Справа №591/5762/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Грищенко О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1741/14 Суддя-доповідач -
Попруга С. В. Категорія - 49
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 26 серпня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3

про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

в с т а н о в
и л а:

05 серпня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28
лютого 2009 року вона зареєструвала шлюб
з відповідачем. Від шлюбу вони мають
двох малолітніх синів: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають разом з нею і знаходяться на
її утриманні. Шлюбні стосунки з
відповідачем фактично припинені, вони
спільно не проживають та не ведуть
спільного господарства. Відповідач не
надає їй допомоги на утримання синів.
Посилаючись на такі обставини, просила
суд розірвати шлюб між нею і
відповідачем та стягнути з відповідача
аліменти на утримання синів, в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку
відповідача на кожну дитину, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно до
досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 26 серпня 2014 року позов
задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4, ОСОБА_3,
зареєстрований 28 лютого 2009 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Сумського МУЮ за актовим записом
№ 238.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання малолітніх дітей
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку відповідача на кожну
дитину, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до досягнення повноліття,
починаючи стягнення з 05 серпня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
змінити оскаржуване рішення, зменшивши
розмір стягнутих з нього на користь
позивачки аліментів на утримання
малолітніх дітей до 1/3 частини усіх
видів його заробітку.

По суті доводить, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваного
рішення не врахував його майновий стан
та майновий стан відповідачки. Вказує,
що він приймає участь у вихованні та
утриманні дітей, оскільки вони
періодично проживають з ним.

В іншій частині рішення не
оскаржується.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав
доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_4
заперечувала проти них, вважала
рішення суду першої інстанції законним
і обґрунтованим.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції ухвалюючи
рішення в оскаржуваній частині виходив
з того, що 28 лютого 2009 року сторони
уклали шлюб, від шлюбу вони мають двох
малолітніх синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні
відносини між сторонами припинені,
можливостей для збереження сім'ї немає.
Малолітні діти проживають з позивачкою
і перебувають на її утриманні, а тому є
достатньо підстав для стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання малолітніх дітей у розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку
відповідача на кожну дитину, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Проте, повністю погодитись з такими
висновками суду в оскаржуваній частині
рішення неможливо з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України, зокрема
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Суд першої інстанції названих вимог
закону не повністю дотримався.

Так, відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

З довідки дочірнього підприємства
ПАТ«Сумбуд» будівально-монтажне
підприємство «Хімбуд-2» від 03 вересня
2014 року №7/100, доданої відповідачем до
апеляційної скарги, вбачається, що
відповідач ОСОБА_3 з 09 квітня 2009 року
працює у названому дочірньому
підприємстві, його дохід за період з 01
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року склав
18278,73 грн., тобто в середньому його
місячний дохід становить 3046,45 грн.

Матеріали справи не містять інших, крім
вище зазначеної довідки, письмових
доказів (даних) матеріального
становища відповідача ОСОБА_3, а тому
визначаючи розмір аліментів суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи та в порушення положень п. 2 ч. 1
ст. 182 СК України, не врахував
матеріального становища відповідача,
як платника аліментів.

Також суд першої інстанції не врахував,
що відповідно до ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Врахувавши такі обставини, положення
закону та майновий стан відповідача,
колегія суддів вважає за необхідне
зменшити розмір аліментів стягнутих з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання
малолітніх дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/3 частини
заробітку (доходу) відповідача на обох
дітей, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для кожної дитини
відповідного віку, щомісячно до
досягнення ними повноліття.

Отже, рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній частині в частині
визначення розміру аліментів на
утримання малолітніх дітей, підлягає
зміні з підстав передбачених п.п. 1, 4 ч.1
ст. 309 ЦПК України у зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ст.ст. 316, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 26 серпня 2014 року в
оскаржуваній частині та визначити
розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх
дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини
заробітку (доходу) відповідача на обох
дітей, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для кожної дитини
відповідного віку, щомісячно до
досягнення ними повноліття.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -