проживає разом з ним і він його
матеріально утримує.

Та обставина, що його син проживає
разом з ним, на його матеріальному
утриманні і в той же час він
забов’язаний на його утримання
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3
змусила його звернутись до суду за
визнанням виконавчого листа таким, що
не підлягає виконанню.

Заявник (боржник) ОСОБА_2 у судове
засідання не з’явився, доручив
представляти свої інтереси адвокату
ОСОБА_1.

У судовому засіданні
представника заявника (боржника) –
адвокат ОСОБА_1 заяву заявника
підтримав, просив задовольнити її у
повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не
з’явилася, належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, до суду надала письмову заяву,
згідно даних якої просить справу
розглянути без її участі, з наслідками
розгляду справи без її участі
ознайомлена.

В. о. начальника відділу державної
виконавчої служби Семенівського
районного управління юстиції у
Чернігівській області ОСОБА_6 у судове
засідання не з’явилася, була
повідомлена належним чином про час і
місце судового засідання, надала до
суду письмове заяву, згідно даних якої
просить справу розглянути без її
участі у зв’язку із службовою
необхідністю.

Суд, заслухавши представника заявника
(боржника), дослідивши матеріали справи
вважає, що заява підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 Цивільного
процесуального кодексу України суд,
який видав виконавчий лист, може
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Семенівського районного суду
Чернігівської області від 12 квітня 2001
року було задоволено позов ОСОБА_7 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Вирішено стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, /дошлюбне Худякова/ на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів але не менше 1/2
неоподаткованого мінімуму громадян з 19
березня 2001 року до повноліття.

Рішеня набрало законної сили 12 квітня
2001 року, у зв’язку з чим 17 квітня 2001
року Семенівським районним судом
Чернігівської області було видано
виконавчий лист № 2-204/2001 р., за яким 26
серпня 2014 року було відкрито виконавче
провадження.

Судом встановлено, що заявник (боржник)
ОСОБА_2 у заяві зазначив про те, що він
знаходився у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 /на час розірвання шлюбу її
прізвище було ОСОБА_2/. Від даного шлюбу
у нього народився син, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружжя проживало у
приватному будинку, який в однакових
частках належав на праві приватної
власності йому, дружині і сину ОСОБА_5
за адресою: м. Семенівка Чернігівської
області, вулиця Прхоровщина, 14. Так, як
сімейне життя не склалося 04 березня 2011
року шлюб між ними було розірвано.
Після розірвання шлюбу вони
продовжували проживати в даному
будинку, але окремо один від одного.
Так, як проживання в одному будинку
стало нестерпним приблизно два роки
потому, а саме в серпні 2012 року він не
знімаючись з реєстрації по місцю
проживання, тобто вулиця Прохоровщина,
будинок номер 14, знайшов квартиру за
адресою: м. Семенівка Чернігівської
області, вулиця Пряма, 160, куди перейшов
проживати і проживає на даний час зі
своєю сім’єю.

Спочатку після розірвання шлюбу, син
заявника (боржника) ОСОБА_4 проживав зі
своєю матір’ю ОСОБА_3 В добровільному
порядку він (ОСОБА_2 В.) надавав допомогу
ОСОБА_3, матеріально утримував сина,
коли він проживав з нею. Після того, як
син ОСОБА_5 підріс, він також не зміг
проживати разом з матір’ю, тобто
стягувачем ОСОБА_3 і приблизно на
початку червня 2014 року перейшов
мешкати постійно до нього, де і зараз
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. В
сім’ю стягувача повертатися не
збирається. Місце проживання сина
ОСОБА_5 підтверджується офіційною
довідкою Семенівської міської ради
Чернігівської області № 4407 від 02
вересня 2014 року.

Не звертаючи уваги на те, що син
проживає разом з ним, він його
матеріально утримує, виховує, стягувач
ОСОБА_3 надала заяву до відділу
Державної виконавчої служби
Семенівського районного управління
юстиції в Чернігівській області про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2-204/2001 р., виданого 17 квітня 2001 року
Семенівським районним судом
Чернігівської області в частині
стягнення з нього аліментів у розмірі
1/4 від заробітку /доходів/, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на її користь, на
утримання сина ОСОБА_5. Відділ ДВС
Семенівського управління юстиції
Чернігівської області 26 серпня 2014 року
виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження і на підставі
виконавчого листа № 2-204 від 17 квітня 2001
року почав стягувати з нього аліменти
на утримання, сина ОСОБА_5, який
проживає разом з ним на користь ОСОБА_3,
яка проживає окремо від них зі своєю
сім’єю.

З поданої заяви та доданих до неї
матеріалів вбачається, що у боржника
обов’язок сплачувати аліменти на
користь стягувача ОСОБА_3 відсутній
повністю з тих причин, що їхній син
проживає разом з боржником і він його
матеріально утримує.

Згідно з ч. 4 ст. 369 Цивільного
процесуального кодексу України суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі, якщо його
видано помилково або якщо обов’язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв’язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин, суд
визнає виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню.

Оскільки обов ’язок ОСОБА_2 сплачувати
аліменти, на стягнення яких було видано
виконавчий лист № 2-204/2001 р., відсутній у
зв’язку з тим, що син заявника, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з
заявником, який його матеріально
утримує, виконавчий лист № 2-204/2001 року
слід визнати таким, що не підлягає
виконанню, а виконавче провадження за
ним закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
49 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 369 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, –

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню повністю, - задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2-204/2001 року,
виданий 17 квітня 2001 року Семенівським
районним судом Чернігівської області
таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Семенівський районний
суд Чернігівської області шляхом
подачі в п’ятиденний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. При постановленні ухвали без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: С. В.
Смага