Справа № 161/2402/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/1081/14 Категорія: 2 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Луцької міської
ради, ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу та визнання права
власності на майно, за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 29 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 29 травня 2014 року
в даній справі позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

Постановлено встановити факт
проживання однією сім'єю без шлюбу
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_2 у праві спільної
сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5
право власності на 1/2 частину
автомобіля марки «Хюндай Акцент», 2007
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Додатковим рішенням Луцького
міськрайонного суду від 28 липня 2014 року
стягнуто з відповідача в дохід держави
698,60грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні позивачка та її
представник апеляційну скаргу
відповідача заперечили та просили
скаргу відхилити, відповідачка та її
представник в судове засідання не
з'явилися, хоча у встановленому законом
порядку були повідомлені про час та
місце судового розгляду, а тому
апеляційний суд розглядав справу у їх
відсутності.

Заслухавши позивача та її
представника, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу відповідача слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це відповідає наявним в матеріалах
справи доказам, яким суд дав правильну
правову оцінку, що 15 березня 2008 року на
підставі договору купівлі - продажу
ОСОБА_5 набув право власності на
автомобіль марки «Хюндай Акцент»
(а.с.7-8).

Для придбання зазначеного автомобіля
між ОСОБА_5 і ВАТ «Райфайзен Банк Аваль»
14 березня 2008 року був укладений
кредитний договір (а.с.9). Станом на 18
січня 2010 року отриманий ОСОБА_5 кредит
був погашений, про що свідчить видана
банком відповідна довідка (а.с.10).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.5).
Після його смерті спадщину прийняла
його дочка ОСОБА_4 - відповідачка по
даній справі.

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
дочки померлого - ОСОБА_4 і Луцької
міської ради про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка і
жінки без реєстрації шлюбу та визнання
права власності на майно і зазначала,
що вона проживала з батьком
відповідачки - ОСОБА_5 як чоловік і
жінка без реєстрації шлюбу з вересня 2006
року, за час спільного проживання вони
за спільні кошти придбали автомобіль
марки «Хюндай - Акцент», а тому
позивачка просила суд визнати за нею
право власності на ? частину
автомобіля.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
протягом тривалого часу позивачка
ОСОБА_2 проживала однією сім'єю як
чоловік і жінка без реєстрації шлюбу із
ОСОБА_5, за час спільного проживання
вони за спільні кошти придбали
автомобіль, в зв'язку з чим суд першої
інстанції визнав за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину зазначеного
автомобіля.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з огляду на наступне.

Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до вимог статті 256 ЦПК
України факт проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу може бути
встановлений в судовому порядку.

В судовому засіданні, в тому числі і на
підставі показань свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, встановлено, що протягом
восьми років до дня смерті ОСОБА_5
останній проживав із ОСОБА_2 однією
сім'єю як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу і за цей час вони за
спільні кошти придбали автомобіль.

Відповідно до вимог статті 74 СК України
якщо чоловік та жінка проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної власності, якщо інше не
встановлено письмовим договором між
ними.

На майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Стаття 60 СК України передбачає, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Встановивши факт спільного проживання
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як чоловіка і жінки
без реєстрації шлюбу та те, що за час
спільного проживання вони придбали
автомобіль, суд першої інстанції
підставно визнав за позивачкою ОСОБА_2
право власності на 1/2 частину даного
автомобіля.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не спростовують правильність
висновків суду, оскільки є власним
тлумаченням відповідачем норм чинного
законодавства і, окрім того, вони були
предметом дослідження судом першої
інстанції, яким суд дав правильну
правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 29 травня 2014 року
та додаткове рішення Луцького
міськрайонного суду від 28 липня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий:

Судді: