Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3561/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кучеренко
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Савченко О.В.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 червня 2014 року по справі
за заявою ОСОБА_2 про встановлення
факту, що має юридичне значення, за
участю зацікавленої особи: Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі,-

ВСТАНОВИЛА:

19 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із заявою про встановлення факту,
що має юридичне значення, за участю
зацікавленої особи: УПФУ в м.
Мелітополі, яку уточнила 11 червня 2014
року ( а. с. 45 ).

Зазначала, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 22 грудня 2008 року чоловік
помер.

З 21 жовтня 2009 року вона визнана
інвалідом 2 групи, хоча являється
непрацездатною з 01 січня 2006 року. На
підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 21 жовтня 2009 року по 17
листопада 2009 року їй УПФУ в м.
Мелітополі була призначена пенсія по
інвалідності, з 18 листопада 2009 року
призначена пенсія по втраті
годувальника.

Посилаючись на викладене, просила на
підставі статей 256-258 ЦПК України
встановити факт її непрацездатності з
01 січня 1996 року. Також зазначала, що
встановлення такого факту їй необхідно
для нарахування пенсії по втраті
годувальника за період з 22 грудня 2008
року до 21 жовтня 2009 року.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 червня 2014 року в
задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, допущені порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 червня 2014 року скасувати.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду доповідь судді,
вислухавши пояснення ОСОБА_2,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Загальні
способи захисту цивільних прав та
інтересів передбачені статтею 16 ЦК
України. При виборі способу захисту
цивільного права необхідно виходити із
суб'єктивного права та характеру його
порушення.

Право вибору способу захисту
порушеного або оспорюваного права
належить позивачеві відповідно до
вимог статті 3,11,31 ЦПК України, тоді як
перевірка відповідності цього способу
наявному порушенню і меті судового
розгляду у відповідності до статті 4
ЦПК є обов'язком суду.

Відповідно до частин 1,2 статті 234 ЦПК
України окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов для
здійснення нею особистих немайнових чи
майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності
неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 234,
частини 1 статті 256 ЦПК України та
роз'яснень, викладених у пунктах 1,3
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 5 "Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення", суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право. У кожному
разі суддя зобов'язаний перевірити
підвідомчість даної заяви суду. Якщо за
законом заява не підлягає судовому
розгляду, суддя мотивованою ухвалою
відмовляє у відкритті провадження, а
коли справу вже порушено, - закриває
провадження в ній.

З матеріалів справи вбачається, що у
поданій до суду заяві ОСОБА_2 просить
встановити в якості юридичного факту
її непрацездатність з 01 січня 2006 року
(а. с. 45 ).

Перелік юридичних фактів, що підлягає
встановленню в судовому порядку,
наведений в статті 256 ЦПК України. У
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення. До переліку фактів,
визначеному в частині 1 статті 256 ЦПК
України, юридичний факт, який просила
встановити ОСОБА_2, не відноситься.

За змістом статті 69 розділу IX Основ
законодавства України про охорону
здоров'я ( Закон N 2801-XII від 19.11.1992 року )
медична експертиза з тимчасової втрати
працездатності громадян проводиться
лікарем або комісією лікарів у
закладах охорони здоров'я незалежно
від форми власності, а також лікарями,
що провадять господарську діяльність з
медичної практики як фізичні особи -
підприємці. Порядок проведення
медичної експертизи з тимчасової
втрати працездатності громадян
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я. Експертиза стійкого
розладу функцій організму
здійснюється медико-соціальними
експертними комісіями, які
встановлюють ступінь та причину
інвалідності, складають (коригують)
індивідуальну програму реабілітації
інваліда, в якій визначають
реабілітаційні заходи відповідно до
Закону України "Про реабілітацію
інвалідів в Україні". Порядок
організації та проведення
медико-соціальної експертизи
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, для підтвердження факту
непрацездатності законодавством
передбачений не судовий, а інший
порядок його встановлення.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишення заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

З урахуванням викладеного, рішення
суду першої інстанцій підлягає
скасуванню із закриттям провадження у
справі. Справа підлягає поверненню до
районного суду.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті
205, статтями 307,310 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 червня 2014 року скасувати,
провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: