У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права
власності на 1/2 ідеальну частку
земельної ділянки та поділ земельної
ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності, поділ земельної ділянки та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 2 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що в 1972 році ОСОБА_4
купила половину житлового будинку
АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 і ОСОБА_8, після чого
спільна сумісна власність сім'ї ОСОБА_8
у вигляді житлового будинку
перетворилась у спільну часткову, вони
порівну поділили земельну ділянку
площею 0,0513 га, яка була закріплена за
вказаним будинком та домовились, що
кожен з них буде користуватись
земельною ділянкою у відповідності до
їхніх часток в будинку. Такий порядок
користування не змінився навіть при
зміні співвласників. Згодом ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 померли і співвласниками їхньої
половини будинку стали спадкоємці, які
свою половину розбудували, збільшивши
свою частку в будинку, яку потім
продали ОСОБА_6 Вона проти
забудови не заперечувала, бо таку вони
здійснювали на своїй половині
земельної ділянки, дотримувались
встановленого нею та спадкодавцями
порядку користування спірною
земельною ділянкою. Також відбулись
зміни власників її половини будинку, в
результаті чого з одного власника
стало два, тобто вона та її син. Після
здійснення добудови на своїй частині
земельної ділянки і перерахунку часток
їм належить 7/20 ідеальних часток у
будинку. Відповідач дотримувалась
встановленого раніше порядку
користування земельною ділянкою і вони
вирішили земельну ділянку
приватизувати, помінялися
господарськими будівлями. Так, 29
березня 2007 року ухвалою Львівської
міської ради № 687 закріплену за
будинком земельну ділянку розміром 0,0513
га сторонам було передано у приватну
власність на праві спільної сумісної
власності. З того часу між ними
загострились протиріччя, відповідач
вимагає виділення їй двох частин площі
земельної ділянки, на що вони не згодні,
оскільки це не відповідає
домовленостям та вимогам закону.

Ураховуючи викладене, позивачі,
змінивши позовні вимоги просили суд:
визнати за ними право власності на 1/2
ідеальну частку земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до таблиці № 2 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 15 вересня 2008 року № 2993;
поділити спірну земельну ділянку,
надавши ОСОБА_6 1/2 частку спірної
земельної ділянки та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 1/2
частку цієї земельної ділянки, що
становить 208,58 кв. м; на ділянку шириною 1
м з геометричними розмірами по
периметру: 3,88; 1,8; 2,35; 1,8; 3,87; 1; 2,87; 1,8; 1,67; 1;
1,68; 1,8; 2,87; 1 м, площею 13,69 кв. м, яка
належить ОСОБА_6; встановити для ОСОБА_4
та ОСОБА_5 безоплатне право сервітуту
на випадок необхідності проведення
ремонтних робіт фасаду та покрівлі
будинку.

У лютому 2011 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із зустрічним позовом, просила суд
визнати за нею право власності на 13/20
часток спірної земельної ділянки, за
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - на 7/20 часток цієї
земельної ділянки; виходячи із розміру
часток сторін, згідно з додатком № 1
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 15 вересня 2008 року № 2993,
надати ОСОБА_6 земельну ділянку, що
становить 13/20 часток, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 -
7/20 часток, на ділянку шириною 1 м з
геометричними розмірами по периметру:
1; 10,10; 1; 10,10, площею 10,1 кв.м встановити
право сервітуту у разі необхідності
проведення робіт фасаду та покрівлі
будинку, а також стягнути з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 28 лютого 2014
року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено
частково. Вирішено провести поділ
земельної ділянки площею 0,0513 га, що
знаходиться по АДРЕСА_1, відповідно до
таблиці №2 висновку від 16 листопада 2010
року № 2158, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5
надано земельну ділянку площею 208,58 кв.
м, геометричними розмірами по
периметру 4,02; 1, 00; , 5,95 18,68 5, 95 0,74 5, 02 19,42 м,
що становить 1/2 частку в
будинковолодінні; ОСОБА_6 надано
земельну ділянку площею 208,58 кв. м з
геометричними розмірами по периметру
6,09 31,76 5, 38 18,68 5,95 1 4,02 3, 2,87 1,80 1,68 1 1,67 1,80 2,88
1,00 9,07, що становить 1/2 частку в
будинковолодінні.

На ділянку шириною 1 м геометричними
розмірами по периметру 3,88 1,80 2,35 1,80 3,87 1,00
2,87 1,80 1,67 1,00 1,68 , 1,00 1,68 ,1,80 2,87 1,00 площею
13,69 кв. м, яка належить ОСОБА_6,
встановлено право сервітуту для
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на випадок
необхідності проводити ремонтні
роботи покрівлі та фасаду будинку. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 2 липня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано, ухвалено
нове рішення, яким позов ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 та зустрічний позов ОСОБА_6
задоволено частково.

Вирішено провести поділ земельної
ділянки площею 0,0513 га, що знаходиться
по АДРЕСА_1, згідно з яким ОСОБА_6,
відповідно до таблиці №1 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 15 вересня 2008
року № 2993, надано земельну ділянку
геометричними розмірами по периметру:
18,63; 7,72; 4,05; по будинку: 6,09; 31,76; 8,61 м,
площею 273,9 кв. м, що становить 13/20 часток.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до таблиці
№1 висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 15
вересня 2008 року № 2993, надано земельну
ділянку геометричними розмірами по
периметру: 19,37; 7,72; 18,63; 2,70; 0,74; 5,02 м,
площею 147,6 кв. м, що становить 7/20 часток.

На ділянку шириною 1,0 м з геометричними
розмірами по периметру: 1,0; 10,10; 1,0; 10,10 м,
площею 10,1 кв. м, яка належить ОСОБА_6,
встановлено для ОСОБА_4 та ОСОБА_5
безоплатне право сервітуту на випадок
необхідності проводити ремонтні
роботи покрівлі та фасаду будинку.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зустрічних
позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено за
безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 та зустрічних позовних вимог
ОСОБА_6, апеляційний суд, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов до правильного висновку про те,
що ОСОБА_4 20 вересня 2005 року
придбала в ОСОБА_11 7/20 часток спірного
житлового будинку, а ОСОБА_6 у будинку
належить 13/20 часток.

З урахуванням того, що між сторонами
раніше порядок користування земельною
ділянкою не визначався, не
встановлювався, апеляційний суд,
виходячи з ідеальних часток у праві
власності на житловий будинок, провів
поділ земельної ділянки, надавши їх
сторонам у справі.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 2 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта