Справа№592/8392/14-ц
Провадження №2/592/2022/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у
складі : головуючого - судді
Кондратенка М.В., при секретарі
Безкровній К.Г. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумське МНВО ім. Фрунзе « про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу , відшкодування спричиненої
моральної шкоди -

В С Т А Н
О В И В :

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
06 червня 1990 року прийнятий на роботу
на Сумське машинобудівне науково-
виробниче об'єднання ім. Фрунзе в
якості електроктромонтера по ремонту
та обслуговуванню електрообладнання
на гарячих дільницях робіт 5-го розряду.
07 липня 1993 року його пере ведений в цех
№9 енергетиком.

01 липня 2010 року його переведено в
ремонтно-експлуатаційне управління
виробництва ГПА і компресорів майстром
з устаткування дільниці другої групи.

Відповідно до наказу №5052/вк від 10 липня
2014 року , звільнений з займаної посади
по п. 1 ст. 40 КЗпП України- у в зв'язку зі
змінами в організації виробництва і
праці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України,
трудовий договір укладений на неви-
значений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності, можуть бути розірвані
його власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України, про
наступне вивільнення працівників пер
сонально попереджають не пізніше ніж
за 2 місяці. При вивільненні
працівників у випадку зміни в
організації виробництва і праці,
враховується переважне право
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
зі зміна ми в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує праців никові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Разом з тим ця вимога закону не була
виконана.

Відповідно до попередження від 02 липня
2014 р. він був попереджений тільки про
«можливе наступне вивільнення», хоч
такого терміну трудове законодавство
не містить.

При звільненні йому також не
пропонувалась інша робота , хоч така
можливість у власника була.

Стаття 42 КЗпП України передбачає, що
при скороченні чисельності чи шта ту
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на зали шення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією та продуктивністю праці.
При рівних умовах продуктивності праці
та кваліфікації перевага в залишенні
на ро боті надається, в тому числі і
сімейним- при наявності 2-х або більше
утриманців і праців никам з більш
тривалим безперервним стажем роботи на
даному підприємстві, установі,
організації.

Разом з тим ця вимога закону виконана
не була: не було враховано тривалий та
безперервний стаж його праці на
підприємстві, бо відпрацював понад 24
роки, добросовісно виконував покладені
на нього трудові обов»язки і відсутні
будь-які порушення вироб ничої
дисципліни, є студентом 6-го курсу
енергетичного факультету фаху 8.050701.03,
ветераном праці України .

Діями відповідача йому спричинена
моральна шкода, яку оцінює у сумі 11 000
грн. і обґрунтовує перенесеними
переживаннями та душевними
стражданнями,погіршенням душевного
стану , нервовою напругою, залишенням
без засобів існування.

Враховуючи зазначене,
просить ухвалити рішення, яким :

- поновити його на посаді майстра з
устаткування дільниці другої групи
ремонтно-експлуа таційного управління
виробництва ГПА і компресорів,
зобов'язавши відповідача зробити
відповідний запис в трудовій книжці,
визнавши наказ про звільнення
незаконним;

- стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково- виробниче об'єднання ім.
Фрунзе» на його користь середню
заробітну плату за весь час ви мушеного
прогулу, моральну шкоду в розмірі 110 000
гр.

У судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримав з зазначених вище
підстав і додатково пояснив, що
роботодавець при його звільненні
порушив вимоги трудового
законодавства , в т. ч. щодо надання
іншої роботи, бо була вільна вакансія
у зв»язку з звільненням майстра на 2- й
дільниці і цю посаду міг би зайняти
відповідно до свого фаху і освіти.

Представник відповідача - Грек В.В.
позов ОСОБА_1 не визнала з тих підстав,
що у зв»язку з зменшенням замовлень і
обсягу робіт, переведенням
підприємства на трьохденний неповний
робочий тиждень , виникло питання про
перегляд штату робітників, що потягло
за собою і їх звільнення.

Зміни штатного розпису стосувались
також працівників РЕУ виробництва ГПА
і компресорів, де працював позивач -
було заплановано скоротити посади
майстрів з 13 до 9, тобто скороченню
підлягали 4 посади. Про попереднє
звільнення письмово у липні 2014 р.
попередили майстрів , в т.ч. і ОСОБА_1,
на звільнення якого було отримано у
цьому ж місяці згоду профспілкового
комітету. А до закінчення строку
попередження про звільнення, позивач
без будь-якого примусу подав заяву про
його звільнення з роботи за п.1 ст. 40
КЗПП України з 10.07.2014 р., і його
прохання було задоволено, з виданням
відповідного наказу .

