У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду
Херсонської області від 19 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Комсомольського районного суду м.
Херсона із позовом до ОСОБА_3 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що вона з 16 березня
1993 року працює на посаді методиста
заочного відділення у Херсонському
морехідному училищі рибної
промисловості Керченського державного
морського технологічного
університету. У березні 2013 року на ім'я
голови обласної державної
адміністрації, а у квітні на ім'я голови
Державного агентства рибного
господарства України відповідач
направила звернення, в яких зазначила:
«… мною як заступником начальника
училища з навчальної роботи були
виявлені факти протиправної
діяльності методиста заочного
відділення ОСОБА_2, яка користуючись
«дахом» ОСОБА_4, займається збором
грошем з курсантів заочного відділення
(спонсорська допомога, гроші на здачу
заліків, іспитів, захист курсових
(двічі на рік - липень, листопад)
приблизно від 200 - 250 тис. гривень зі
спеціальності та паданням «липових»
дипломів про закінчення училища за
короткий термін».

Враховуючи те, що зазначена інформація
не відповідає дійсності та
неправомірними діями відповідача
принижена честь, гідність та ділова
репутація ОСОБА_2 та заподіяно останній
моральну шкоду, яка виразилася в
моральних стражданнях та переживаннях,
просила суд визнати недостовірною та
такою, що принижує честь та ділову
репутацію ОСОБА_2 поширену ОСОБА_3 у
письмових зверненнях до Голови
Херсонської обласної державної
адміністрації та Голови Державного
агентства рибного господарства
України інформацію наступного змісту:
виявлено факти протиправної
діяльності методиста заочного
відділення ОСОБА_2, яка користуючись
«дахом» ОСОБА_4, займається збором
грошем з курсантів заочного відділення
(спонсорська допомога, гроші на здачу
заліків, іспитів, захист курсових
(двічі на рік - липень, листопад)
приблизно від 200 - 250 тис. гривень зі
спеціальності та паданням «липових»
дипломів про закінчення училища за
короткий термін».

Зобов'язати ОСОБА_3 спростувати
недостовірну інформацію шляхом
повідомлення голови обласної
державної адміністрації та голови
Державного агентства рибного
господарства України про ухвалення у
зазначеній справі судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 150 000,00 грн на
відшкодування завданої поширенням
недостовірної інформації моральної
шкоди та судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 03 березня 2014 року
позов задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що
принижує честь, гідність та ділову
репутацію ОСОБА_2 поширену ОСОБА_3 у
письмових зверненнях до Голови
Херсонської обласної державної
адміністрації та Голови Державного
агентства рибного господарства
України інформацію наступного змісту:
виявлено факти протиправної
діяльності методиста заочного
відділення ОСОБА_2, яка користуючись
«дахом» ОСОБА_4, займається збором
грошем з курсантів заочного відділення
(спонсорська допомога, гроші на здачу
заліків, іспитів, захист курсових
(двічі на рік - липень, листопад
приблизно від 200 - 250 тис. гривень зі
спеціальності та паданням «липових»
дипломів про закінчення училища за
короткий термін).

Зобов'язано ОСОБА_3 в 10-ти денний строк з
дня набрання чинності рішення суду
спростувати недостовірну інформацію
шляхом повідомлення голови обласної
державної адміністрації та голови
Державного агентства рибного
господарства України про ухвалене у
зазначеній справі судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 30
000,00 грн на відшкодування завданої
поширенням недостовірної інформації
моральної шкоди. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У решті
позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Херсонської області від 19 серпня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Разом з тим, заявник подала касаційну
скаргу з пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у касаційній
скарзі нею порушено клопотання про
поновлення цього строку з посиланням
на те, що строк пропущено з поважних
причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у
разі пропущення строку на касаційне
оскарження, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала касаційну
скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать
про поважність причин пропуску
процесуального строку на касаційне
оскарження.

За таких обставин клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
направила звернення, що містять
неправдиві відомості до посадових
осіб, які не наділенні повноваженнями
щодо прийняття рішень за заявами про
скоєння протиправних дій та з підстав
доведеності завдання моральної шкоду
позивачу.

Відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що
оспорювана позивачем інформація не
відноситься до негативної, а є
викладеною в процесі і в межах
реалізації відповідачем свого права на
звернення до уповноважених органів,
гарантованого ст. 40 Конституції
України і в рамках ст. 10 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, оскільки висловлена не з метою
доведення таких відомостей до
громадськості чи окремих громадян, а з
метою її перевірки уповноваженими на
це законом посадовими особами.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Апеляційного суду
Херсонської області від 19 серпня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова