Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

головуючого судді Леміш О.М.

при секретарі Химинець О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю представника відповідача ТзОВ
"Наш Добробут"- Марамигін В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради, ТзОВ "Наш
Добробут" про визнання неправомірною
бездіяльності та відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з позовною заявою
до Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Наш добробут» про
визнання бездіяльності неправомірною
та відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2010
року приблизно об 11 год. 40 хв. на
автомобіль «Мерседес» позивача, що був
припаркований біля АДРЕСА_2 в м.
Ужгороді, впала кришка люку з покрівлі
вказаного будинку, в результаті чого
було розбито заднє скло автомобіля. У
зв'язку з наведеним та неналежним
виконанням утримання будинку ТОВ «Наш
добробут», внаслідок чого не було
своєчасно виявлено нещільне
прилягання кришки люку слухового вікна
та незадовільний стан конструктивних
елементів покрівлі, а також неналежним
контролем за виконанням вказаних робіт
з боку Департаменту міського
господарства Ужгородської міськради,
просить визнати їх бездіяльність
неправомірною та солідарно стягнути
матеріальну шкоду в розмірі 4615 грн. та
моральну шкоду в розмірі 70000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримав в повному обсязі.

Представник ТОВ «Наш добробут», не
заперечуючи самого факту заподіяння
матеріальної та моральної шкоди, позов
не визнав. Пояснив, що відповідачем, на
його думку, має бути тільки Департамент
міського господарства Ужгородської
міськради. Також повідомив, що з ТОВ
«Наш добробут» надходили звернення на
адресу Департаменту міського
господарства Ужгородської міськради з
проханням виділити кошти на проведення
капітального ремонту покрівлі
вказаного вище будинку, однак жодні
кошти не виділялись.

Департамент міського господарства
Ужгородської міськради в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані
докази в їх сукупності, суд приходить
до наступного висновку.

З «Акту обстеження» від 23.12.2010 року,
проведеного працівниками підрозділу
міського господарства вбачається, що
через слухове вікно пропущені кабелі
зв'язку від АДРЕСА_1; 09.12.10. відбулось
падіння зазначеної кришки люку на
автомобіль гр. ОСОБА_1

Комісія вважає, що дана ситуація
виникла в результаті: нещільного
прилягання покришки люку слухового
вікна через наявні кабелі зв'язку, а
також недостатньої уваги з боку
експлуатуючої організації ТОВ «Наш
добробут» до стану утримання
конструктивних елементів покрівлі.

Наведені обставини підтверджуються
також «Протоколом огляду місця події»
від , проведеного працівниками
Ужгородського МВ УМВС, які були
викликані на місце події.

Як визначено ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України,
обов'язок доказування відсутності вини
у шкоді лежить на особі, яка її завдала.

Отже, для покладення відповідальності
на заподіювача майнової та моральної
шкоди, зокрема в результаті
бездіяльності заподіювача, необхідна
сукупність таких обов'язкових умов; а)
наявність шкоди; б) протиправність дій
заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок
між протиправною поведінкою
заподіювача і шкодою; г) вина в
заподіянні шкоди.

За змістом ст.ст. 11-16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК
України, цивільні права та обов'язки
виникають із факту заподіяння шкоди,
реальними збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку із знищенням,
пошкодженням речі, а також витрати, які
вона зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права,
особа вправі вимагати відшкодування у
повному обсязі завданої їй винними
неправомірними діями чи бездіяльністю
іншої особи майнової та моральної
шкоди, особа здійснює свої права на
власний розсуд, а також виконує
цивільні обов'язки у межах, наданих їй
актами цивільного законодавства.

За приписами ст.ст. 5,16, 18, 24, Розділу IVЖК
України, Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» (ст.ст. 1, 3,
19, 24, 25 та ін.), пунктів 4, 8, 12 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
Постановою КМ України від 08.10.1992 р. № 572,
утримання будинку в належному стані,
його експлуатація відповідно до
встановлених норм і правил, проведення
його капітального ремонту тощо є
обов'язком балансоутримувача будинку,
управителя, експлуатанта.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
балансоутримувачем будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд є власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно із законом; виконавець - суб'єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
виконавець зобов'язаний, зокрема,
здійснювати контроль за технічним
станом інженерного обладнання
будинків; утримувати в належному
технічному стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж, вживати
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій.

Рівень та якість надання відповідних
послуг передбачено Правилами
утримання жилих будинків га
прибудинкових територій, що
затверджені наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207.

