Номер провадження: 22-ц/785/4819/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М.

- Сватаненко В.І.

при секретарі -Добряк Н.І.

за участю: представника ОСОБА_3 та
ОСОБА_4-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Київського районного суду
міста Одеси від 18 березня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення
солідарно заборгованості за кредитним
договором в сумі 818 365 грн.26 коп. та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ
"УкрСиббанк" про перерахунок
заборгованості, встановлення нового
графіку погашення кредитної
заборгованості, зобов'язання Банку
провести перерахунок виплачених сум в
гривневий еквівалент, зобов'язання
Банку надати позичальнику відстрочку
сплати суми основного боргу, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ
"УкрСиббанк", треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_6, про визнання договору поруки
від 21 грудня 2006 року - недійсним , -

встановила:

23 жовтня 2012 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом .
Обґрунтовуючи позивні вимоги позивач
посилається на те, що 21 грудня 2006 року
він уклав з ОСОБА_3 договір про надання
споживчого кредиту №0, доповнений
додатковою угодою №1 від 16 лютого 2009
року. Відповідно до умов договору
позивач надав відповідачу ОСОБА_3
кредит в сумі 969 00,00 доларів США, строком
до 21 грудня 2027 року, а відповідач
зобов'язалась повернути отриманий
кредит, сплатити відсотки та виконати
зобов'язання за договором. З метою
виконання забезпечення зобов'язання по
кредитному договору 21 грудня 2006 року
між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_6 укладені
договори поруки відповідно №78961 та
№79352. В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором утворилась
заборгованість , яку позивач просить
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку.

ОСОБА_3 позов не визнала, та 22 січня 2013
року (а.с.114 т.1) звернулась до суду з
зустрічним позовом, в якому просить
перерахувати заборгованість,
встановити новий графік погашення
кредитної заборгованості, зобов'язати
банк провести перерахунок виплачених
сум в гривневий еквівалент, зобов'язати
Банк надати позичальнику відстрочку
сплати суми основного боргу.
Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3
посилається на те, що банком в
односторонньому порядку була
збільшена відсоткова ставка, що
порушує права відповідача.

ОСОБА_4 будучи незгодним з позовом
банку 22 серпня 2013 року звернувся до
суду з зустрічним позовом (т.2 а.с.3), в
якому просить визнати договір поруки
№78961 від 21 грудня 2006 року та додаткові
угоди до нього, укладені між ОСОБА_4 та
ПАТ "УкрСиббанк" , недійсними та
розірвати їх , оскільки він не
підписував оскаржені договори,
волевиявлення на вчинення такого
договору не було та відповідач не знав
про його існування.

Рішенням суду першої інстанції від 18
березня 2014 року позовні вимоги ПАТ
"УкрСиббанк" - задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитним договором
№0 в сумі 102385,27 доларів США, що
відповідно до курсу НБУ еквівалентно 818
365,46 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3219,00
грн. в рівних частках.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 до ПАТ "УкрСиббанк" про
перерахунок заборгованості,
встановлення нового графіку погашення
кредитної заборгованості, зобов'язання
Банку провести перерахунок виплачених
сум в гривневий еквівалент,
зобов'язання Банку надати позичальнику
відстрочку сплати суми основного боргу
- відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 до ПАТ "УкрСиббанк", треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6, про визнання
договору поруки недійсним - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування рішення суду в
зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалення нового рішення, яким
просить задовольнити її позов у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судовою колегією встановлено, що
21 грудня 2006 року позивач уклав з ОСОБА_3
договір про надання споживчого
кредиту. Відповідно до умов договору
позивач надав позичальнику кредит в
сумі 95900 доларів США, а позичальник
повинен сплачувати проценти за
користування кредитом перших 30 днів з
дати видачі кредиту у розмірі 11,3 %
річних за час фактичного користуванні
кредитом, та також комісію в порядку і
на умовах, визначених цим Договором.
Строк дії договору був встановлений
сторонами до 21 грудня 2027 року, якщо
тільки не застосовується інший термін
повернення кредиту відповідно до умов
договору (т.1 а.с.25-34).

16 лютого 2009 року сторонами
укладено Додаткову угоду №1 .
Відповідно до п.2 Додаткової угоди
змінено графік погашення кредиту.
Встановлений розмір ануїтетного
платежу в розмірі 925 доларів США. День
сплати платежу - 21 число кожного
календарного місяця. Нарахування
процентів за договором здійснюються
щомісячно у два етапи з методом 30/360 та
встановлено кінцевий термін
повернення кредиту - 21 грудня 2036 року
(т.1 а.с.35-36).

