АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9338/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маштак К. С. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого - Ремеза В.А.

Суддів - Свистунової О.В.,
Єлізаренко І.А.,

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014р.
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_4 про стягнення додаткових
витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.09.2014р. в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат
на утримання дитини відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог у повному обсязі, посилаючись на
те, що судом при розгляді справи були
порушені норми процесуального та
матеріального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до товарного чеку № 18 від
17.06.2013р. ОСОБА_4 придбав одну брикет
систему на верхню щелепу вартістю 3
500грн., згідно товарного чеку № 25 від
25.10.2013р. ОСОБА_4 придбав одну брикет
систему на нижню щелепу вартістю 3
500грн., а відповідно до товарного чеку №
15 від 14.08.2014р. ОСОБА_4 придбав
ретенціонну капу на верхню та нижню
щелепи вартістю 1 160грн.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 СК України
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60
ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції встановив, що позивачем не
надано суду жодних належних, та
допустимих доказів про те, що саме вона,
одноособово понесла додаткові витрати
на сина ОСОБА_4, оскільки сам ОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснив, що грошові
кошти в сумі 3 500грн. на встановлення
брикет системи на нижню щелепу у жовтні
2013р. надав його батько - відповідач по
справі, у вказана сума понесених
відповідачем витрат значно перевищує
розмір позовних вимог позивача, і
доказів на спростування зазначених
обставин позивач не надала.

Встановивши вказані обставини, суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,
і колегія суддів вважає, що рішення
суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що судом при розгляді справи були
порушені норми процесуального та
матеріального права безпідставні, та
зводяться до переоцінки доказів по
справі та непогодження з їх оцінкою,
тоді як ч. 1, ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, однак ОСОБА_2
звернувшись до суду з позовом про
стягнення додаткових витрат на
лікування сина ОСОБА_4 не надала
відповідних та допустимих доказів про
те, що саме вона понесла такі витрати, а
тому суд правильно прийшов до висновку
про відмову позивачу у задоволенні
заявлених вимог.

Крім того колегія суддів вважає, що
понесення витрат на встановлення
брикет системи не входить до переліку
витрат, які підлягають відшкодуванню в
порядку ст. 185 СК України, оскільки
участь відповідно до вказаної статті у
додаткових витратах на дитину повинна
бути викликаною особливими
обставинами, до яких відносяться
випадки, коли дитина, яка знаходиться
на утриманні батьків, потребує
додаткових витрат на неї у зв'язку із
розвитком певних її здібностей,
страждає на тяжку хворобу, є калікою, а
встановлення брикет системи не
відноситься до таких обставин.

Таким чином рішення суду відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, а апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню,
оскільки наведені в ній мотиви не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303,304, 307, 308,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 вересня 2014р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: