Справа № 275/101/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 квітня 2014 року

Брусилівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Грищенка М.В.,

при секретарі -
Несенюк В.А.,

за участі: представника
позивача - Кіпчука П.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Брусилів Житомирської
області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_3, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2014 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2, Управління ДМС
України у Житомирській області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, ОСОБА_3, про
виселення ОСОБА_2 з житлового будинку
АДРЕСА_1, зобов'язання Брусилівськогго
районного сектору УДМС України у
Житомирській зняти з реєстрації
ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 11.03.2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №ZRСWGК00004273,
відповідно до якого відповідачу надано
кредит у вигляді кредитної лінії у
розмірі 51975,00 доларів США строком до
10.03.2013 року.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
Банк і відповідач 11.03.2008 року уклали
договір іпотеки №ZRСWGК00004273, за яким
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме - будинок, загальною
площею 91,50 кв.метрів, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

27 листопада 2013 року суд виніс
рішення звернути стягнення на предмет
іпотеки - будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ
"ПриватБанк". Відповідно до ст.40 Закону
України "Про іпотеку" та ст.109 ЖК
України - звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове прміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Позивач, посилаючись на ст.ст.
526,527,530 ЦК України, ст.40 Закону України
"Про іпотеку", ст.109 ЖК України, ст.7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", просив виселити
відповідача ОСОБА_2, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язати районний сектор Управління
ДМС України у Житомирській області
зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 12 березня 2014 року
позов в частині вимоги про виселення
ОСОБА_2 залишено без розгляду за заявою
представника позивача.

27 березня 2014 року до суду надійшла
позовна заява в уточненій редакції,
згідно з якою ПАТ КБ «ПриватБанк»
прийнято рішення про зміну предмету
позовних вимог. Позивач просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житлом за адресою:
АДРЕСА_1. Позовну заяву в частині
зобов'язання Управління ДМС України у
Житомирській області зняти з
реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 02 квітня 2014 року
позов в частині вимоги про зобов'язання
УДМС України у Житомирській зняти з
реєстрації ОСОБА_2 за адресою по
АДРЕСА_1 залишено без розгляду за
заявою представника позивача.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позов в іншій
частині про визнання ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житлом за
адресою: АДРЕСА_1. з підстав, зазначених
в позовній заяві, просив задовольнити
позов повністю і відшкодувати з
відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3, які були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися повторно, не повідомили про
причини неявки і від них не надходило
заяв про відкладення розгляду справи
чи можливість розгляду справи за їх
відсутності.

Суд, керуючись ст.224 ЦПК України,
ухвалив про розгляд справи за
відсутності відповідача, третьої особи
на підставі наявних у справі доказів з
можливістю ухвалення заочного рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши докази, суд
вважає, що позов про визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житлом, підлягає задоволенню повністю
з слідуючих підстав:

Судом встановлено, що 11 березня 2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
був укладений кредитний договір
№ZRСWGК00004273, відповідно до якого
відповідачу надано кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 51975,00 доларів
США строком до 10.03.2013 року. (а.с.5-10)

З метою забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитом 11.03.2008 року між банком та
ОСОБА_3 укладено договір іпотеки,
згідно умов якого ОСОБА_3 передав в
іпотеку належний йому на праві
власності житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.11-15).

Рішенням Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 27 листопада 2013 року
підтверджується, що в червні 2013 року
Банк звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №ZRСWGК00004273 від
11.03.2008 року та виселення відповідача та
третьої особи з будинку. Рішенням суду
позов задоволено частково, звернуто
стягнення на житловий будинок та
земельну ділянку площею 0,15 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. В
іншій частині позову відмовлено,
оскільки судом було встановлено, що ні
відповідач ОСОБА_3, ні ОСОБА_2 у
вказаному будинку не проживають. ( а.с.
16 -19)

21 грудня 2013 року позивач направив
ОСОБА_3, ОСОБА_2 письмову вимогу про
добровільне звільнення житлового
будинку в тридцятиденний строк з дня
отримання вимоги. (а.с.21)

Копією довідки виконкому
Брусилівської селищної ради від 18.09.2013
року №394 підтверджується, що в будинку
по АДРЕСА_1 в даний час ніхто не
проживає. (а.с.20)

Згідно повідомлення
Брусилівського РС УДМС України в
Житомирській області від 18.02.2014 року
ОСОБА_2 значиться зареєстрованим по
АДРЕСА_1. (а.с. 43)

У відповіді селищного голови
смт.Брусилів на запит представника
позивача зазначено, що ОСОБА_2 дійсно
зареєстрований по АДРЕСА_1, але не
проживає більше п'яти років. ОСОБА_2
проживає в АДРЕСА_2 ( а.с.53)

Відповідно до положень ст.391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Рішенням Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 27 листопада 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» надана можливість
здійснення всіх повноважень,
необхідних для продажу предмета
іпотеки - житлового будинку та
земельної ділянки, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

ОСОБА_2 не є членом сім'ї власника
будинку ОСОБА_3, не проживає за місцем
реєстрації в будинку АДРЕСА_1 більше
п'яти років, що є достатньою підставою
для задоволення позову повністю.

Пояснень або заперечень проти
позову відповідач ОСОБА_2 не надав, не
заявив претензій на право проживання в
спірному житловому будинку, суд не має
доказів про його звернення до
правоохоронних органів за захистом
порушених житлових прав.

Визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням є підставою для скасування
реєстрації її у цьому житлі (ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні»).

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 належить
відшкодувати понесені позивачем
судові витрати по оплаті судового
збору в сумі 243,60 гривень.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169 ч.4, 212-215, 224
ЦПК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, ОСОБА_3, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду є підставою для
зняття ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку проживання в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" 243,60
гривень на відшкодування оплати
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Житомирської області через
Брусилівський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя М. В. Грищенко