Справа № 343/1045/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1750/2014
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю представників
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором за апеляційною
скаргою представника публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
на рішення Долинського районного суду
від 13 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

у квітні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк»
звернувся з даним позовом, посилаючись
на те, що за договором від 26.07.2008 року
ОСОБА_4 отримав 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків 24
% на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. У зв'язку з несплатою
кредиту просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
б/н від 26.07.2008 року станом на 11.03.2014 року
в розмірі 20037,40 грн. та судові витрати.

Рішенням Долинського районного
суду від 13 червня 2014 року в задоволенні
позову ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено в зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Акцент-Банк» посилається на
незаконність та необґрунтованість
рішення, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що у відповідності до ЦК
України у письмовій формі 26.07.2008 року
сторони уклали кредитний договір, який
складається із заяви, Умов і правил
надання банківських послуг, тарифів.
Суд не врахував, що відповідач висловив
свою згоду на укладення договору саме в
такій формі, про що свідчить його
особистий підпис у заяві, а також
відповідно до п. 9.12. Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12-ти місяців з моменту
підписання, а якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін. Оскільки відповідач
не надав письмової заяви про закриття
картрахунку, як передбачено Умовами, то
строк дії його картки було продовжено
на такий же строк. Враховуючи, що строк
дії договору було продовжено, то і
строк позовної давності на думку
апелянта не є пропущеним. Тому просить
оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ПАТ «Акцент-Банк» задовольнити
у повному обсязі.

В засідання апеляційного суду
представник ПАТ «Акцент-Банк»
апеляційну скаргу підтримав,
представник ОСОБА_4 доводи апеляційної
скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
подані докази і доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі кредитного договору від
26.07.2008 року ОСОБА_4 отримав 3000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування ним у
розмірі 24 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Договір
складається із заяви позичальника та
Умов і Правил надання банківських
послуг. Вважаючи зобов'язання
порушеними, банк здійснив нарахування
заборгованості по кредиту, відсотків
за користування кредитними коштами,
згідно розрахунку станом на 11.03.2014 року
на загальну суму 20037,40 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що право позивача на отримання
боргу за кредитним договором не
підлягає захисту у зв'язку із пропуском
ПАТ «Акцент-Банк» строку позовної
давності.

При цьому суд правильно керувався
положеннями ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК
України та п. п. 3.1.1, 3.1.3, 3.1.5 розділу ІІ
Умов і Правил надання банківських
послуг ПАТ «Акцент-Банк», долучених до
заяви ОСОБА_4 від 26.07.2008 року про
отримання кредитного ліміту в розмірі
3000 грн., які є складовою кредитного
договору, щодо дії платіжної картки в
межах визначеного нею строку.

Строк дії виданої відповідачу
кредитної картки становив 2 роки, про що
ствердили сторони в суді першої
інстанції. Будь-яких доказів видачі
банком ОСОБА_4 картки з новим строком
дії матеріали справи не містять.

Згідно п. 5.4 розділу ІІ (Правила
користування платіжною карткою)
вказаних вище Умов і Правил строк
погашення процентів за кредитом
визначено щомісячними платежами, а
строк погашення кредиту в повному
обсязі визначено останнім днем місяця
вказаного на картці (поле MONTH) (а. с. 9 об.).

Відповідно до квитанції № 120322628,
виданої Івано-Франківською філією ПАТ
КБ «ПриватБанк» останній платіж на
виконання умов договору від 26.07.2008 року
відповідач вніс 22.10.2008 року.

Згідно зі статтею 14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Представником ОСОБА_4 в суді першої
інстанції подано заяву про
застосування позовної давності при
вирішенні спору.

Зважаючи на те, що кінцевий термін
повернення кредиту сторони визначили
останнім днем місяця дії картки, тобто
26.07.2010 року, а позов до суду заявлено
лише 25.04.2014 року, то суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову в позові.

При цьому суд правильно керувався
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною у постанові від 19
березня 2014 року у справі № 6-14цс14.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, апеляційний суд приходить
до висновку, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Долинського районного
суду від 13 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення. Касаційна
скарга на ухвалу може бути подана до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Девляшевський В.А.

Фединяк В.Д.