Єдиний унікальний номер 259/88/13
Номер провадження 22-ц/775/2499/2014
Головуючий в 1 інстанції Гаврилов В.А.
Доповідач - Ткачук С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
судді Осипчук О.В.,

суддів Смєлік
С.Г., Ткачук С.С.,

при секретарі
Біляєві М.О.,

за участю
прокурора Гайфуліна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 18 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом прокурора
м. Донецька, діючого в інтересах ОСОБА_2,
до ОСОБА_1, третя особа кредитна спілка
«Добробут», про стягнення суми боргу та
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
кредитної спілки «Добробут» про
визнання договору відступлення права
вимоги недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, діючий в інтересах
ОСОБА_2, звернувся з позовом до ОСОБА_1,
де просив стягнути на користь ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
в розмірі заборгованості КС «Добробут»
перед позивачем грошової суми її
депозитного вкладу - 84241грн.79грн. на
підставі договору переуступлення
право вимоги, укладеного позивачем з
третьою особою - КС «Добробут», згідно
якого до останньої перейшло право
вимоги до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
№ КС-003368 від 07.08.2008р, укладеним
відповідачем з кредитною спілкою.

В зустрічному позові ОСОБА_1 просив
визнати укладений ОСОБА_2 і КС
«Добробут» договір про відступлення
права вимоги недійсним, мотивуючи
вимоги тим, що зазначений договір
укладено з порушенням ст.ст.207,208 ЦПК
України. Окрім того, представлений
кредитний договір та додаток до нього
не містить жодного підпису сторін. На
кредитному договорі міститься печатка,
яка належить не центральної установі
КС «Добробуд», на яку є посилення у
договорі та видатковому касовому
ордері, а відділення №6 КС «Добробуд»
розташоване у м. Кривий Ріг.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 18 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволені частково:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
грошову суму 52 300 грн. У задоволені
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 18 грудня 2013 року вирішено
питання судових витрат.

Задовольняючи частково позовні
вимоги прокурора, суд виходив з того, що
право вимоги передано ОСОБА_2, у
встановлений законом спосіб шляхом
переуступлення вимоги до відповідача
по кредитній заборгованості в межах
фактичного боргу перед нею кредитної
спілки. Відмовляючи у задоволені
позовних вимог по зустрічному позову,
суд визнав, що ОСОБА_1 є боржником за
кредитний договором, за яким кредитна
спілка має дійсне право вимоги на
зазначену суму.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволені позовних вимог прокурора та
задовольнити його зустрічний позов
визнав спірний договір недійсним.

Зазначає, що судом не взято до уваги той
факт, що ОСОБА_2 вже звернулась до суду з
позовом про стягнення суми
заборгованості за договором депозиту,
на підставі якого був укладений
договір про відступлення права вимоги,
і отримала рішення про стягнення суми
депозиту у повному обсязі та
виконавчий лист, який був направлений
для виконання. Вважає що позов ОСОБА_2
слід залишити без розгляду. Позивач
набула статусу потерпілої в
кримінальній справі відносно
посадових осіб КС «Добробуд» і в межах
цієї кримінальної справи за нормами
КПК України, були вжиті заходи
процесуального примусу по
забезпеченню цивільного позову, шляхом
накладення арешту на майно підозрілих
та обвинувачених. Крім того, судом не
прийнято до уваги той факт, що договір
відступлення права вимоги укладений
між КС «Добробуд» та ОСОБА_2 суперечить
вимогам ст.ст. 514,517 ЦК України. Оригінал
його кредитного договору суду першої
інстанції надано не було, а розмір
кредитної заборгованості не
відповідає нормам діючого
законодавства та умовам договору.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але особисто завчасно був
повідомлений телефонограмою за № 6477,
зареєстрованою в журналі телефонограм
№1.

Прокурор, ОСОБА_2 та представник
третьої особи заперечили по доводам
апеляційної скарги і просили рішення
залишити без змін.

Апеляційний суд визнає, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

Судом визнано встановленим, що
укладеним договором про переуступку
право вимоги кредитна спілка
«Добробут» переуступила позивачу своє
право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним
договором № КС - 003368 від 07.08.2008р., згідно
якого він отримав кредит 60000грн.
Останнім в рахунок погашення кредиту
сплачено тільки 7700 грн. У зв'язку із
відмовою відповідача у добровільному
сплатити борг, суд першої інстанції
врахував розмір повернутої позики
стягнув на користь ОСОБА_2 грошову суму
- 52300 грн.

