МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
04.06.2014 року          Справа № 370/769/14-ц
Макарівський районний суд Київської
судді:          В.О.Оберемко,
при секретарі:          Гребінській
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Макарів Київської
області цивільну справу за позовом
Міжрайонного прокурора з нагляду
за додержанням законів у
природоохоронній сфері в Київській
області в інтересах держави в особі
Головного управління Держземагенства
у Київській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Управління
держземагенства в Макарівському
районі Київської області про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки та
зобов»язання вчинити дії
Прокурор звернувся з вказаним
позовом до суду, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що згідно державних актів
на право власності на земельні ділянки
гр. ОСОБА_4 належали земельні ділянки на
території Бишівської та
Наливайківської сільських рад
Макарівського району Київської
області, проведеною прокурорською
перевіркою встановлено, що договори
купівлі-продажу, на підставі яких
видавалися зазначені державні акти у
Державному реєстрі правочинів
відсутні, документація із землеустрою
щодо виготовлення зазначених
державних актів відсутня, в книгах
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю записи про
реєстрацію вказаних державних актів не
зазначаються, документація із
землеустрою щодо передачі вказаних
земельних ділянок у власність не
виготовлялася, рішення про передачу
вказаних земельних ділянок у приватну
власність компетентним органом
державної влади або місцевого
самоврядування не приймалися. Також,
перевіркою було встановлено, що згідно
Витягу з Державного реєстру правочинів
№ 11092390 від 12.03.12 виданим приватним
нотаріусом ОСОБА_5 - ОСОБА_4 є
відчужувачем вищевказаних земельних
ділянок, а не їх набувачем.
Рішенням Макарівського
районного суду Київської області від
23.01.2014 року, яке набрало законної сили
21.02.2014 року, визнано недійсними та
скасовано державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельні ділянки виданих на гр.. ОСОБА_4,
ОСОБА_6

В процесі виконання рішення суду
з’ясовано, що ОСОБА_6 відчужив належні
йому на праві власності земельні
ділянки стороннім особам.

Вважаючи незаконним послідуюче
відчуження земельних ділянок на
користь фізичних осіб, просив визнати
недійсними та скасувати державну
реєстрацію державних актів на право
власності на земельні ділянки;
скасувати рішення реєстраційної
служби Макарівського РУЮ Київської
області про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень та витребувати на
користь держави та визнати за державою
в особі Головного управління
Держземагентства у Київській області
право власності на спірні земельні
ділянки.

У судовому засіданні прокурор
підтримав заявлені позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 належним чином повідомлені про
день та час розгляду справи в судовое
засідання не прибули, поважності
причин неявки суду не повідомили, заяв
та клопотань не подавали, тому суд
ухвалив заочно розглянути справу на
підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд встановив наступні
обставини.

Рішенням Макарівського районного
суду Київської області від 23.01.2014 року
по справі №370/2690/13-ц (а.с.11 -19), яке
набрало законної сили 21.02.2014 року,
визнано недійсними та скасовано
державну реєстрацію державних актів
на право власності на земельні ділянки
виданих на гр. ОСОБА_4, ОСОБА_6, а саме:
ОСОБА_4 - державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 326712, зареєстрований 24.01.2007 року за
№09; Товариству з обмеженою
відповідальністю «АНТІКОН» - державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ № 669452, зареєстрований
22.07. 2008 року за № 03; ОСОБА_6 -
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 016952,
зареєстрований 21.08.2008 року за №76,
а також витребувано на користь держави
та визнано за державою в особі
Головного управління Дежземагенства к
Київській області право власності на
земельну ділянку площею 8, 9 га,
кадастровий номер :04:013:0042 на
території Наливайківської сільської
ради Макарівського району Київської
області у ОСОБА_6; ОСОБА_4 - державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 820688, зареєстрований 24.01.2007
року за №02; Товариству з
обмеженою відповідальністю «АНТІКОН» -
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 669451,
зареєстрований 22.07. 2008 року за № 11;
ОСОБА_6 - державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 016951, зареєстрований 21.08. 2008 року за
№37, а також витребувано на
користь держави та визнано за державою
в особі Головного управління
Дежземагенства к Київській області
право власності на земельну ділянку
площею 8, 88 га, кадастровий номер
322780600:06:022:0016 на території Бишівської
сільської ради Макарівського району
Київської області у ОСОБА_6; ОСОБА_4 -
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 820671,
зареєстрований 24.01. 2007 року за №11;
Товариству з обмеженою
відповідальністю «АНТІКОН» - державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ № 669454, зареєстрований
22.07. 2008 року за № 02; ОСОБА_6 -
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 016953,
зареєстрований 21.08.2008 року за №75,
а також витребувано на користь держави
та визнано за державою в особі
Головного управління Дежземагенства у
Київській області право власності на
земельну ділянку площею 8, 10 га,
кадастровий номер :04:009:0021 на
території Наливайківської сільської
ради Макарівського району Київської
області у ОСОБА_6.

Однак, при виконанні судового
рішення, було встановлено, що земельна
ділянка загальною площею 8,9 га, яка
рахувалася за власником ОСОБА_6, на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№016952, зареєстрованого 21.08.2008 року за
№76 (кадастровий номер
:04:013:0042) була відчужена на користь
гр. ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки № 2488
від 11.12.2012 року та на яку остання набула
право власності на земельну ділянку
шляхом проставлення відмітки у
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №016952.

Пізніше ОСОБА_1 вказану земельну
ділянку площею 8,9 га було відчужено на
користь гр. ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки № 2560
від 17.12.2012 року та на яку останній набув
право власності на земельну ділянку
шляхом проставлення відмітки у
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №016952.

