Справа № 128/4519/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

14 жовтня 2014 року

місто
Вінниця

Суддя Вінницького районного суду
Вінницької області Карпінська Ю.Ф.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного
суду Вінницької області знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 – директора ПП
«Земельно-кадастрове бюро» про
порушення умов договору № 201 від 2706.2008
року про виконання робіт (надання
послуг) директором ПП
«Земельно-кадастрове бюро» ОСОБА_2

Ухвалою суду від 03.10.2014 року по даній
справі було відкрито провадження.

14 жовтня 2014 року через канцелярію суду
позивач ОСОБА_1 подав заяву про
забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову
позивач просить в якості забезпечення
позову накласти арешт на майно
(земельну ділянку) за адресою: смт.
Стрижавка, вул. Василівка, 3,
Вінницького району Вінницької області,
яка належала ОСОБА_3 і яка на цей час
померла. В жовтні 2014 року спливає
шестимісячний термін для подання заяв
на оформлення права власності на цю
земельну ділянку, і вона перейде у
власність чоловіка померлої або інших
спадкоємців. Вказана земельна ділянка
межує з земельною ділянкою позивача, а
абрис (контур) цієї межі є предметом і
підставою спору в даній цивільній
справі. Вважає, що оскільки невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Ознайомившись з заявою, оглянувши
матеріали цивільної справи, приходжу
до наступного висновку.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову
відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України є
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.152 ЦПК України
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Забезпечення позову – це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з`ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв`язку із застосуванням відповідних
заходів.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи між сторонами існує спір щодо
виконання умов договору, однак в заяві
про забезпечення позову відсутні
відомості щодо реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Виходячи з встановлених судом обставин
справи, суд приходить до висновку, що
між сторонами дійсно існує спір, однак
відсутня реальна загроза невиконання
чи утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, а
також те, що земельна ділянка, на яку
просить позивач накласти арешт,
належить не відповідачу, тоді як
відповідно до норм
цивільно-процесуального законодавства
арешт, як захід забезпечення позову,
можна накласти на майно відповідача.
Вказані обставини є підставою для
відмови у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22.12.2006 року №
9, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову.

Копію ухвали направити сторонам по
справі.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький районний суд.
Апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ:
Ю.Ф.Карпінська