Встановив, що відповідач є
боржником за кредитним договором,
укладеним із кредитною спілкою, суд
прийшов до правильного висновку, що
кредитна спілка має право вимоги на
вказану суму до відповідача.

В апеляційному суді ОСОБА_2 та
представник кредитної спілки
підтвердили свою згоду з рішенням суду
першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо спір між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав розглядається в
іншому суді.

В порядку розгляду кримінальної
справи порушеної відносно посадових
осіб КС «Добробут» і по якій позивач
визнана потерпілою, розглядається її
позов, заявлений до КС «Добробут» щодо
повернення їй депозитного вкладу з
урахуванням нарахованих відсотків, т.т.
розглядається інший спір між іншими
сторонами, де відповідачем виступає КС
«Добробут».

Доводи скарги про те, що позов слід
залишити без розгляду не відповідає
приведеній нормі процесуального
закону.

Дійсно, договір про переуступлення
права вимоги, укладений 07.10.2012 ОСОБА_2 з
КС «Добробут» у письмовій формі, т.т. з
дотриманням ст. 513 ЦК України, а саме у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредиторові. На час укладення
цього договору, як повідомив
представник третьої особи оригінали
усіх договорів, в т.ч. кредитних,були
вилучені у 2009-2010 роках органами
дізнання під час розслідування
кримінальної справи. Але відповідач не
заперечив в суді першої інстанції щодо
обставинам укладення ним 07.08.08
кредитного договору №КС-003368 і
отримання як членом кредитної спілки
кредиту в розмірі 60000грн., в рахунок
погашення цієї заборгованості ним
сплачено тільки 7700 грн.

Таким чином, факти як існування у
відповідача перед кредитною спілкою
заборгованості по кредитному договору
№КС-003368 від 07.07.08 в розмірі 53200грн., так
і виникнення права вимоги по
поверненню кредиту у кредитної спілки
до ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні.

Отже, приведені обставини з
достовірністю свідчать про укладення
07.08.2008р. кредитною спілкою з ОСОБА_1
кредитного договору №КС-003368 на
отримання кредиту на суму 60000грн., за
яким останній має перед позикодавцем
невиконане зобов'язання і саме вимога
щодо виконання цього зобов'язання у
встановленому законом порядку
передана ОСОБА_2

Щодо доводів скарги про
недійсність договору про
переуступлення право вимоги на
підставі ст.207,208 ЦК України через його
суперечність вимогам ст.514,517 ЦК
України, апеляційний суд відповідно до
ч.1 ст. 303 ЦПК України перевіряючи судове
рішення в межах доводів позову та
скарги визнає наступне.

Доводи зустрічного позову про
недійсність договору переуступлення
право вимоги мотивовані не
відповідністю цього договору ст. ст.
207,208 ЦК України і суперечність ст.ст.
514,517 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 ЦК України
передбачено, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Відповідачем, який не є стороною
договору переуступлення право вимоги,
заявлено спір про визнання правочину
недійсним на підставі ст. 207,208 ЦК
України, якими визначені вимоги до
письмової форми правочину. Оспорюваний
договір укладений з дотриманням ст.513
цього Кодексу і тому є укладений у
визначеній законом письмовій формі,
т.т. відповідає вимогам ст.ст.207,208 цього
Кодексу.

Як приведене вище, відповідач
визнав невиконання ним кредитного
зобов'язання за укладеним кредитним
договором №КС-003368 від 07.08.08., яке згідно
ст. 526 ЦК України повинно бути виконане
належним чином до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Враховуючи положення ч.2 ст. 517 ЦК
України, апеляційний суд визнає, що
існування перешкод у ОСОБА_2 в наданні
боржникові доказів переходу до неї
прав у зобов'язанні через вилучення
органами дізнання оригіналу
укладеного відповідачем з кредитною
спілкою кредитного договору № КС-003368
від 07.08.08. внаслідок порушення
кримінальної справи відносно
посадових осіб кредитної спілки, в
розумінні цієї норми закону не
позбавляє позичальника від виконання
ним свого кредитного зобов'язання, а
укладений позивачем та третьою особою
договір переуступлення право вимоги
його прав, визначених кредитним
договором не порушує.

Суд першої інстанції всебічно і
повно з'ясував обставини справи, що
мають значення для справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи, тому до уваги не
приймаються.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги не
має, доводи апеляційної скарги
необґрунтовані і не спростовують
висновків суду, тому відповідно до
частини 1 ст.308 ЦК України апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: