У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна в
частині покупця та визнання права
власності на квартиру, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 07
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, в якому з урахуванням уточнених
позовних вимог просила визнати договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 22 червня 2005 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, недійсним у частині покупця
та ціни квартири, визнати вказану
квартиру її особистою приватною
власністю та перевести на неї права та
обов'язки покупця за договором
купівлі-продажу квартири.

Позивачка посилалась на те, що за кошти
отримані у червні 2005 року після продажу
належного їй на праві приватної
власності нерухомого майна у
м. Миколаєві, вона вирішила придбати у
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1.
Покупцем у договорі купівлі-продажу
вказаної квартири було зазначено
ОСОБА_5, з яким вона проживала однією
сім'єю без укладення шлюбу, оскільки на
той час вона не оформила розірвання
шлюбу із ОСОБА_9

Позивачка зазначала, що самостійно
сплатила продавцям грошові кошти у
розмірі 17 тис. дол.. США, прийняла
придбане майно, після чого
зареєструвалась у ньому. Вказані
обставини свідчать про те, що саме вона
є покупцем квартири.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 28 листопада 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 22 червня 2005 року між
ОСОБА_5, як покупцем, та ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
як продавцями, та посвідчений
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрований в реєстрі за № 3568, в
частині зазначення покупця.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 07 квітня 2014
року рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 28 листопада 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
правильно виходив з того, що право
ОСОБА_4, про захист якого вона просила,
не порушено, а оскаржуваний договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
відповідає чинному законодавству та
волевиявленню сторін за вказаним
договором.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного рішення
апеляційного суду вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності зазначеного судового
рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 07 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Макарчук М.А.