Крім того, встановлено, що 14.11.2013 року
ОСОБА_2 звернувся до державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагенства у Макарівському
районі із заявою № ЗВ-013 про
надання відомостей про земельну
ділянку та отримав витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку № НВ-013.

Підтвердженням подальшого відчуження
вказаної земельної ділянки є листи
управління Держземагенства у
Макарівському районі № 01-12/413 від 04.03.2014
року та № 01-12/504 від 18.03.2014 року.

В свою чергу, земельна ділянка
загальною площею 8,88 га, яка рахувалася
за останнім власником ОСОБА_6, на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№016951, зареєстрованого 21.08.2008 року за
№37 (кадастровий номер
322780600:06:022:0016) на даний час рахується за
ОСОБА_3. Останній отримав вказану
земельну ділянку у власність на
підставі договору купівлі-продажу № 667
від 11.04. 2013 року посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7

Підтвердженням подальшого відчуження
вказаної земельної ділянки є
інформаційна довідка з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна № 19560195
від 26.03.2014 року.

Крім того, земельна ділянка
загальною площею 8,10 га, яка рахувалася
за останнім власником ОСОБА_6, на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№016953, зареєстрованого 21.08.2008 року за
№75 (кадастровий номер
:04:009:0021) на даний час рахується за
ОСОБА_3. Останній отримав вказану
земельну ділянку у власність на
підставі договору купівлі-продажу № 669
від 11.04.2013 року посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7

Підтвердженням подальшого
відчуження вказаної земельної ділянки
є інформаційна довідка з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна № 19576098
від 26.03.2014 року.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що ОСОБА_6 набув та в подальшому
відчужив на користь відповідачів
вказані земельні ділянку з порушенням
норм земельного законодавства
виходячи з наступного.

Стаття 14 Конституції України
встановлює, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України,
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади незаконне
заволодіння ним.

Відповідно до роз’яснень Пленуму
Верховного Суду України викладених в
постанові №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», - перелік правочинів, які є
нікчемними як такі, що порушують
публічний порядок, визначений статтею
228 ЦК України:

1)          правочини, спрямовані на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина;

2)          правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади незаконне
заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу- землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охоронною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини,
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Зважаючи на те, що договори
купівлі-продажу спірної земельної
ділянок спрямовані на протиправне
відчуження землі як об'єкта права
Українського народу, яка вибула з
володіння і розпорядження власника без
його волі - указані правочини є такими,
що порушують публічний порядок, тобто є
нікчемними, у зв'язку з чим відсутня
необхідність у визнанні їх недійсними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою.

Відповідно до ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути відновлення становища, яке
існувало до порушення, визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 393 Цивільного кодексу
України правовий акт органу державної
влади, який не відповідає законові і
порушує права власника, за позовом
власника майна визнається судом
незаконним та скасовується. Власник
майна, права якого порушені внаслідок
видання правового акта органом
державної влади має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно до п. ч.І ст. 388 ЦК України, якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Факт незаконності вибуття спірних
земельних ділянок з державної
власності сам по собі виключає
можливість їх подальшого відчуження на
законних підставах.

Таким чином вибуття земельних ділянок
з державної власності з порушенням
встановленого законом порядку без
волевиявлення відповідного органу
державної влади та подальше їх
відчуження на підставі не дійсних
договорів купівлі-продажу дає підстави
для пред'явлення прокурором
відповідного позову про визнання
недійсними державних актів на право
власності відповідачів та ,
витребування земельних ділянок на
користь держави та визнання права
власності за державою.

На підставі викладеного позов
підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 88
ЦПК України підлягають стягненню з
відповідачів на користь держави в
розмірі 243 грн.60 коп. судово збору.

Враховуючи викладене вище,
керуючись ст.ст. 14 Конституції України.
ст.ст. 20, 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», ст.ст. 2, 15-16, 151, 152, 172, 215, 216,
228. 387, 388, 392, 393 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 58-60, 116, 118, 121 Земельного
кодексу України, ст. ст. 15, 61, 88, 212-215, 224 -226
Цивільного процесуального кодексу
України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати
державну реєстрацію державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 016952, зареєстрованого 21.08.08 за
№76 в частині набуття права
власності на земельну ділянку гр.
ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2.

Скасувати рішення реєстраційної
служби Макарівського районного
управління юстиції Київської області
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень ОСОБА_3 № 1560894 від 11.04.2013 року
на земельну ділянку з кадастровим
номером :06:022:0016 площею 8,8 га для
ведення особистого селянського
господарства на території Бишівської
сільської ради Макарівського району
Київської області.

Скасувати рішення реєстраційної
служби Макарівського районного
управління юстиції Київської області
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень ОСОБА_3 № 1566941 від 11.04.2013

року на земельну ділянку з кадастровим
Номером :04:009:0021 площею 8,10 га для
ведення особистого селянського
господарства на території
Наливайківської сільської ради
Макарівського району Київської
області.

Витребувати на користь держави та
визнати за державою в особі Головного
управління Держземагенства у
Київській області право власності на
земельні ділянки площею 8,9 га,
кадастровий номер :04:013:0042 на
території Наливайківської сільської
ради Макарівського району Київської
області у ОСОБА_2 площею 8, 88 га,
кадастровий номер :06:022:0016 на
території Бишівської сільської ради
Макарівського району Київської
області у ОСОБА_3, площею 8, 10 га,
кадастровий номер :04:009:0021 на
території Наливайківської сільської
ради Макарівського району Київської
області у ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь держави судові витрати в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області, шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення, а
особами, що беруть участь у справі, але
не були присутніми під час
проголошення рішення суду - в
десятиденний строк з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
заявою відповідача протягом 10 днів з
дня отримання ним копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає
законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК
України.

Суддя

В.О.Оберемко

Повний текст рішення суду виготовлено
05.06.2014 року.