Справа № 2033/980/2012
Провадження №
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді Федорової О.В.,

при секретарі судового засідання
Ляховій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про
відстрочку виконання рішення суду по
цивільній справі за позовом:

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк"

до ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

встановив:

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 23.07.2013 року у задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "ПриватБанк"
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення та зняття з
реєстрації відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 30.01.2014 року
змінено рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 23.07.2013
року. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№HAG9GF01270015 від 23 червня 2005 р. у розмірі
140174,68 грн. (сто сорок тисяч сто сімдесят
чотири гривні 68 коп.) на підставі
договору іпотеки №HAG9GF01270015 від 23 червня
2005 р. звернуто стягнення на належну
ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 59,30 кв.м. шляхом її продажу з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем за ціною,
встановленою за згодою між ОСОБА_1 і
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «ПриватБанк» або на
підставі оцінки майна суб`єктом
оціночної діяльності на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна у порядку, передбаченому ст. 38
Закоку України «Про іпотеку», з
наданням Публічному акціонерному
товариству Комерційний банк
«ПриватБанк» права отримання
дублікатів правовстановлюючих
документів на вказану квартиру у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, а також
здійснення всіх необхідних для продажу
квартири дій, а також виселено ОСОБА_1
із квартири АДРЕСА_2 у м. Харкові без
надання іншого жилого приміщення. В
іншій частині рішення залишено без
змін.

17.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Фрунзенського районного суду м.
Харкова з заявою про відстрочку
виконання рішення суду (вх. № 26470), в
якій вказав, що 25.02.2014 року ним була
подана касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України на
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 23.07.2013 року та рішення
Апеляційного суду Харківської області
від 30.01.2014 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. 17.09.2014 року ОСОБА_1 було подано
доповнення до касаційної скарги на
підставі ЗУ "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті". ОСОБА_1 Зазначив, що він
зареєстрований та мешкає в спірній
квартирі, іншого житла в нього не має, у
зв'язку з поданням касаційної скарги та
її розгляду по суті просить суд
відстрочити виконання рішення суду.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду заяви повідомлявся судовою
повісткою.

Представник ПАТ "ПриватБанк" в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду заяви повідомлявся
належним чином.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується заява, всебічно та
повно дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні заяви про відстрочку
виконання рішення суду виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалені судами іменем
України є обов'язковими до виконання на
всій території України.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Таким чином, задоволення заяви про
відстрочку виконання рішення суду
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає, виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання. Питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, встановлення чи зміну
способу і порядку виконання
розглядається судом у встановлений
законом строк. Відповідне рішення може
бути оскаржене у встановленому законом
порядку. Щодо інших рішень відстрочка
або розстрочка виконання, встановлення
чи зміна способу і порядку виконання не
допускаються. Рішення про розстрочку
виконується в частині та у строки,
встановлені цим рішенням. Законом
можуть встановлюватися особливості
щодо надання відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №14 від 26 грудня 2003 року
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» роз'яснено,
що при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Звернувшись до суду із заявою про
відстрочку виконання рішення суду,
ОСОБА_1 посилався в її обґрунтування на
те, що він мешкає у вказаній квартирі,
іншого житла в нього не має.

Вказані обставини не є обставинами , що
утруднюють виконання рішення, в
розумінні ст. 373 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що виключних
підстав для відстрочки виконання
рішення суду боржник в заяві не навів,
суд вважає заяву ОСОБА_2 про відстрочку
виконання рішення не обґрунтованою, не
підтвердженою матеріалами справи, та
такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 5757, 60, 61, 210, 373 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
відстрочку виконання рішення
Апеляційного суду Харківської області
від 30.01.2014 року по цивільній справі
№2033/980/2012 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Федорова О.В.