Так, зокрема, вказані Правила (п. 2)
передбачають систему технічного
огляду жилих будинків, що включає
проведення планових (двічі на рік -
навесні та восени) та позапланових
оглядів; фіксування виявлених
несправностей та причини, що їх
викликали, а також технічного стану
елементів жилого будинку в журналі
обліку результатів огляду. Правила
зобов'язують виконавця послуг вживати
термінових заходів для забезпечення
безпеки людей, попередження подальшого
розвитку деформацій, а також негайно
інформувати про те, що трапилося,
власника будинку чи уповноважену ним
особу.

Згідно п 2.8.2 Правил під час підготовки
житлового фонду до експлуатації в
зимовий період виконуються роботи з
усунення в тому числі несправностей
дахів та димоходів.

Стан зовнішніх дверей та люків, а також
стан слухових вікон та жалюзі
відповідно до п. 4.4.18 Правил підлягають
перевірці при огляді горищних
приміщень.

Пунктом 4.4.1 Правил передбачено
необхідність під час експлуатації
будинку забезпечувати відсутність
дефектів конструктивних елементів
даху. Інженерно-технічні працівники
виконавця послуг повинні знати вузли
несучих конструкцій і стан покрівлі,
особливо в місцях сполучення з
водостоками, будівельними
конструкціями та устаткуванням, що
проходить через покрівлю.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачі - товариство з обмеженою
відповідальністю «Наш добробут» та
Департамент міського господарства
Ужгородської міської ради проявили
бездіяльність, неналежно виконували
покладені на них обов'язки з утримання
будинку, не виявили вчасно нещільне
прилягання покришки люку слухового
вікна через наявні кабелі зв'язку, в
зв'язку з чим конструктивні елементі
покрівлі знаходяться в незадовільному
стані, що призвело до події, яка мала
місце 09.12.2010 року.

Внаслідок падіння кришки люку на
автомобіль позивач зазнав
матеріальної шкоди, яка включає що
включає: вартість заднього скла 1765 грн.,
вартість робіт по його встановленню 500
грн., тонування скла 350 грн., вартість
полірування автомобіля 1500 грн.,
вартість прибирання та хімчистки
салону автомобіля 500 грн., всього 4615 грн.
Доведений позивачем розмір
матеріальної шкоди підлягає
солідарному стягненню з відповідачів.

Крім того, внаслідок події позивач
зазнав моральної шкоди, оскільки
існувала реальна загроза життю та
здоров'ю ОСОБА_1, так як за декілька
секунд до падіння кришки люку він
знаходився поряд з автомобілем.

На той час позивач працював прокурором
відділу підтримання державного
обвинувачення прокуратури
Закарпатської області. В цей день він
приймав участь в розгляді апеляції
прокуратури Міжгірського району на
вирок Міжгірського районного суду у
кримінальній справі про вчинення
злочинів, пов'язаних з незаконним
обігом наркотичних засобів. Позивач
зазначив, що після розгляду
апеляційним судом зазначеної
кримінальної справи, близько 11 год. 40
хв. він вийшов із приміщення суду,
підійшов до автомашини, обійшов її з
метою перевірки цілісності, відкрив
двері, зняв куртку, поклав її на заднє
сидіння, а потім сів за кермо. Одразу
після цього, позивач почув вибух, в
різні сторони полетіли осколки скла. В
цей момент він не знав, що відбувається,
та сприйняв це як підрив автомобіля.

Кришка люку впала на заднє скло
автомобіля всього за 1 м. від сидіння
водія, на якому в той час знаходився
позивач, а осколки скла посипались
безпосередньо на його особисті речі та
службові документи. В момент падіння
кришки люку позивач не знав, що
відбувається, та сприйняв це як підрив
автомобіля.

Після даного випадку позивач тривалий
час перебував у стресовому стані.
Такий емоційний стан вплинув на його
ритм життя, виконання посадових
обов'язків, а також на стан його
здоров'я. Крім цього, позивачу
необхідно було вирішувати питання по
організації відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля.

Враховуючи вказані обставини, суд
вважає, що до солідарного стягнення з
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Наш добробут» на
користь позивача підлягає 30000 грн.
моральної шкоди, оскільки, на думку
суду, саме цей розмір буде відповідати
спричиненій позивачу моральній шкоді.

Керуючись 10,11,57-60,79,88,208,209, 212-215,218 ЦПК
України, 1166,1167 ЦК України

РІШИВ

Позов ОСОБА_1 задоволити частково

Визнати неправомірною бездіяльність
ТзОВ "Наш Добробут" та Департаменту
міського господарства Ужгородської
міської ради.

Солідарно стягнути з ТзОВ "Наш
Добробут" та Департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 4615 грн., а також
моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене на протізя
десяти днів з моменту його
проголошення.

Суддя

Леміш О.М