На підприємстві на день звільнення
позивача були відсутні будь-які
вакансії, бо згідно наказу
адміністрації від 31.03.2014 р. за № 81 було
заборонено прийом на роботу нових
працівників, перевід працівників в
межах товариства, виключено з штатного
розпису вакантні посади і вакансії при
їх виникненні при звільненні
працівників .

Так, дійсно 02.07. 2014 р. звільнено з
роботи за власним бажанням майстра РЕУ
управління виробництва ГПА і
компресорів ОСОБА_4 Однак вивільнена
вакансія наказом від 03.07.2014 р. була
виключена з штатного розпису і
пропонувати її позивачу не було
підстав.

Також зауважила, що при вирішенні
питання звільнення працівників
враховувались ділові якості майстрів,
їх відношення до виконання покладених
трудових і службових обов»язків, тоді
як ОСОБА_1 раніше неодноразово на
протязі 2012 -2013 р. неналежно виконував
покладені на нього обов»язки і за що до
нього застосовувались заходи впливу -
позбавлення , зниження бонусів
/преміальних / за окремі періоди роботи.

Тому на день звільнення позивача
товариство не мало ніяких вільних
вакансій , а розірвання трудового
договору з працівником за ініціативою
роботодавця здійснено з дотриманням
вимог трудового законодавства .

Суд, вислухавши доводи сторін,
перевіривши матеріали справи і
оцінивши надані докази вважає, що позов
не підлягає задоволенню, враховуючи
наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
знаходився у трудових відносинах з
ПАТ « Сумське машинобудівне науково-
виробниче об'єднання ім. Фрунзе « і з 01
липня 2010 року його переведено в
ремонтно-експлуатаційне управління
виробництва ГПА і компресорів майстром
з устаткування дільниці другої групи.
Зазначена обставина підтверджується
копією його трудової книжки, копією
наказу про призначення працівника на
посаду , що сторонами у судовому
засіданні не оспорювалось /а.с. 3, 8 , 23 /.

У зв»язку з негативними наслідками
кризисних явищ в економіці України,
зменшенням обсягів продажу продукції,
неоптимальним навантаженням
виробничих потужностей і персоналу,з
метою зменшення невиробничих затрат,
наказами Генерального директора ПАТ «
Сумське МНВО ім. Фрунзе « :

- від 21.03.2014 року за № 75 - встановлений
неповний трьохденний робочий тиждень
;

- від 31.03.2014 року за № 81 - заборонено
прийом на роботу працівників; перевід
персоналу товариства, продовження
трудових договорів; виключено з
штатних розписів структурних
підрозділів наявні вакантні посади та
професії, вакансії та які виникнуть у
випадку звільнення працівників
протягом 2-х місяців з дати звільнення;
зобов»язано керівників підрозділів
переглянути до 01.04.2014 року штатні
розписи і подати свої пропозиції про
зміни штату / а.с 33, наказ за № 75 наданий
суду в судовому засіданні /.

Враховуючи дію наказу Генерального
директора ПАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе
« від 31.03.2014 року за № 81, товариство
Сумському міському центру зайнятості
відповідних звітів про прийнятих
працівників, попиту на робочу силу не
направляло, а також повідомило центр у
квітні 2014 р. листом за № 2902-342 про
відсутність вакансій і щоб громадяни,
які шукають роботу, до товариства не
направлялись / а.с. 25, 26 /.

Також на виконання наказу
адміністрації за № 81 від 31.03.2014 року,
переглянутий штатний розпис
працівників РЕУ управління
виробництва ГПА і компресорів .
Вирішено скоротити ряд посад, в т. ч.
посади майстрів, з затвердженням
нового штатного розпису станом на
25.04.2014 року, яким передбачено
скорочення 4 посади з наявних 13 у
зрівнянні з штатним розписом станом на
01.03.2011 року / а.с. 29-32 /.