З метою забезпечення виконання
кредитного договору було укладено: 21
грудня 2006 р. договір поруки, відповідно
до якого майновим поручителем
зобов'язань позичальника виступає
ОСОБА_6.(т.1 а.с.48 );21 грудня 2006 року
укладено договір поруки, відповідно до
якого ОСОБА_4 зобов'язався перед
позивачем відповідати за невиконання
ОСОБА_3 всіх зобов'язань (т.1 а.с.51-52), та
договір іпотеки від 21 грудня 2006 року,
відповідно до якого ОСОБА_7 виступила
майновим поручителем ОСОБА_3 (т.1 а.с.37).

16 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду №1
до Договору поруки від 21.12.2006 року.
Відповідно до п.1 Додаткової угоди
поручитель надає згоду на укладення на
зміну основного зобов'язання, що
забезпечується договором (т.1 а.с.53).

Позивач відповідно умов договору надав
позичальнику кошти у розмірі ,
обумовленому договором (т.1 а.с.173).

В порушення умов договору ОСОБА_3 не
виконала взяті на себе зобов'язання, що
підтверджується розрахунком
заборгованості станом на 14.09.2012 року,
відповідно до якого заборгованість за
договором складає 102385,27 доларів США, що
згідно з курсом НБУ на дату розрахунку
еквівалентно 818365,46 грн., в тому числі:
заборгованість за кредитом - 91049,41
доларів США, що еквівалентно 727757,93 грн.;
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 10903,18 доларів
США, що еквівалентно 87149,12 грн.; пеня за
несвоєчасно погашення заборгованості
по процентам 3458,40 грн. (т.1 а.с.6-24).

У зв'язку з порушенням умов договору з
відповідачів в солідарному порядку
підлягає стягненню сума
заборгованості.

Доводи апелянта , що позивач в
односторонньому порядку підвищив
відсоткову ставку за кредитом, не
заслуговує увагу, оскільки вказана
ставка була підвищена Додатковою
угодою №1 від 21 грудня 2006 року, яка
підписана апелянтом (т.1 а.с. 35-36).

Довід апеляції, що додаткова угода до
кредитного договору повинна бути
розірвана в відповідності до ст. 652 ЦПК
України, оскільки мали місце істотні
зміни, не заслуговує на увагу з
наступних підстав. Враховуючи те, що за
істотної зміни обставин зміна договору
за рішенням суду допускається у
виняткових випадках (ч. 4 ст. 652 ЦК),
необхідно також довести наявність
однієї з двох умов: 1) розірвання
договору має суперечити суспільним
інтересам; 2) може потягнути для сторін
(чи однієї з них) шкоду, яка значно
перевищує затрати, необхідні для
виконання договору на умовах, змінених
судом.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах. З урахуванням того, що сторони
підписали додатковий договір виходячи
з засад добровільності та в
відповідності до ст. 60 ЦПК України не
довели, що існують виключні обставини,
які вимагають розірвання договору та
що при існуючих обставинах вони не
підписали б договір , судова колегія
приходить до висновку про
безпідставність вказаних доводів.

Судова колегія не бере до уваги доводи
відповідачів, що договір був укладений
з порушенням ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» з наступних
підстав. Як було встановлено
відповідачка добровільно підписала
договір про надання кредиту, отримала
кошти, також добровільно підписала
додатковий договір, позивач детально
ознайомив апелянта з умовами договору.
У договорі містяться всі істотні умови,
які передбачені ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів». На
підставі викладеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції вірно
вирішив спір, відмовивши в задоволенні
зустрічного позову.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції не було з'ясовано
питання підписання договору поруки
від 21 грудня 2007 р. між позивачем та
ОСОБА_4 не заслуговує на увагу, у зв'язку
з тим, що з метою дослідження доводів
відповідача про не підписання
вказаного договору 19 листопада 2013 р.
призначалась судова почеркознавча
експертиза, від проходження якої
ухилився ОСОБА_4 Відповідно до ч.1 ст. 146
ЦПК України у разі ухилення особи , яка
бере участь у справі , від подання
експертам необхідних матеріалів,
документів або від іншої участі в
експертизі, якщо без цього провести
експертизу неможливо, суд залежно від
того, хто із цих осіб ухиляється , а
також яке для них ця експертиза має
значення, може визнати факт , для якого
експертиза була призначена, або
відмовити у його визнанні. На підставі
викладеного судова колегія вважає, що
суд першої інстанції в відповідності
до ст. 10,60, 212 ЦПК України розглянувши
справу на підставі доказів, які
містяться у справі , прийшов до
обґрунтованого висновку, що відсутні
підстави для задоволення зустрічного
позову ОСОБА_4 про скасування договору
поруки з тих підстав, що він його не
підписував.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст.
ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити .

Рішення Київського районного суду
міста Одеси від 18 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

П.М. Черевко

В.І.
Сватаненко