Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І.,
Завгородньої І.М.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання
недійсним договору іпотеки та зняття
заборони відчуження обʼ?єкту
нерухомості та за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
продажу його з публічних торгів, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до суду з
даним позовом, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просили
визнати недійсним договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 19 грудня 2006 року, укладений
спадкодавцем ОСОБА_8 та кредитором
ОСОБА_6, посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 за реєстровим №
2670, який за своїм змістом є договором
іпотеки та містить застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя, з
мотивів невідповідності пунктів 1 та 7
цього договору вимогам ч. 1 ст. 215 ЦК
України. Також просили зняти заборону
відчуження предмету іпотеки -
житлового будинку з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1, накладену
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 19
грудня 2006 року у зв'язку з посвідченням
договору іпотеки.

ОСОБА_6 звернулась до суду із
зустрічним позовом та просила суд
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу його з публічних торгів,
визнати недійсним дублікат, виданий 26
квітня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
державним нотаріусом Вовчанської
державної нотаріальної контори, що має
силу оригіналу свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого 19
грудня 2003 року державним нотаріусом
Вовчанської державної нотаріальної
контори Вороною Г.В. за реєстровим № 4916
і видане 28 травня 2012 року ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину
за законом, посвідчене державним
нотаріусом Вовчанської державної
нотаріальної контори.

Рішенням Вовчанського районного суду
Харківської області від 16 січня 2014 року
первісний позов задоволено частково.

Визнано недійсним застереження про
задоволення позовних вимог
іпотекодержателя, що міститься у п.п. 1
та 7 договору про задоволення вимог
іпотекодержателя від 19 грудня 2006 року,
укладеного між спадкодавцем ОСОБА_8 та
кредитором ОСОБА_6, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
за реєстровим № 2670.

В іншій частині позовні вимоги
залишено без задоволення.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 15 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано.

У задоволенні первісного позову
відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
та ОСОБА_5 просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
заперечення, суд касаційної інстанції
дійшов до висновку про відхилення
касаційної скарги та залишення без
змін судового рішення, оскільки воно
законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального права або
неправильного застосування норм
матеріального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 15 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Ю.Г.
Іваненко

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня