Номер провадження: 22-ц/785/4830/14
Номер справи місцевого суду: 2-3742/11
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Косогор Г.О., Комлевої
О.С.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 24 лютого 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - правонаступника
ОСОБА_4, про визначення додаткового
часу для прийняття спадщини та
визнання відмови від прийняття
спадщини недійсною, суд, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_6 та визнання її
спадкоємцем першої черги на спадщину,
яка відкрилась після смерті ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позивачка
просила визнати за нею право власності
на 4/9 частини квартири АДРЕСА_2 та 2/3
частини автомобіля марки TOYOTA Rav 4, 2004
року випуску у порядку спадкування
після смерті ОСОБА_7.

Ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 14.11.2011 року визнано
мирову угоду між сторонами у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування, встановлення факту
сумісного проживання чоловіка та
жінки без

і шлюбу, змінення черги отримання
спадщини.

Третя особа- ОСОБА_2.
звернулась до Київського районного
суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4, в
якому просила визначити їй додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини - 6 місяців, визнати недійсною
її відмову від прийняття спадщини, яка
була підписана ОСОБА_2 у Третій
Одеській державній нотаріальній
конторі.

Ухвалою Київського
районного суду м. Одеси від 14.11.2011 року
позов ОСОБА_2 було залишено без
розгляду.

12 листопада 2013 року ухвалою
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено та
ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 14.11.2013 року, якою залишено
позовні вимоги ОСОБА_2 без розгляду,
скасовано, справу направлено до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвалою суду від 28.11.2013 року
цивільну справу за позовом ОСОБА_2
прийнято до провадження та призначено
до розгляду в судовому засіданні.

В своїх позовних вимогах
ОСОБА_2 посилається на те, що вона є
рідною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, який
залишив заповіт, яким заповів все своє
майно ОСОБА_2 Спадщина відкрилась на.
частку квартири АДРЕСА_1, однак в
шестимісячний строк ОСОБА_2 не
звернулась до нотаріальної контори
через серйозну хворобу. В 2010 році брат
позиваки, ОСОБА_6, змусив її підписати
відмову від спадщини після смерті
батька. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер
та позивач дізналась, що його
спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому
порядку вирішують спір про спадщину, в
тому числі і на ту частину квартири, яку
залишив її батько за заповітом.

Відповідачка ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Ухвалою суду від
13.02.2014 року витребувано спадкову справу
№151/12, заведену до майна померлої
ОСОБА_4, а також заповіт ОСОБА_4,
складений на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З копії спадкової справи
вбачається, що є дві спадкоємиці
ОСОБА_4, а саме -ОСОБА_3 та ОСОБА_2, тобто
спадкоємицею відповідача є сама
позивач.

З урахуванням тієї
обставини, що позивач не може
підтримати вимоги до себе, ухвалою суду
від 24.02.2014 року правонаступником ОСОБА_4
залучена тільки ОСОБА_3

До судових засідань після
прийняття справи до розгляду 18.12.2013
року, 23.01.2014 року, 13.02.2014 року та 24.02.2014
року позивач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленою про день та час
розгляду справи, не з'явилась, про
причини неявки суд не повідомила. 24.02.2014
року до суду надійшла заява ОСОБА_2, в
якій позивачка просила перенести
розгляд справи. Однак, з урахуванням
того, що до заяви не додано доказів на
підтвердження причин відкладення а
справа перебуває в провадженні суду
тривалий час, суд розглянув справу по
суті за відсутності позивачки ОСОБА_2,
оскільки прийшов до висновку про
зловживання нею процесуальними
правами з метою затягування розгляду
справи.

В судовому засіданні 13.02.2014
року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9
позовні вимоги не визнав, в подальшому
до судового засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності та письмові заперечення на
позов, в яких просив відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в
зв'язку з застосуванням строків
позовної давності та недоведеністю
вимог.

Рішенням суду у задоволенні
позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2принесла
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позов,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, а також, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судове засідання апеляційного
суду ОСОБА_2, яка сповіщалась належним
чином, неодноразово не з'являлась.
Судова колегія на підставі ч.2 ст.305 ЦПК
України розглядає справу за
відсутності ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Усудовому засіданні
встановлено наступне.

ОСОБА_2 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, актовий запис №1445
від 19.09.1956 року, що вбачається з
свідоцтва про народження, серії
НОМЕР_1, виданого повторно 21.12.2010 року
Другим Приморським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції. Батьками вказані: ОСОБА_7 та
ОСОБА_4.

ОСОБА_2 після укладення шлюбу 22.08.1980
року з ОСОБА_11 змінила прізвище на
ОСОБА_2, що вбачається з свідоцтва про
шлюб, серії НОМЕР_2, виданого повторно
14.12.2010 року Київським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, актовий запис №5930, що вбачається
з свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3,
виданого 25.06.2006 року Першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Приморського районного управління
юстиції м. Одеси.

Судом досліджено спадкову
справу №1869/09, заведену Третьою
Одеською державною нотаріальною
конторою до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7, з якої
вбачається, що з заявами про прийняття
спадщини до нотаріальної контори
звернулись: син ОСОБА_6 та дружина
ОСОБА_4

Згідно з заповітом,
посвідченим 11.01.2001 року державним
нотаріусом Третьої Одеської державної
нотаріальної контори Підгірняк О.А.,
ОСОБА_7 усе своє майно заповів дочці -
ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулась до Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори з заявою 09.11.2010 року, в якій
зазначила, що спадщину після смерті
ОСОБА_7 в установленому законом строки
не прийняла, на спадщину не претендує і
в суд з питань продовження строку на
прийняття спадщини звертатись не буде
/а.с. 256/.

Згідно з ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, з урахуванням
заяви представника правонаступника
відповідача ОСОБА_3 про застосування
позовної давності, суд зробив
правильний висновок, що в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити,
оскільки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а з позовом ОСОБА_2 звернулась до
суду лише 15.09.2011 року, тобто позивачем
пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ч.6 ст.1273 ЦК
України відмова від прийняття спадщини
може бути відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття.

Крім того, позивачем ОСОБА_2
не надано доказів на підтвердження
поважності причин пропуску строку для
прийняття спадщини, а також не надано
доказів на підтвердження вимог щодо
визнання відмови від спадщини
недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги
не приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
письмових доказів на підтвердження
доводів апеляційної скарги до
апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1
п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 24 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку, на
протязі двадцяти днів, з дня
проголошення.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
Г.О. Косогор

О.С.Комлева