Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р.
м. Одеса.

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань №14,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Одеської міської ради про визнання
права власності на частину житлового
приміщення в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н
О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з
зазначеним позовом, обґрунтовуючи його
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син,
ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді 298/2000 частини
житлового приміщення кімнат
№№НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3,НОМЕР_4,НОМЕР_5,
НОМЕР_6 у секцій гуртожитку за адресою
АДРЕСА_1, яка належала синові на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло від 19 жовтня 2012 року, виданого
державним житлово-побутовим
підприємством корпорації «УКРБУД».
Вона і син спільно постійно проживали
в кімнатах НОМЕР_1 та НОМЕР_2
зазначеного гуртожитку і на підставі
Розпорядження органу приватизації, 19
жовтня 2012 року приватизували жилі
приміщення, якими користувалися і де
вона проживає по теперішній час. Згідно
зазначеного вище свідоцтва про право
власності на житло, їй і сину в рівних
частинах належали 298/1000 частини жилих
приміщень в кімнатах №№НОМЕР_1-НОМЕР_6
у секції гуртожитку по АДРЕСА_1.

Поховав сина, вона в січні 2014 року
звернулася до Четвертої одеської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадкового майна.
Однак, у прийняті заяви та здійснені
нотаріальних дій їй було відмовлено,
посилаючись на те, що Свідоцтво про
право власності на житло нею та сином
не було зареєстровано в реєстраційній
службі Одеського міського управління
юстиції. 14 лютого 2014 року, вона
звернулася до реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
де її право на 298/2000 частини, вказаного
жилого приміщення, було зареєстровано.
А в реєстрації права її сина на інші
298/2000 частини жилого приміщення, було
відмовлено. Інших спадкоємців, які б
мали право на спадкування майна сина,
немає.

Оскільки, вона фактично прийняла
спадкове майно сина, а в нотаріальному
порядку не може оформити своє право на
спадщину, просила її позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача Одеської
міської ради, Хорошян С.Т., в судовому
засіданні позов не визнала,
посилаючись на те, що у позивачки
відсутня постанова нотаріальної
контори про відмову у вчинені
нотаріальної дії щодо прийняття нею
спадщини, а також на те, що оскільки син
позивачки, ОСОБА_3 при житті не
зареєстрував своє право власності на
298/2000 частини спірного житлового
приміщення в реєстраційній службі, то
він не набув права власності на це
нерухоме майно і згідно ЦК України,
вказане нерухоме майно не може входити
до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3
на день відкриття спадщини.

Вислухав сторони, вивчив
матеріали справи, суд вважає, що на
підставі встановлених фактів та
досліджених в судовому засіданні
доказів, позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 постійно проживає і
зареєстрована з 28 серпня 1998 року в
кімнатах №НОМЕР_1,НОМЕР_2 у секції
гуртожитку, який знаходиться у АДРЕСА_1,
що підтверджується довідкою №40 від 06
лютого 2014 року, виданої державним
виробничо-побутовим підприємством
корпорації «УКРБУД» та відміткою у її
паспорті громадянки України (л.с.
№№9,13).

Разом з позивачкою, в зазначених
кімнатах постійно проживав її син
ОСОБА_3, що підтверджується відміткою в
копії паспорта громадянина України
останнього (л.с. №15).

19 жовтня 2012 року позивачка
ОСОБА_1, з сином ОСОБА_3 приватизували
житлові кімнати НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
площею 30,41 кв./м., секції гуртожитку,
розташованого у АДРЕСА_1, отримавши
Свідоцтво про право власності на житло
від 19 жовтня 2012 року, виданого
Державним виробничим
житлово-побутовим підприємством
корпорації «УКРБУД», згідно якого їм на
праві приватної спільної часткової
власності в рівних частинах стали
належати 298/1000 частини жилих приміщень
у секції гуртожитку, яка в цілому
складається з житлових кімнат
НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3,НОМЕР_4,НОМЕР_5,НОМ
ЕР_6, загальною площею 102,0 кв./м. Належні
їм 298/1000 частини складають 30,41 кв./м. від
загальної площі вказаних кімнат (л.с.
№№6,7).

ІНФОРМАЦІЯ_1, син позивачки,
ОСОБА_3 помер, що підтверджується
Свідоцтвом про смерть, виданого 17
грудня 2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
серії НОМЕР_7 (л.с. №4).

Поховав сина, позивач ОСОБА_1,
згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України фактично
прийняла спадкове майно сина у своє
володіння та користування, а також в
строки, встановлені законом, у січні 2014
року, звернулася до Четвертої одеської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини сина, яка
складається з 298/2000 частини зазначених
вище житлових приміщень та отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Однак, у задоволені її заяви
було відмовлено з посиланням на те, що
відсутня реєстрація Свідоцтва про
право власності на житло в
реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції, яка
повинна бути обов'язкова при здійснені
нотаріальних дій, що підтверджується
листом №4047/0214 від 17 жовтня 2014 року
Державного нотаріуса Четвертої
одеської державної нотаріальної
контори Назарчук Н.М. (л.с. №28).

14 лютого 2014 року, позивачка
звернулася до реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
з заявою про реєстрацію Свідоцтва про
право власності на житло від 19 жовтня
2012 року, де її право власності на 298/2000
частини було зареєстровано, про що
свідчить витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності під номером
№17802502 (л.с. №8).

В реєстрації інших 298/2000 частини
зазначеного нерухомого майна за сином
позивачки, було відмовлено із-за його
смерті.

Частиною ч.1 ст. 328 ЦК України
визначеного, що право власності
набувається на підставах що не
заборонені законом зокрема з
правочинів.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкоємця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

В силу ст. 1268 ч.3 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини, він не заявив
про відмову від неї.

Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає, що син позивачки ОСОБА_3
відповідно до закону набув право
власності на 298/2000 частини зазначеного
вище житлового приміщення, яке після
його смерті у свою власність фактично
прийняла позивачка, як спадкоємець
першої черги.

Відповідно до Постанови Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 23 січня 2013 року у
справі №6-164цс12 зазначено, що у
спадкоємця, який у встановленому
законом порядку прийняв спадщину,
права володіння та користування
спадковим майном виникають із часу
відкриття спадщини. Такий спадкоємець
може захищати свої права володіння та
користування спадковим майном
відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець є нерухоме майно щодо
якого є правовстановлюючий документ,
але відсутня державна реєстрація,
спадкоємець може захищати свої права
відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, приймаючи до уваги
те, що визнання права власності на
спадкове майно є винятковим способом
захисту, що має застосовуватися, якщо
існують перешкоди для оформлення
спадкових прав у нотаріальному
порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, оскільки
відсутність у спадкодавця державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, унеможливлює оформлення
спадкових прав у нотаріальному
порядку.

Інші спадкоємці, щодо майна
ОСОБА_3, в судовому засіданні не
встановлені, що підтверджується і
листом Четвертої одеської державної
нотаріальної контори.

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача. якими вона
заперечувала проти позову, оскільки
вони не ґрунтуються на Законі та
суперечать фактам та доказам,
викладеним вище.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209 ч.3, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської
ради про визнання права власності на
частину жилого приміщення в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 298/2000 частини кімнат №НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6
розташовані у секції гуртожитку за
адресою АДРЕСА_1, загальною площею 102,0
кв./м. в порядку спадкування за законом
після смерті сина ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: