Справа № 246/1742/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 травня 2014 року
Тельманівський районний суд
Донецької області

у складі: головуючого судді
Чиньонова О.В.,

при секретарі
Чабан О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

26 листопада 2013 року позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідачки про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 2 квітня 2008 року
між ПАТ "Дельта Банк", який є
правонаступником ТОВ "Комерційний Банк
"Дельта" та фізичною особою резидентом
України ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № 001-27041-020408, відповідно до
якого позивач відкриває Відповідачеві
картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті гривні. У
відповідності до договору, держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітній місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або попередній звітний
місяць, та всю суму пені, яка нарахована
за попередній звітний місяць у разі
порушення строків сплати
заборгованості за кредитною лінією
та/або овердрафтом та процентів за
користування кредитною лінією та /або
овердрафтом. Відповідачка не виконує
належним чином зобов'язання за
кредитним договором в результаті чого
станом на 9 вересня 2013 року має
прострочену заборгованість на
загальну суму 2986 гривень 61 копійки, яка
складається з: простроченого тіла
кредиту - 774,00 гривень, заборгованості
за відсотками - 853 гривні 89 копійок,
заборгованості за комісіями - 1358
гривень 72 копійок. На даний час
кредитна заборгованість позичальником
не погашена. Просив стягнути з
відповідачки на свою користь
заборгованість у сумі 2986 гривень 61
копійки, а також суму судового збору у
розмірі 229 гривень 40 копійок.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, направив до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності. На позові наполягав, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечував.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, з позовом не
згодна, просила застосувати строк
позовної давності. Крім того, надала
письмові заперечення проти позову, в
яких зазначила, що заборгованість за
кредитом нею погашена повністю
відповідно до листа банку, який
запропонував їй погасити всю суму
заборгованості на вигідних умовах. На
підтвердження сплати заборгованості
за кредитом надала копії квитанцій та
лист банку.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк, або інша фінансова
установа (кредитодавець),
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Матеріалами справи встановлено, що 2
квітня 2008 року між позивачем і
відповідачкою ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір за № 001-27041-020408 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки,
згідно якого останній було відкрито
картковий рахунок НОМЕР_1. Банк надав
кредит шляхом відкриття Держателю
невідновлювальної відкличної
Кредитної лінії на загальну суму 30000,00
гривень та на день укладення цього
договору встановив ліміт Кредитної
лінії на рахунку в сумі 3000,00 гривень. У
відповідності до договору, держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітній місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або попередній звітний
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом та
процентів за користування кредитною
лінією та /або овердрафтом.

Згідно тарифу на обслуговування
платіжних карток «Visa Classic» тарифний
пакет «Visa Класичний», наданого ПАТ
«Комерційний банк «Дельта» Держатель
картки повинен щомісяця погашати 7% від
суми використаних коштів станом на
день Розрахунку, а також всі проценти
нараховані за місяць.

Згідно розрахунку ціни позову за
кредитним договором № 001-27041-020408 від 2
квітня 2008 року, наданого позивачем,
відповідачка ОСОБА_1 4 квітня 2008 року
зняла з карткового рахунку 3000 гривень.
Платежі в погашення кредиту здійснила 8
травня 2008 року у сумі 150 гривень, 15
травня 2008 року - 226 гривень, 20 червня 2008
року - 360 гривень, 14 липня 2008 року - 318
гривень, 8 серпня 2008 року - 300 гривень, 15
жовтня 2008 року - 700 гривень, 6 листопада
2008 року - 241 гривень, 11 грудня 2008 року - 200
гривень і останній платіж у погашення
кредиту у розмірі 2527 гривень 9 копійок
був нею здійснений 4 січня 2010 року.
Заборгованість станом на 9 вересня 2013
року становить 3211 гривень 61 копійки і
складається з: простроченого тіла
кредиту - 774,00 гривень, заборгованості
за відсотками - 853 гривні 89 копійок,
заборгованості за комісіями - 1358
гривень 72 копійок, пені - 225 гривень.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії
І-НО за № 168164 від 18 березня 2009 року,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Тельманівського
районного управління юстиції
Донецької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб 18 березня 2009 року.
Після реєстрації шлюбу дружині
присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Згідно копії листа, наданого
відповідачкою, АТ «Дельта Банк»
повідомив її про існуючу
заборгованість, яка станом на 11
листопада 2009 року складає 3424 гривні 14
копійок і запропонував погасити борг,
сплативши банку 2527 гривень 9 копійок.

Судом встановлено, що 2 квітня 2008
року між позивачем і відповідачкою
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
за № 001-27041-020408 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки, згідно якого останній було
відкрито картковий рахунок НОМЕР_1.
Банк надав кредит шляхом відкриття
Держателю невідновлювальної
відкличної Кредитної лінії на загальну
суму 30000,00 гривень та на день укладення
цього договору встановив ліміт
Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00
гривень. Відповідачка несвоєчасно та
не в повному розмірі сплачувала кредит,
що підтверджується розрахунком ціни
позову, наданим позивачем та копіями
квитанцій, наданих відповідачкою.
Через несумлінне виконання зобов'язань
по договору у відповідачки утворилася
заборгованість за кредитом, про що банк
неодноразово її повідомляв. З метою
повернення кредиту, банк запропонував
відповідачці в строк до 22 грудня 2009
року погасити наявну заборгованість по
кредиту на вигідних для неї умовах, а
саме: сплатити банку до вказаної дати
заборгованість у розмірі 2527 гривень 9
копійок, замість суми заборгованості у
розмірі 3424 гривень 14 копійок, яка
утворилася станом на 14 листопада 2009
року. Згідно копії квитанції, наданої
відповідачкою, суму боргу у розмірі 2527
гривень 9 копійок вона сплатила 30
грудня 2009 року. Грошові кошти, сплачені
відповідачкою, надійшли до банку 4
січня 2010 року, тобто з 5 січня 2010 року у
банку виникло право вимоги погашення
заборгованості.

Згідно з положеннями ст.ст. 256, 257, 259 ЦК
України позовна давність - це строк у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки;
позовна давність встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за № 5 від 30 березня 2012 року з
змінами відповідно до ППВССУ № 7 від 7
лютого 2014 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при
застосуванні положення пункту 7
частини одинадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув,
суди мають виходити з того, що у
системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи,
останній платіж відповідачкою був
здійснений 30 грудня 2009 року, грошові
кошти сплачені нею, поступили на
рахунок банку 4 січня 2010 року, за таких
обставин перебіг строку позовної
давності почався 5 січня 2010 року.
Позивач з даною позовною заявою
звернувся до суду лише 26 листопада 2013
року, тобто через 10 місяців після
спливу строку позовної давності, а в
матеріалах справи відсутні докази
переривання перебігу строку позовної
давності, що відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК
України є підставою для відмови в
позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України не
підлягають задоволенню і вимоги про
стягнення судових витрат.

На підставі викладеного ст.ст. 256,
257, 259, 261, 267 ЦК України, керуючись ст.ст.10,
11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Публічному акціонерному товариству
"Дельта Банк" в позові до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 001-27041-020408 від 2 квітня 2008
року відмовити у зв'язку з спливом
строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Донецької області через
Тельманівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя