Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик
С.П.суддів:Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,
Парінової І.К.Ступак О.В.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "ПриватБанк" (далі -
ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду
з позовом про стягнення з ОСОБА_6 суми
боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало на те, що 01 червня 2006 року між
банком та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір, за умовами якого
банк надав відповідачу кредит в сумі
7564,00 грн, а останній взяв на себе
зобов'язання повернути вказану суму до
01 грудня 2009 року та сплатити відсотки
за користування кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором у
відповідача перед банком виникла
заборгованість, яка станом на 26 липня
2013 року становила 22243,63 грн, у тому
числі: 2900,80 грн - заборгованість за
кредитом; 8488,36 грн - заборгованість зі
сплати процентів за користування
кредитом; 9319,06 грн - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитним
договором; 500,00 грн - штраф (фіксована
частина); 1035,41 грн - штраф (процентна
складова).

З огляду на зазначене позивач просив
позов задовольнити та стягнути на свою
користь з відповідача вказану
заборгованість.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 січня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 травня
2014 року, позовні вимоги ПАТ КБ
"ПриватБанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" суму заборгованості за
кредитним договором, яка складається з
2900,00 грн - заборгованість за кредитом,
8488,36 грн - заборгованість зі сплати
відсотків за користування кредитом,
2900,80 грн - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань, 500,00 грн - штраф (фіксована
частина), 1035,41 грн - штраф (процентна
складова).

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати та ухвалити в справі нове
рішення про відмову в позові.

Зокрема вказував на те, що ПАТ КБ
"ПриватБанк" було пропущено строк
звернення до суду з позовною заявою, а з
умовами про надання споживчого кредиту
його ознайомлено не було.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що
відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором від 01 червня 2006 року, атому
позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк"
підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується з висновками судів
з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 01 червня 2006 року
між сторонами був укладений кредитний
договір, за умовами якого банк надав
ОСОБА_6 кредит в сумі 7564,00 грн, а
останній взяв на себе зобов'язання
повернути вказану суму до 01 грудня 2009
року та сплатити відсотки за
користування кредитом.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У зв'язку з неналежним виконання умов
Договору у боржника перед банком
виникла заборгованість, яка станом на 26
липня 2013 року становила 22243,63 грн, з
яких: 2900,80 грн - заборгованість за
кредитом; 8488,36 грн - заборгованість зі
сплати процентів за користування
кредитом; 9319,06 грн - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитним
договором; 500,00 грн - штраф (фіксована
частина); 1035,41 грн - штраф (процентна
складова), та яку позивач просив
стягнути з боржника.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_6
вказував на те, що ПАТ КБ "ПриватБанк"
було пропущено строк звернення до суду
з позовною заявою та просив
застосувати наслідки спливу позовної
давності.

Відповідно до положень статей 256, 257, 259
ЦК України позовна давність - це строк,
у межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до пункту 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
терміни позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за Договором
встановлено сторонами тривалістю 5
років.

Підписавши заяву на отримання кредиту
ОСОБА_6 підтвердив, що він ознайомлений
та згоден з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам, які були
надані йому в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 статті 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановивши, що відповідач не
виконував взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором від 01 червня 2006
року та, що сторони домовились про
встановлення позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
Договором тривалістю у 5 років, суди
дійшли обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками судів
по їх оцінці.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 19 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:М.В.
Дем'яносов В.М. Коротун І.К. Парінова О.В.
Ступак