АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/8026/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 636/1379/14-ц
Категорія - недоговірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів: Гуцал Л.В.,
Коростійової В.І.

при секретарі: Костенко Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 17 жовтня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення безпідставно
отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
повернення безпідставно набутого
майна (коштів). В обґрунтування позову
посилалася на те, що шляхом переказу
через ПАТ КБ «Приватбанк» вона
помилково на ім'я відповідачки
здійснила переказ грошових коштів:
15.06.2011 року в сумі - 7200 гривень та 05.09.2011
року в сумі - 1000 гривень. Вважає, що
вищезазначені суми грошових коштів
були набуті відповідачкою
безпідставно, оскільки жодні відносини
в тому числі підприємницькі,
інвестиційні, інші фінансові або
родинні між сторонами відсутні. Не
зважаючи на відсутність підстав
отримання, відповідачка утримує кошти
позивача у себе та в добровільному
порядку не бажає їх повернути.
Уточнивши позовні вимоги просила
стягнути з відповідача безпідставно
отримані кошти з урахуванням 3% річних
станом на 28.07.2014 року в сумі 8961 грн.59 коп.
та судові витрати в розмірі 5208 гривень
20 копійок.

Відповідачка по справі та її
представник ОСОБА_3, що діє на підставі
Договору про надання правової допомоги
від 01.05.2014 року, позовні вимоги не
визнали, і вважають їх безпідставними
із-за відсутності будь-яких договірних
відносин, а саме договору позики,
розписки, тощо. Крім того вважають, що
позов подано до неналежного
відповідача, оскільки отриманні від
позивачки грошові кошти ОСОБА_1 відразу
перераховувала на рахунок свого
колишнього чоловіка, вважаючи, що
ОСОБА_2 вказані кошти переслала саме
йому. Тому не користувалася та не
зберігала вказані кошти.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 17 жовтня 2014
року задоволено позов ОСОБА_2 та
стягнуто з ОСОБА_1 на її користь грошові
кошти в розмірі 8961 гривню 59 копійок та
судові витрати в розмірі 5208 гривень 20
копійок, а разом 14169 гривень 79 копійок

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 звернулася з апеляційною
скаргою, просить скасувати рішення
районного суду та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі. В
обгрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що кошти на її рахунок було
перераховано позивачкою не помилково,
а за домовленістю з її колишнім
чоловіком, який і надав позивачу
інформацію про номер рахунку ОСОБА_1
Вказує на те, що твердження позивача, що
вказана грошова сума набута нею
помилково спростовується самими діями
позивача, оскільки ОСОБА_2 здійснила
двічі у різний період часу переказ на
її ім'я, на її картковий рахунок.
Посилається на ті ж обставини, що і в
суді першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про день та місце
розгляду справи, у судове засідання
апеляційного суду не з»явилися, ніяких
клопотань суду не надали. Зазначене
свідчить про їх небажання приймати
участь в розгляді справи в
апеляційному суді.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Враховуючи строки розгляду
апеляційної скарги на рішення суду,
судова колегія знаходить можливим
розглянути справу у відсутності
сторін, так як вони належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, про що свідчать судові
розписки.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана дове сти ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подають ся сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_1 безпідставно
отриманих коштів, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка помилково
перерахувала на картковий рахунок
відповідача грошові кошти. Бажаючи в
досудовому порядку врегулювати спір,
позивач відправила на ім'я ОСОБА_1
претензію, яку остання отримала 01.02.2014
року та залишила без реагування.
Враховуючи, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не
виникло жодних правовідносин та не
було укладено жодних цивільно-правових
правочинів суд першої інстанції
стягнув безпідставно отримані кошти з
урахуванням 3% річних станом на 28.07.2014
року в сумі 8961 грн.59 коп. та судові
витрати в розмірі 5208 гривень 20 копійок.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині стягнення безпідставно
отриманих коштів з урахуванням 3%
річних станом на 28.07.2014 року в сумі 8961
грн.59 коп. Проте не може в повній мірі
погодитися з висновком районного суду
в частині стягнення судових витрат.

Відповідно до вимог ст.177 ЦК України,
об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, тощо.

Згідно ст.190 ЦК України, майном як
особливим об'єктом вважаються окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки.

У зв'язку з тим, що поняття «майно» є
збірним, то грошові кошти відносяться
саме до таких об'єктів цивільних прав
які захищаються законом.

Матеріали справи свідчать , що ОСОБА_2
перерахувала на ім'я ОСОБА_1 в 2011 році
грошові кошти, що підтверджується
наданими копіями квитанцій: №166
від 15.06.2011 року на суму 7200 гривень та
№48 від 05.09.2011 року на суму 1000
гривень. Зазначене підтверджується і
наданою ПАТ КБ «Приватбанк» інформації
від 03.10.2014 року за №30.1.0.0./2-20140930/1063

Факт перерахування та отримання
грошових коштів ОСОБА_1 не
заперечувала, визнавала їх отримання
та розпорядження ними на власний
розсуд. Також не заперечувала і проти
розміру отриманих коштів, про що
свідчать матеріали справи.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
між сторонами будь-яких правових
відносин, родинних стосунків, тощо, що
підтверджує безпідставність отримання
ОСОБА_1 грошових коштів.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що вона
була лише посередником у відносинах
між ОСОБА_2 та її колишнім чоловіком
ОСОБА_4 не підтверджено жодними
належними та допустимими доказами та
не спростовують обставину отримання
грошових переказів та відсутність
правових підстав для такого отримання.

З наданої копії поштової квитанції та
опису вкладення у цінний лист
вбачається, що ОСОБА_2 бажала в
досудовому порядку врегулювати спір та
направила на ім'я ОСОБА_1 претензію, яку
остання отримала 01.02.2014 року, але
залишила без реагування.

В зв»язку з наведеним суд першої
інстанції правильно встановив, що між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виникло жодних
правовідносин та не було укладено
жодних цивільно-правових правочинів.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, що
набула майно (різновидом якого є гроші)
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава на якій воно
було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання із набуття або збереження
майна без достатньої правової підстави
має місце за наявності таких умов: 1) є
набуття або збереження майна (особа
набуває нові цінності, збільшує
кількість та вартість належного їй
майна або зберігає майно, яке неминуче
мало місце або б вибути із її
володіння), 2) мало місце набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи, 3) обов'язково має бути
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи (тобто, мала місце
помилка, обман, випадковість або інші
підстави набуття або збереження майна,
які не можна віднести до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків (ст.11 ЦК України).

Підставою виникнення зобов'язання із
безпідставного збагачення можуть бути
як дії набувача майна або потерпілого,
так і події. При цьому поведінка
набувача майна може бути як
правомірною (коли він набуває майно
внаслідок помилки, без умислу зі своєї
сторони), так і неправомірною.

Таким чином, обставина отримання
ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 8200
гривень без належної на те підстави
підтверджена належним та допустимими
доказами, не заперечуються та
визнаються відповідачкою, а отже є
доведеною.

У відповідності до ч.2 ст. 1214 ЦК України,
у разі безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 цього Кодексу).

Як передбачено ст. 536 ЦК України, розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Розмір відсотків, як відповідальність
за порушення грошового зобов'язання,
визначається ч.2 ст.625 ЦК України у 3%
річних, які нараховуються з моменту
отримання відповідачкою грошей у
банку.

Так відповідачка безпідставно
отримала 7200 гривень 15.06.2011 року, 3%
річних на момент розгляду справи у суді
першої інстанції за позовом складає 674
гривні 63 копійки. За безпідставно
отримані гроші 05.09.2011 року у сумі 1000
гривень - 3% річних складають 86 гривень 96
копійок. Таким чином судом першої
інстанції правильно розрахована сума
що підлягає стягненню з відповідачки
на користь позивачки ( 7200 + 674,63 + 1000 + 86,96 =
8961 гривня 59 копійок.).

Проте суд першої інстанції
безпідставно стягнув з ОСОБА_1 на
користь позивача судові витрати в сумі
5208 грн. 20 коп.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати.

Згідно ст.. 79 ЦПК України судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов»язаних з розглядом справи. До
витрат, пов»язаних з розглядом справи
належать витрати на правову допомогу,
витрати сторін та їх представників, що
пов»язані з явкою до суду.

З розрахунку суми судових витрат (
а. с. 76,77, 91,92 ) вбачається, що позивач
просить стягнути витрати пов»язані з
судовим засіданням 14.07.2014 року, а саме
добові витрати її та представника за
два дні, витрати з наймання житла в сумі
700 грн., витрати на придбання пального в
сумі 1854, 52 грн.

Суд першої інстанції безпідставно
задовольнив вказані вимоги.

Судова колегія зменшує суму
вказаних судових витрат, стягнутих на
користь ОСОБА_2 до 2140 грн. 50 коп.
Стягненню підлягають витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн. та
витрати по придбанню білетів на потяг в
судове засідання 14.07.2014 року та 28.07.2014
року позивача та її представника в сумі
1896, 96 грн. з розрахунку вартості одного
білета на потяг Харків- Київ та Київ-
Харків по 237, 12 грн..

Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 309 ЦПК України,
підставами для зміни рішення є
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

За таких обставин судова колегія
частково задовольняє апеляційну
скаргу ОСОБА_1. Рішення суду першої
інстанції змінює в частині стягнення
судових витрат з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 в сумі 5208 грн.20 коп. ,зменшує суму
вказаних судових витрат, стягнутих на
користь ОСОБА_2 до 2140 грн. 50 коп.

В іншій частині вказане рішення
залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст.
307, 309, 313,314,316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 17 жовтня 2014
року змінити в частині стягнення
судових витрат з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 в сумі 5208 грн.20 коп. Зменшити
суму вказаних судових витрат,
стягнутих на користь ОСОБА_2 до 2140 грн. 50
коп.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: