У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Мельника Тимофія Павловича, який діє в
інтересах Львівського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву», на рішення Апеляційного
суду Львівської області від 14 липня 2014
року у справі за позовом Львівського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про дострокове повернення
залишку кредиту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Львова із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове
повернення залишку кредиту,
посилаючись на те, що ОСОБА_3 у
порушення умов кредитного договору не
уклала із позивачем договору іпотеки
придбаної в кредит квартири, а також
страхування фінансових ризиків на
випадок псування, пошкодження або
знищення предмету іпотеки, що
відповідно до умов укладеного між
сторонами кредитного договору є
підставою для пред'явлення вимоги про
дострокове повернення позики.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 04 квітня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Львівського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» залишок кредитних коштів
у сумі 162 844,48 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 14 липня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Разом з тим, заявник подав касаційну
скаргу з пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у касаційній
скарзі ним порушено клопотання про
поновлення цього строку з посиланням
на те, що строк пропущено з поважних
причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у
разі пропущення строку на касаційне
оскарження, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала касаційну
скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать
про поважність причин пропуску
процесуального строку на касаційне
оскарження.

За таких обставин клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
порушила вимоги укладеного кредитного
договору, у зв'язку із чим у позивача
виникло право вимагати дострокового
повернення позики.

Відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що
відповідачами зі згоди позивача, без
укладення договору іпотеки, було
отримано свідоцтво про право власності
на квартиру, оскільки самостійно
отримати дане свідоцтво відповідачі
були не в змозі, а також з того, що
ОСОБА_3 не має можливості укласти
договір іпотеки з незалежних від неї
причин, а саме - через відсутність згоди
на укладення такого договору органу
опіки та піклування.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Мельнику Тимофію Павловичу,
який діє в інтересах Львівського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву», строк на
касаційне оскарження рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 14 липня 2014 року.

Відмовити Мельнику Тимофію Павловичу,
який діє в інтересах Львівського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву», у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Львівського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
дострокове повернення залишку кредиту.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова