Справа №461/5481/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року Галицький районний суд
м.Львова в складі: головуючої судді -
Волоско І.Р., при секретарі - Козак Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Іскра» про
стягнення компенсації за
невикористані дні відпустки,
індексації заробітної плати, моральної
шкоди, матеріальних збитків та
визнання недійсними договорів підряду
,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вимогами про стягнення з ПАТ «Іскра»
компенсації за ненадані та не оплачені
відпустки за період 2006-2012р.р. в сумі 12
478,00 грн.; індексації заробітної плати
за цей же період в сумі 7 150,00 грн.;
мморальної школи в сумі 15 мінімальних
заробітних плат; матеріальні збитки
від інфляції в сумі 1570,00 грн. та
визнання недійсними договорів підряду,
укладених між ОСОБА_1 та ПАТ»Іскра». В
обгрунтування позову покликається на
те, що між ним та відповідачем існували
трудові відносини в період з 2006р. по
2012р., а укладені договори підряду були
підписані ним формально, оскільки їх
суть є також формальністю, і різниці
між тими правовідносинами не вбачає;
він продовжував виконувати таку ж
роботу, за яку отримував заробітну
плату , що нараховувалась бухгалтерією
підприємства.

Представник відповідача - ПАТ
«Іскра» проти позову заперечила,
покликаючись на безпідставність вимог,
оскільки ОСОБА_1 працював на
підприємстві з 2006р. по 2012р. на підставі
укладених договорів підряду;
відповідно табель обілку його робочого
часу не вівся, обліковувались фактично
виконані роботи, на підставі яких
проводилась оплата.Позивач, працюючи
на підставі цивільно-правової угоди, не
мав права на відпустку, яка передбачена
норами трудового законодавства і не
отримував заробітну плату. Крім цього,
вважає, що позивачем пропущено строк
звернення до суду, що є самостійною
підставою для відови у задоволенні
позову.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
заслухавши сторони та оцінивши надані
ними докази, вважає, що у задоволенні
позову слід відовити, виходячи із
наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 12.10.1972р.
по 29.02.2012 р. працював слюсарем-
інструментальником в машино-будівному
заводі М53 - структурному підрозділі
ПАТ «Іскра»; звільнений у зв»язку із
виходом на пенсію а.с.12, відтак, трудові
відносини із підприємством були
припинені .

В період з 01.04.2011 р. по 29.02.2012 р. між
сторонами були укладені договори
підрядуна виконання певних видів робіт
з фізичною особою ОСОБА_1: №1411/90-613 від
01.04.2011 p.; №30611/90-1039 від 01.07.2011 p.; №11111/90-1544
від 01.10.2011 p.; №1112/90-242 від 03.01.2012 р.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
підрядник зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням
другої сторони замовника , а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

За правовим змістом Договори
підряду є цивільно-правовими та
укладеними за вільним волевиявленням
обох сторін.

При укладенні зазначених
договорів підряду ОСОБА_1, як підрядник
зобов»язувався на власний ризик
виконати,у відповідності до мов
Договору , роботу, а замовник - ПАТ
«Іскра», зобов'язувався прийняти цю
роботу та оплатити її. Відтак, позивач
не був працівником підприємства в
розумінні КЗпП України, а мав статус
самозайнятої особи на підприємстві,
тому відносини, що виникають з
укладенням такого договору,
регулюються нормами цивільного права.

Відповідно до вимог трудового
законодавства табель обліку робочого
часу на підрядника ОСОБА_3 не вівся;
обліковувались фактично виконані
роботи, за що здійснювалась відповідна
оплата.

Виконання сторонами обов'язків
за договорами підряду оформлялось
щомісячним складанням актів
передачі-приймання виконаних робіт, в
яких зафіксовано вартість робіт,
виконаних підрядником - ОСОБА_3 в
поточному місяці . Акт складався на
підставі кошторису, в якому
деталізовано види робіт, виконаних
позивачем в поточному місяці, їх об'єм
(кількість), витрачений на виконання
робіт час, та вартість таких робіт, що
стверджується наданими суду доказами.

Із актів та кошторисів
вбачається, що ОСОБА_1 виконував
підрядні роботи для ПАТ «Іскра» не
систематично, а кілька днів в місяць в
залежності від замовлень , відтак ,
суми, які щомісячно виплачувались
Позивачу були різними та залежали від
об'ємів замовлених та виконаних в
поточному місяці робіт.

Згідно Закону України «Про відпустки»
право на відпустки мають громадяни
України, які перебувають у трудових
відносинах з підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, виду діяльності та
галузевої належності, а також працюють
за трудовим договором у фізичної особи.

Відтак, особа, яка працює за договором
підряду, що належить до договору
цивільно-правового характеру, не має
права на оплачувану іншою стороною
договору відпустку оскільки на неї не
поширюються норми трудового
законодавства.

Відповідно до п.2 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого Постановою КМУ України
від 17.07.2003р. № 1078, індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані в
гривнях на території України, які не
мають разового характеру, зокрема:
оплата праці найманих працівників
підприємств, установ, організацій у
грошовому виразі, яка включає оплату
праці за виконану роботу згідно з
тарифними ставками (окладами) і
відрядними розцінками, доплати,
надбавки, премії, гарантійні та
компенсаційні виплати, передбачені
законодавством, а також інші
компенсаційні виплати, що мають
постійний характер.

Разом з тим, як вбачається з укладених
договорів, виплати, які здійснювались
на користь Позивача, не мали постійного
характеру, розмір винагороди
визначався не згідно тарифних ставок
(окладів), а згідно актів
здачі-приймання виконаних робіт, отже
підстави для проведення індексації
проведених виплат відсутні.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання; кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу;
способом захисту цивільних прав та
інтересів, поміж інших, може бути
визнання правочину недійсним.

Щодо правової оцінки договорів
підряду на предмет їх відповідності
нормам цивільного права та наявності
правових підстав для визнання
недійсності правочину, то в межах
даного спору суд це робити не вправі,
оскільки такий спір може розглядатись
в порядку цивільного судочинства. В
даному випадку, із змісту позовних
вимог випливає, що ОСОБА_1 пред'явив
позов, помилково вважаючи, що такий
випливає із трудових правовідносин і
настоює на вирішенні саме трудового
спору.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги є безпідставними, та не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст.15,16 ЦК
України, ст.231,232 КЗпП України, суд , -

ВИРІШИВ

В позові ОСОБА_1 до ПАТ «Іскра» про
стягнення компенсації за
невикористані дні відпустки,
індексації заробітної плати, моральної
шкоди, матеріальних збитків та
визнання недійсними договорів підряду
- відмовити.

Термін оскарження рішення суду -
10 днів з моменту його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Галицький районний суд м.Львова.

Суддя І.Р.Волоско.