АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/4667/2014
інстанції: Юзькова О.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Осауленко О.А.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 4 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ТОВ "Вердикт Фінанс"
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 7 жовтня
2008 року між відкритим акціонерним
товариством "Астра Банк",
правонаступником якого є ПАТ "Астра
Банк", та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 071008-021, відповідно
до умов якого банк надав позичальнику
кредит у сумі 10105 грн. зі сплатою 3 %
річних за користування кредитом
строком до 7 жовтня 2011 року. 28 грудня 2010
року між ВАТ "Астра Банк", як продавцем,
та ТОВ "Вердикт Фінанс", як покупцем,
укладений договір купівлі-продажу № 1,
згідно з яким банк продав останньому
боргові зобов'язання фізичних осіб
(право вимоги в повному обсязі) за
кредитними договорами. Так, згідно
додаткової угоди до договору
купівлі-продажу № 1 від 28 грудня2010 року
позивач придбав, зокрема, право вимоги
до відповідача за кредитним договором
№ 071008-021 від 7 жовтня 2008 року. Взяті на
себе зобов'язання відповідач не
виконала, у зв'язку з чим станом на 16
серпня 2013 року виникла заборгованість
за кредитним договором у загальному
розмірі 74222 грн. 02 коп., яку позивач
просив стягнути з доповідача на свою
користь.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 4 листопада
2013 року позов ТОВ "Вердикт Фінанс"
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ТОВ "Вердикт Фінанс"
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 74222 грн. 02 коп., а також судовий
збір у розмірі 742грн. 22 коп.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2014 року заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 4 листопада 2013 року залишено
без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати заочне рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Скаржник
зазначає, що оскільки ТОВ "Вердикт
Фінанс" не є банківською установою або
підрозділом банку в розумінні чинного
законодавства, то в такому випадку
передача права вимоги за борговими
зобов'язаннями відповідача не
відповідає вимогам закону, а тому є
недійсною на підставі ст. 215 ЦК України;
судом також допущено порушення норм
процесуального права.

ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 в суді
апеляційної інстанції підтримали
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник ТОВ "Вердикт Фінанс" -
Савчак Я.О. заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
вважав, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом установлено, що7 жовтня 2008 року
між ВАТ "Астра Банк", правонаступником
якого є ПАТ "Астра Банк", та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 071008-021,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит у сумі кредит у
сумі 10105 грн. зі сплатою 3 % річних за
користування кредитом строком до7
жовтня 2011 року.

28 грудня 2010 року між ВАТ "Астра Банк", як
продавцем, та ТОВ "Вердикт Фінанс", як
покупцем, укладений договір
купівлі-продажу № 1, згідно з яким банк
в порядку та на умовах, визначених цим
договором, продав покупцеві боргові
зобов'язання фізичних осіб (право
вимоги в повному обсязі) за кредитними
договорами ("основні договори"), які
укладені між ними та продавцем. При
цьому, дані про кожний основний
договір, права по якому відчужуються,
дані про особу та розмір прав
визначаються сторонами в додатковій
угоді, яка провинна бути складена та
підписана згідно з формою, яка
затверджена сторонами (Додаток № 1), і є
невід'ємною частиною договору.

Так, згідно додаткової угоди до
договору купівлі-продажу № 1 від 28
грудня 2010 року ТОВ "Вердикт Фінанс"
придбав право вимоги до відповідача за
кредитним договором № 071008-021 від 7
жовтня 2008 року,внаслідок чого права
кредитора перейшли до нього.

Як убачається з матеріалів справи,
внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором станом на 16 серпня 2013 року
утворилась заборгованість в розмірі
74222 грн. 02 коп., яка складається:8861 грн. 21
коп. - заборгованість за кредитом, 1300
грн. 58 коп. - заборгованість за
відсотками, 17522 грн. 88 коп. - комісійна
винагорода за обслуговування
кредитної заборгованості, 46271 грн. 51
коп. - пеня, 265 грн. 84 коп. - три проценти
річних за прострочення виконання
грошового зобов'язання.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1.2.2 кредитного
договору позичальник зобов'язується
щомісячно сплачувати за
обслуговування кредитної
заборгованості комісійну винагороду
(комісію), в розмірі 3 % річних від суми
кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього
договору, яка сплачується в гривні,
починаючи з дня підписання цього
договору до моменту повного погашення
заборгованості за цим договором.

Нарахування процентів за користування
кредитом згідно з п. 1.2.1 цього договору
здійснюється щомісяця, в останній
робочий день кожного місяця та в перший
робочий день після перебігу періоду
для нарахування процентів, виходячи з
фактичної заборгованості за кредитом,
починаючи з дня надання кредиту до
моменту його погашення. Позичальник
сплачує проценти щомісячно. При
розрахунку процентів кількість днів у
місяці приймається за 30 днів, у році -360
днів. У разі прострочення погашення
кредиту, проценти нараховуються на
суму заборгованості за кредитом і за
період прострочення до моменту повного
погашення (п. 3.4 кредитного договору).

Згідно п. 3.5 кредитного договору
погашення кредиту, нарахованих
процентів та комісій здійснюється
позичальником щомісячно, до "07" числа
кожного місяця протягом строку дії
цього договору, починаючи з місяця,
наступного за місяцем підписання цього
договору в сумі 600 грн.

Крім того, пунктом 6.1 кредитного
договору передбачено, що у разі
прострочення позичальником строків
сплати платежу, визначеного п. цього 3.5
договору, позичальник сплачує
кредитору пеню в розмірі 0,5 % від
несвоєчасно сплаченої суми за кожний
день прострочення.

За змістом ст. ст. 512, 514, 516 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги). До нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав.
Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п 1.1 договору
купівлі-продажу № 1 від 28 грудня2010 року
сторони домовились про те, що продаж
прав продавцем покупцю відбувається у
зв'язка з невиконанням боржниками у
повному обсязі своїх зобов'язань перед
первісним кредитором (продавцем) на
підставі основних договорів, щодо,
зокрема, повернення кредиту, сплати
процентів, інших платежів,
передбачених умовами основних
договорів.

Із матеріалів справи також вбачається,
що позивачем на адресу відповідача
була направлена письмова вимога про
погашення заборгованості та
повідомлення про заміну кредитора (а. с.
13-16).

Таким чином, позивач на підставі
вказаного договору купівлі-продажу та
наведених вище норм закону набув в
установленому порядку право вимоги за
спірним кредитним договором, умови
якого не містять жодних застережень
щодо відступлення від такого права.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
заборгованості по основній сумі
заборгованості, нарахованих процентів
за користування кредитом, комісії та
трьох процентів річних, є законним й
таким, що відповідає нормам
матеріального права.

Разом із тим суд апеляційної інстанції
не може повністю погодитись із
висновком суду першої інстанції в
частині стягнення неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

При стягненні суму пені, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
розмір заборгованості за кредитом
становить 8861 грн. 21 коп., розмір
нарахованих процентів за користування
кредитом становить 1300 грн. 58 коп.,
розмір комісійної винагороди за
обслуговування кредитної
заборгованості становить 17522 грн. 88
коп., а розмір неустойки - 46271 грн. 51 коп.

На неправомірність стягнення такої
суми пені ОСОБА_1 вказувала у поданій
заяві про перегляд заочного рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК
України вважає необхідним зменшити
розмір пені, стягнутої з ОСОБА_1 на
користь ТОВ "Вердикт Фінанс", з 46271 грн. 51
коп. до 5000 грн., відповідно загальної
суми заборгованості з 74222 грн. 02 коп. до
32950 грн. 51 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним також зменшити розмір
судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на
користь ТОВ "Вердикт Фінанс", з 742 грн. 22
коп. до 329 грн. 51 коп.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 4 листопада
2013 року змінити.

Зменшити суму заборгованості,
стягнутої з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс", з 74222
грн. 02 коп. до 32950 грн. 51 коп.

Зменшити розмір судового збору,
стягнутого з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс", з 742
грн. 22 коп. до 329 грн. 51 коп.

В іншій частині заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 4 листопада 2013 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
О.В. Шахова

Л.Д.Поливач