Справа №2/489/1499/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 вересня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М.. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» (далі -
Банк) до ОСОБА_1 про звільнення майна
з-під арешту, третя особа без
самостійних вимог Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - Ленінський ВДВС),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 р. Банк звернувся до суду з
позовом, вимоги якого 23 вересня 2014 р.
зменшив. Просив звільнити з - під арешту
квартиру АДРЕСА_1, яка належить
відповідачці та зняти арешти та
обтяження за реєстраційними номерами в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна: від 03
березня 2011 р. №10899732, від 03 березня 2011 р.
№10902174, від 15 березня 2011 р. №10942373, від 19
жовтня 2011 р. №11740934, внесені державними
виконавцями Ленінського ВДВС при
провадження виконавчих дій відносно
відповідачки.

В судовому засіданні представник Банку
зменшені позовні вимоги підтримала,
погодилася на заочний розгляд справи.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася.

Представник Ленінського ВДВС просив
вирішити справу на розсуд суду,
пояснила що перелічені обтяження в
Реєстрі рахуються за завершеними
виконавчими провадженнями. Пояснила з
приводу внесення запису про арешт у
виконавчому провадженні №29331596, що хоча
постанову про арешт майна боржника
виносив державний виконавець Шлопак
О.О., проте внести ці відомості з різних
об'єктивних причин до Єдиного
державного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна міг внести
державний виконавець Баштова Я.А.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в судовому засіданні,
дослідивши письмові докази, встановив
наступні обставини.

Відповідно до кредитної угоди від 27
серпня 2008 р. №49МС/2008 Банк та ОСОБА_1
домовилися про видачу останній кредиту
в межах кредитної угоди на загальну
суму 25000 доларів США.

Того ж дня між Банком та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого ОСОБА_1 передавала в іпотеку
банку належну їй на праві власності
квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення
виконання своїх зобов'язань за
вказаним вище кредитним договором.
Договір іпотеки посвідчено
нотаріально, зареєстровано за №1634.

25 січня 2010 р. державний виконавець
Ленінського ВДВС Гаркуша О.М.
постановою відрив виконавче
провадження №17067815 з виконання
судового наказу №2-н-374/2009 р. про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Жиловий Альянс» грошової суми.
Постановою державного виконавця
Годіним П.О. від 01 березня 2011 р. в цьому
виконавчому провадженні було
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_1 із забороною
здійснювати його відчуження -
зареєстровано у Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 03 березня 2011 р. за
№10899732. Дане виконавче провадження
закінчено 26 березня 2013 р. постановою
державного виконавця Ленінського ВДВС
у зв'язку з повним фактичним виконанням
рішення на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження».

01 березня 2011 р. постановою державного
виконавця Ленінського ВДВС Шлапак О.
відкрито виконавче провадження №24845371
з виконання ухвали №2-14213/2010 виданої
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська про накладання
арешту на усе майно ОСОБА_1, у
забезпечення позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» - зареєстровано у Єдиному
державному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна 03 березня 2011
р. за №10902174. Це виконавче провадження
закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» через повне фактичне
виконання постановою від 09 березня 2012
р.

03 березня 2011 р. державний виконавцем
Ленінського ВДВС Мельник В.І.
постановою відкрив виконавче
провадження №24853107 з виконання
виконавчого листа №2-1654, виданого
Ленінським районним судом м. Миколаєва
28 січня 2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Банку суми боргу та одночасно
наклав арешт на все майно боржника -
зареєстровано у Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 15 березня 2011 р. за №
10942373. Це виконавче провадження
закінчено постановою від 13 серпня 2013 р.
на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» через
повне фактичне виконання.

07 жовтня 2011 р. державним виконавцем
Ленінського ВДВС Шлапак О.О. постановою
відкрито виконавче провадження №29331596
з виконання виконавчого листа №2-6132
виданого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
суми боргу. Постановою від 07 жовтня 2011
р. той самий державний виконавець
наклав арешт та заборону відчуження на
все майно боржника - зареєстровано
державним виконавцем Ленінського ВДВС
Баштовою Я.А. у Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 19 жовтня 2011 р. за
№11740934. В даному виконавчому
провадженні виконавчий документ
повернуто стягувачеві на підставі п. 1
ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» - за заявою стягувача.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 23 жовтня 2012
р. було задоволено позов Банку до
ОСОБА_1 та звернуто стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки
від 27 серпня 2008 р. шляхом надання Банку
права продажу даної квартири.

Відповідно до письмових пояснень
представника Ленінського ВДВС вказані
виконавчі документи входили до
зведеного виконавчого провадження та
по усі провадження закінчено. Арешт
самостійно вони зняти не мають права,
оскільки виконавчі провадження були
завершені на підставі п. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»

За змістом пункту 1 частини першої
статті 32 Закону України «Про виконавче
провадження» заходом примусового
виконання судових рішень є звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають у інших осіб або
належать боржникові від інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 52
Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може
накладатись державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження (ст.57 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Згідно ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст..60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Банк має речове право на квартиру
надане йому судом, а тому може ставити
питання про звільнення майна - з під
арешту, оскільки самостійно Ленінський
ВДВС квартиру з під-арешту не звільняє,
а наявність арештів обмежує права
банку на розпорядження вказаною
квартирою

За такого позов слід задовольнити.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки
слід стягнути на користь Банку судовий
збір 243,60 грн.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити квартиру АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_1, номер картки платника
податків НОМЕР_1, з-під арештів,
накладених державними виконавцями
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції на
нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, при
провадження виконавчих проваджень
відносно неї як боржника, а саме:

У виконавчому провадженні №17067815, арешт
зареєстрований у Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 03 березня 2011 р. за
№10899732.

У виконавчому провадженні №24845371, арешт
зареєстрований у Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 03 березня 2011 р. за
№10902174.

У виконавчому провадженні №24853107, арешт
зареєстровано у Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 15 березня 2011 р. за №
10942373.

У виконавчому провадженні №29331596, арешт
зареєстрований у Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 19 жовтня 2011 р. за
№11740934.

Зняти зазначені арешти та обтяження з
квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1,
номер картки платника податків НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії

Суддя
Д.Г. Губницький