Справа № 128/2441/13-ц
УХВАЛА

24 червня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого: судді           Шевчук
Л.П.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці в залі суду
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
“ОТП Банк” до ОСОБА_1, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача – ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості шляхом
стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного
суду Вінницької області перебуває
вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник
позивача ПАТ “ОТП Банк” ОСОБА_3 заявив
клопотання, яким просив суд розглянути
його клопотання, подане через
канцелярію суду 06.11.2013 року про
витребування доказів, а саме
інформаційної довідки з Державного
реєстру прав щодо земельної ділянки,
площею 0,1500 га, що розташована за
адресою: с. Зарванці, вул. Паркова, 18,
Вінницького району Вінницької області,
кадастровий номер: :04:006:0052, що є
предметом іпотеки, оскільки
витребувана інформаційна довідка є
належним і допустимим доказом, що
містить інформацію про поточне правове
становище земельної ділянки, що є
предметом іпотеки.

Крім того, просив суд розглянути
клопотання про забезпечення позову,
подане через канцелярію суду, в якому
просив накласти арешт на земельну
ділянку, кадастровий номер якої
:04:006:0052, що знаходиться за адресою:
с. Зарванці, вул. Паркова, Вінницького
району Вінницької області, оскільки
05.07.2013 року у Державному реєстрі іпотек,
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та Єдиному реєстрі
заборон відчуження об’єктів
нерухомого майна були внесені записи
про погашення обтяження земельної
ділянки - предмета іпотеки на підставі
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області по цивільній справі
№127/3172/13-ц від 22.04.2014 року, відповідач
відмовляється виконувати свої
зобов’язання за діючим Договором
іпотеки, нею вчинялися дії спрямовані
на набуття можливості вільно відчужити
предмет іпотеки без виконання
зобов’язань за Договором іпотеки, були
подані до Державної реєстраційної
служби документи для зняття запису про
іпотеку, запис про зареєстровану
іпотеку позивача був знятий, тому
позивач вважає, що існує реальна
загроза незаконного відчуження
предмета іпотеки, що призведене до
ускладнення виконання можливого
рішення суду.

Представник відповідача та третьої
особи ОСОБА_4 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
клопотання про забезпечення доказів та
позову, як подане представником
позивача безпідставно, оскільки
відповідно до ЗУ «Про державну
реєстрацію» за отриманням інформації
стосовно нерухомого майна може
звернутись будь – яка фізична чи
юридична особа, а позивач має майнові
права на дану земельну ділянку,
оскільки укладено договір іпотеки.
Також зазначив, що не має підстав для
накладення арешту на земельну ділянку,
що знаходиться за адресою: с. Зарванці,
вул. Паркова, Вінницького району
Вінницької області.

Суд, розглянувши клопотання
представника позивача, врахувавши
думку представника відповідача та
третьої особи, вивчивши матеріали
справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. Способами забезпечення
судом доказів є допит свідків,
призначення експертизи, витребування
та (або) огляд доказів, у тому числі
за їх місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази.

За таких обставин, суд вважає, що
клопотання про витребування доказів
підлягає задоволенню, оскільки вказані
докази містять інформацію про поточне
правове становище земельної ділянки,
що є предметом іпотеки, а також
необхідні для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду даної справи та
позивачем доведено, що самостійно у
отриманні даного доказу є складнощі.

Поряд з цим, як визначено у Постанові
Пленуму Верховного Суду України, від
22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
забезпечення позову –– це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 22.12.2006 р.,
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Судом перевірено аргументованість
заяви про забезпечення позову щодо
застосування заходу забезпечення
позову у виді накладення арешту, і не
встановлено реальної небезпеки, що
невжиття заходів забезпечення позову
може призвести до утруднення або
навіть неможливості у майбутньому
виконати рішення суду.

Представником позивача не надано
доказів того, що відповідачем
вчиняються чи можуть вчинятися дії,
які б свідчили про реальну загрозу
невиконання або неможливість
виконання рішення суду, а також, що
невжиття заходів забезпечення позову
призведе до наслідків, зазначених в ч. 3
ст. 151 ЦПК України. Крім того, в
клопотанні не зазначено власника
земельної ділянки на яку просять
накласти арешт.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, врахувавши роз’яснення
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року „Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову”, суд дійшов
висновку, що заява про забезпечення
позову не обгрутнована та не містить
достатніх законних підстав для вжиття
заходів забезпечення позову, тому в її
задоволенні слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 133, 135,137, 151-153, 209, 210 ЦПК України,
суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача –
задовольнити частково.

Витребувати з Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (21050, м.
Вінниця, вул. Соборна, 59) інформаційну
довідку щодо земельної ділянки, площею
0,1500 га, що розташована за адресою: с.
Зарванці, вул. Паркова, Вінницького
району Вінницької області, кадастровий
номер: :04:006:0052.

Особи, які не мають можливості подати
доказ, який вимагає суд, взагалі або у
встановлені судом строки, зобов’язані
повідомити про це суд із зазначенням
причин протягом п’яти днів з дня
отримання ухвали.

За неповідомлення суду про
неможливість подати докази, а також за
неподання доказів, у тому числі і з
причин, визнаних судом неповажними,
винні особи несуть відповідальність,
встановлену законом.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
розгляду справи.

У задоволенні клопотання про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала в частині відмови в задоволенні
клопотання про забезпечення позову
оскарженню не підлягає.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Л.П. Шевчук