Справа № 308/7260/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ротмістренко М.В.

при секретарі - Ревачко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгороді цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Ужгородської міської ради про
визнання права власності на гараж,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом до
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради про визнання права
власності на гараж.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те,
що згідно розпорядження Ужгородської
міської ради народних депутатів від
07.06.1993 року № 243 на території авто
гаражного колективу «Афганець» по вул.
Бородіна, 22 в м. Ужгороді надано дозвіл
на проведення будівництва автогаражів.
На підставі договору дарування від
21.11.2013 року вона отримала цегляний
гараж НОМЕР_1, що розташований на
земельній ділянці по вул. Бородіна, 22 в
м. Ужгороді на території автогаражного
колективу «Афганець» від ОСОБА_2
Вказує, що у 2013 році її прийнято у члени
вказаного автогаражного колективу.
Також, отримано технічний паспорт на
гараж НОМЕР_1, який виготовлено ТОВ
«Уж-Інвентаризатор». 03.03.2014 року
звернулася до виконавчого комітету
Ужгородської міської ради з
клопотанням про оформлення права
власності на вказану споруду, однак
листом від 13.03.2014 року виконавчий
комітет Ужгородської міської ради
надав відповідь, у якій рекомендував
звернутися до суду.

На підставі наведеного просить суд
визнати за нею право власності на
капітальний гараж НОМЕР_1 в
автогаражному колективі «Афганець»,
який розташований за адресою: м.
Ужгород, вул. Бородіна, 22, загальною
площею 38,4 кв.м. та зобов'язати відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції зареєструвати за
нею право власності на вказаний гараж.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, водночас надала суду заяву,
згідно якої позовні вимоги підтримує
та просить суд справу розглянути за її
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, водночас подав
до суду заяву, в якій просить
розглянути справу без його участі,
розгляд позову залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до витягу з рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради «Про переоформлення
гаражів» № 426 від 04.12.2013 року вирішено
переоформити згідно договору
дарування від 21.11.2013 року гараж, що
належав ОСОБА_2 в АГК «Афганець» по вул.
Бородіна, 22 в м. Ужгороді (НОМЕР_1) на
ОСОБА_1, проживаючу в АДРЕСА_1. Пункт 3.5.
рішення виконкому від 25.06.1997 року № 104
стосовно ОСОБА_2 визнати таким, що
втратив чинність.

Судом встановлено, що 22.11.2013 року ТОВ
«Уж-Інвентаризатор» на ім'я позивача
виготовленого технічний паспорт
(інвентаризаційна справа № 736) на гараж
під позицією НОМЕР_1 по вул. Бородіна,
АГК «Афганець» в м. Ужгород, загальною
площа якого становить 38,4 кв.м.

З листа Департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради від 13.03.2014 року вбачається, що на
заяву позивача від 03.03.2014 року щодо
визнання права власності на гараж, який
розташований в АГК «Афганець» по вул.
Бородіна, поз. НОМЕР_1 повідомлено, що до
компетенції органів місцевого
самоврядування не відноситься питання
визнання права власності на нерухоме
майно в тому числі на будівлі, споруди,
гаражі. Для вирішення даного питання
рекомендовано звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено,
що власникові належить права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Відповідно
до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Враховуючи наведене, та те, що
належними доказами встановлено, що
право власності позивача на гараж,
виникло на законних правових
підставах, а також те, що судом не
встановлено наявність будь-яких
порушених прав та інтересів інших осіб,
суд приходить до переконання про
достатність підстав для задоволення
позову в частині визнання за ОСОБА_1
права власності на гараж НОМЕР_1 в
автогаражному колективі «Афганець»,
який розташований за адресою: м.
Ужгород, вул. Бородіна, 22, загальною
площею 38,4 кв.м.

Щодо вимог позивача зобов'язати відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції зареєструвати
гараж, суд вважає, що такі є
безпідставними, оскільки такі позовні
вимоги не відповідають вимогам чинного
законодавства та не підтверджені
належними та допустимими доказами, а
тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 16, 328, ЦК України, ст.ст.
4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Ужгородської міської ради про визнання
права власності на гараж - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
гараж НОМЕР_1 в автогаражному колективі
«Афганець», який розташований за
адресою: м. Ужгород, вул. Бородіна, 22,
загальною площею 38,4 кв.м.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Ротмістренко
М.В.