Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Вугледарі
Донецької області про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
стягнення одноразової допомоги,
щомісячних страхових виплат, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 й ОСОБА_5 на
рішення Вугледарського міського суду
Донецької області від 09 грудня 2013 року
та рішення апеляційного суду Донецької
області від 14 лютого 2014 року, а також за
касаційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Вугледарі
Донецької області на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 14 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, звернулись до
суду із позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (далі -ВВД ФССНВВ) України в
м. Вугледарі Донецької області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, стягнення одноразової допомоги,
щомісячних страхових виплат та витрат
на поховання. Свої вимоги
обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_6 За свого життя він
проживав разом з позивачами, останні
були членами його сім'ї, вони мали
спільний бюджет, були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права і
обов'язки. Висновком МСЕК від 10 грудня
2012 року встановлено
причинно-наслідковий зв'язок смерті
ОСОБА_6 з професійним захворюванням. На
думку позивачів, у зв'язку зі смертю
ОСОБА_6 внаслідок професійного
захворювання, вони мають право на
одержання щомісячних страхових виплат
та право на отримання одноразової
допомоги у розмірі п'ятирічного
заробітку загиблого працівника.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,
просили задовольнити їх позовні
вимоги.

Ухвалою Вугледарського міського суду
Донецької області від 27
листопада 2013 року позовну вимогу про
відшкодування вартості ритуальних
послуг, пов'язаних з похованням ОСОБА_6,
залишено без розгляду.

Рішенням Вугледарського міського суду
Донецької області від 09
грудня 2013 року позов задоволено
частково. Встановлено факт проживання
ОСОБА_3 однією сім'єю зі своїм сином
ОСОБА_6 в період з жовтня 2007 року до дня
його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі
АДРЕСА_1. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 14 лютого 2014 року
рішення Вугледарського міського суду
Донецької області від 09
грудня 2013 року скасовано в частині
відмови в задоволенні позову ОСОБА_3
про стягнення одноразової допомоги й
ухвалено в цій частині рішення, яким
стягнуто з ВВД ФССНВВ України в м.
Вугледарі Донецької області на користь
ОСОБА_3 228 981 грн. 60 коп. у рахунок виплати
одноразової допомоги. В решті рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 і ОСОБА_5
просять скасувати ухвалені у справі
судові рішення в частині відмови в
задоволенні позову й ухвалити рішення
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

У касаційній скарзі ВВД ФССНВВ України
в м. Вугледарі Донецької області
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції й ухвалити
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Касаційні скарги заявників
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
членами сім'ї є мачуха, вітчим, які
проживають однією сім'єю з малолітніми
або неповнолітніми пасинками,
падчеркою.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, ч. 1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині відмови ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 у задоволенні їх позову, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що оскільки
ОСОБА_4 була падчеркою ОСОБА_7, однак на
час його смерті була повнолітньою,
працездатною особою, права на
отримання аліментів від померлого не
мала, між ними були відсутні взаємні
права і обов'язки, тому не була членом
сім'ї померлого й не перебувала на його
утриманні. Позивачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5
не доведено факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_6, а також перебування їх
на утриманні померлого. Також ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 не відносяться до кола осіб, які
мають право на отримання страхових
виплат після смерті ОСОБА_6

Підпунктом б п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон)
передбачено, що у разі настання
страхового випадку ФССНВВ України
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні в тому числі й одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону право на
одержання страхових виплат у разі
смерті потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону у разі
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, а також на його дитину, яка
народилася протягом не більше як
десятимісячного строку після смерті
потерпілого.

Отже за змістом зазначеної норми
законодавства право на отримання після
смерті потерпілого вищезгаданої
виплати у особи виникає у зв'язку із її
належністю до складу сім'ї померлого.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання її з померлим ОСОБА_6 однією
родиною та скасовуючи рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення з
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Вугледарі
Донецької області на користь ОСОБА_3
одноразової допомоги і ухвалюючи в цій
частині рішення про задоволення
позову, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
позивачка ОСОБА_3 є матір'ю померлого
ОСОБА_6, проживала разом з ним по день
його смерті, а останній піклувався про
неї, тому вона була членом його сім'ї.
Оскільки судом встановлено факт
проживання ОСОБА_3 однією сім'єю з
ОСОБА_6, тобто вона була членом його
сім'ї, то вона має право на отримання
одноразової допомоги у зв'язку зі
смертю потерпілого, розмір якої
встановлено з урахуванням положень
Порядку призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні або вирішені ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, встановлено, що місцевий суд у
нескасованій частині всебічно та повно
дослідив обставини справи та дійшов
вірного висновку про задоволення
позовних вимог про встановлення факту
проживання ОСОБА_3 однією сім'єю
зі своїм сином ОСОБА_6 в період з жовтня
2007 року до дня його смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, апеляційний суд
перевірив законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, та обґрунтовано скасував
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 про стягнення одноразової
допомоги та дослідивши в повному
обсязі обставини справи в цій частині
позову, зібраним доказам надав
належної оцінки, ухвалив у цій частині
нове рішення про задоволення вказаних
вимог. Доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Рішення місцевого суду в не скасованій
частині та рішення суду апеляційної
інстанції ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для їх зміни або скасування не
встановлено.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Вугледарі
Донецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Вугледарського міського суду
Донецької області від 09
грудня 2013 року в нескасованій частині
та рішення апеляційного суду Донецької
області від 14 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.С. Висоцька

Судді:
М.К.
Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська