22-ц/775/1465/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Папаценко
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
04 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого - Сорока
суддів - Баркової
Л.Л., Гаврилової Г.Л.,
при секретарі - Одінцові
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 08 серпня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Маріупольського міського центру
зайнятості про стягнення матеріальної
та моральної шкоди,-
Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від 08
серпня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до
Маріупольського міського центру
зайнятості про стягнення матеріальної,
моральної шкоди визнано неподаною та
Не погодившись із вказаною ухвалою,
позивачка ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
просить скасувати ухвалу, надавши їй
доступ до національного правосуддя,
посилається на порушення судом
процесуального закону та Європейської
конвенції про захист людини та
Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення позивачки ОСОБА_2, яка доводи
апеляційної скарги підтримала, просила
апеляційну скаргу задовольнити,
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для розгляду до
суду першої інстанції, заперечення
представника Маріупольського міського
центру зайнятості Чанаях В.В., яка
просила апеляційну скаргу відхилити,
ухвалу суду першої інстанції залишити
без зміни, перевіривши матеріали
справи в межах апеляційного оскарження
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.
Відповідно вимог ст.312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд: 1) відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону; 2)
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування; 3) скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
Визнаючи неподаною позовну заяву та
повертаючи її позивачу, суд першої
інстанції виходив з того, що позовна
заява не відповідає вимогам ст.ст.119
ЦПК України і позивач відповідно до
ухвали суду від 18.07.2014 року про
залишення заяви без руху не усунула
недоліки у встановлений строк, що
згідно з вимогами ст.121 ЦПК України є
підставою для визнання заяви неподаною
та повернення її позивачу.
З такими висновками суду першої
інстанції колегія судів не може
погодитись в повній мірі.
Згідно з ч.2 ст.119 ЦПК України позовна
заява повинна містити: 1) найменування
суду, до якого подається заява; 2) ім'я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст
позовних вимог; 4) ціну позову щодо
вимог майнового характеру; 5) виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; 6) зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; 7) перелік документів, що
За змістом зазначеної норми саме
позивач обґрунтовує свої вимоги з
викладом відповідних обставин та
зазначенням доказів, що підтверджують
Частиною 5 ст.119 ЦПК України
встановлено, що до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору.
Відповідно ч.1 ст.121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
Якщо позивач, відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
визначені ст.ст.119, 120 ЦПК України,
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною та
повертається позивачеві.
Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, наведеними у
п.7 постанови від 12 червня 2009 року №2
"Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
подання доказів можливе на наступних
стадіях цивільного процесу, тому суд не
вправі через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.
Зі справи вбачається, що 07.07.2014 року до
суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до
Маріупольського міського центру
зайнятості про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяними незаконними діями,
пов'язаними з проходженням навчання за
направленням Маріупольського міського
центру зайнятості та стягненням
соціальних виплат по безробіттю. В
позовній заяві ОСОБА_2 також просила
суд звільнити її від сплати судового
збору за подання позову або зменшити
суму судового збору, який підлягає
сплаті в дохід держави, посилаючись на
важкий матеріальний стан.
Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 18.07.2014 року позовна
заява залишена без руху як така, що не
відповідає вимогам ст.119 ЦПК України,
із-за того, що позивачем чітко не
визначений зміст позовних вимог; чи є
ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД»
відповідачем; не додано копії судових
рішень, на які посилається позивач; не
зазначена ціна позову; не додані
документи про сплату судового збору, а
з доданих документів підстав для
звільнення від сплати судового збору
або зменшення його розміру не
При цьому, приймаючи рішення про
відсутність підстав для звільнення
позивачки від сплати судового збору,
суд першої інстанції залишив поза
увагою вимоги п.13 ст.2 Закону України
«Про судовий збір» щодо звільнення від
сплати судового збору за подання
позову про відшкодування шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльність органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування, їх посадовою або
На виконання даної ухвали позивачка
06.08.2014 року подала до суду нову редакцію
позовної заяви, в якій зазначила
відповідачами Маріупольський міський
центр зайнятості населення та ТОВ
«ЄВРОЛАЙФ України ЛТД», уточнила свої
позовні вимоги та повторно просила суд
звільнити її від сплати судового з
посиланням на важкий матеріальний
Однак, визнаючи позовну заяву не
поданою та повертаючи позов, суд першої
інстанції на наведене належної уваги
не звернув, також залишив поза увагою
подану позивачкою нову редакцію
позовної заяви, хоча вона надійшла до
суду за два дні до прийняття судом
ухвали від 08.08.2014 року про повернення
позову. Крім того, без уваги суд залишив
також вимоги ст.ст.31,33 ЦПК України про
право позивача в ході всього часу
розгляду справи збільшувати або
зменшувати позовні вимоги, право на
зміну позовних вимог та право на заміну
неналежного відповідача і залучення до
участі у справі співвідповідачів.
Тому така ухвала не може бути визнана
законною та підлягає скасуванню з
направленням матеріалів позовної
заяви до суду першої інстанції на новий
розгляд питання про прийняття позову у
встановленому законом порядку.
З огляду на наведене, апеляційна скарга
позивача підлягає частковому
Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України,
колегія суддів,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 08
серпня 2014 року скасувати, матеріали
позовної заяви направити до суду
першої інстанції на новий розгляд
питання про прийняття позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає,
оскільки не перешкоджає подальшому
руху по справі.

Головуючий :
Сорока Г.П.

Судді :
Баркова Л.Л.

Гаврилова Г.Л.