Згідно подання адміністрації
товариства, рішенням розширеного
засідання профспілки РЕУ виробництва
ГПА і компресорів від 07.07.2014 року дано
згоду на звільнення по п.1 ст. 40 КЗПП
України майстра по ремонту обладнання
дільниці № 2 групи РЕУ КП ОСОБА_1 / а.с.
27, 28 /.

02.07.2014 року ОСОБА_1 у відповідності до
вимог ст. 49-2 КЗПП України письмово
попереджений про можливе звільнення з
підстав, зазначених п.1 ст. 40 КЗПП
України по закінченню 2-х місячного
терміну з дня попередження , про що і не
заперечував у судовому засіданні
позивач .

Однак до закінчення терміну
попередження ОСОБА_1 подав заяву про
своє звільнення по п.1 ст. 40 КЗПП
України з 10.07.2014 року, і його прохання
задоволено та наказом від 10.07.2014 р. за №
5052 вк. останній звільнений з роботи у
зв»язку зі змінами в організації
виробництва і праці / а.с. 5, 50 /.

З приводу подання зазначеної заяви
про своє волевиявлення на звільнення
позивач пояснив суду, що змушений її
подати з причин створення
адміністрацією роботодавця умов
неможливості подальшої його роботи.
Однак в чому полягали дії
адміністрації товариства по створенню
таких умов та яким чином вони
порушували його права , ОСОБА_1 ніяких
доказів з цього приводу не надав,
переконливих аргументів не навів.

При вирішенні питання звільнення
працівників з посад майстрів
роботодавець враховував ділові
якості та продуктивність їх праці, до
якої необхідно віднести також
дотримання трудової дисципліни,
належне виконання покладених трудових
і службових обов»язків.

З наданих представником відповідача
доказів вбачається, що ОСОБА_1 раніше
неодноразово на протязі 2012-2013 р.
неналежно виконував трудові і
службові обов»язки та покладені на
нього посадовою інструкцією, допускав
випадки порушення Правил внутрішнього
трудового розпорядку і за що до нього
наказами начальника РЕУ КП від 05.04.2012 р.
за № 37-2/207, від 20.02.2013 р. за № 37-2/ 115, від
25.10.2012 р. за № 37-2/572, від 30.07.2013 р. за №
37-2/371, від 10.06.2013 р. за № 37-2/298 , від 28.12.2013
р. за № 37-2/611 застосовувались заходи
впливу - позбавлення , зменшення
бонусів /преміальних / за окремі
періоди роботи / а.с. 42-46, 51-58 /.

Зазначені накази у встановленому
законом порядку не оспорені і не
скасовані.

Також судом встановлено, що наказом
адміністрації товариства від 02.07.2014 р.
за № 4758 вк, майстра з ремонту
устаткування дільниці другої групи РЕУ
виробництва ГПА і компресорів ОСОБА_4
звільнено з роботи за власним бажанням
- за ст. 38 КЗПП України.

А на наступний день наказом від
03.07.2014 р. за № 4822 вк, в штатний розклад
РЕУ КП внесені зміни - виключено одну
одиницю майстра по ремонту обладнання
дільниці 2 групи / що було здійснено на
виконання наказу Генерального
директора ПАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе
« від 31.03.2014 року за № 81 , копії наказів
надані суду представником відповідача
у судовому засіданні/.

Тому доводи ОСОБА_1 щодо порушення
відповідачем трудового законодавство
в частині не пропонування йому
зайняти зазначену посаду як вільну
вакансію, до уваги не заслуговують.

Враховуючи зазначені обставини суд
вважає, що при звільненні працівника
ОСОБА_1 з роботи адміністрацією
роботодавця виконані всі умови,
зазначені ст.ст. 42, 49-2 КЗПП України, з
врахуванням відсутності вільних
вакансій та його ділових якостей, і
підстав для захисту трудових прав
позивача суд не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 40, ст.ст. 42, 49-2 , 221,
п. 2 ч.1 ст. 232, 233, 235 КЗПП України, ст. 10,11,60,
208,213-215,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш
И В :

У позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Сумське МНВО
ім. Фрунзе « про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу , відшкодування
спричиненої моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Так як особи, які приймали участь у
справі, не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
вступної і резолютивної частини
рішення, вони мають право на
оскарження протягом 10-ти днів з дня
отримання його копії з повним
вмотивованим текстом.

Суддя
М.В. Кондратенко