У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Дем'яносова
М.В.,
Попович О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про зобов'язання
здійснити перерахунок заборгованості
за кредитним договором, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 14
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від 07
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ
«ПриватБанк») про зобов'язання
здійснити перерахунок заборгованості
за кредитним договором, обґрунтовуючи
вимоги тим, що 27 квітня 2006 року
між ним та закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» (правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено
кредитний договір, за умовами якого
ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 159 075
грн, строком до 27 квітня 2026 року, зі
сплатою 12 % річних.

31 грудня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в
односторонньому порядку з 01 лютого 2009
року збільшив розмір відсоткової
ставки до 22, 73 %.

Вказуючи, що з 01.02.2009 року Банком без
його згоди було прийняте рішення про
підвищення відсоткової ставки за
укладеним кредитним договором, позивач
просив зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк»
зробити перерахунок заборгованості за
вказаним договором.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 14 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 07 травня 2014 року, позов
задоволено частково. Зобов'язано ПАТ КБ
«ПриватБанк» зробити перерахунок
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором № СNNGGK00320003 від 27 квітня 2006
року з урахуванням відсоткової ставки
в розмірі 12 %. В іншій частині позову
було відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
ухвалені судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції,
з висновком якого погодився й
апеляційний суд, виходив з наявності
підстав для часткового задоволення
позову.

Проте з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 27 квітня 2006 року
між закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 159 075
грн, строком до 27 квітня 2026 року, зі
сплатою 12 % річних.

У п. 2.3.1 зазначеного кредитного
договору сторони визначили, що банк має
право збільшувати розмір відсоткової
ставки за користування кредитом при
зміні кон'юнктури ринку грошових
ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу
долара США до гривні більше ніж на 10 % у
порівнянні з курсом долара США до
гривні, встановленого НБУ на момент
укладення даного договору; зміні
облікової ставки НБУ; зміні розміру
відрахувань у страховий (резервний)
фонд або зміні середньозваженої ставки
по кредитах банків України у
відповідній валюті (по статистиці НБУ).
При цьому банк надсилає позичальникові
письмове повідомлення про зміну
відсоткової ставки протягом 20
календарних днів до вступу в чинність
зміненої відсоткової ставки.
Збільшення відсоткової ставки банком у
вищевказаному порядку можливо у межах
кількості пунктів, на яке збільшилася
ставка НБУ, розмір відрахувань у
страховий фонд, середньозважена ставка
по кредитах або пропорційно збільшенню
курсу долара США за згодою
позичальника.

31 грудня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в
односторонньому порядку з 01 лютого 2009
року збільшило розмір відсоткової
ставки до 22, 73%.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що в січні 2009 року
відповідачем на адресу позивача
рекомендованим листом було направлено
повідомлення про збільшення
відсоткової ставки за вищезазначеним
договором, а саме на 22,73 % річних,
починаючи з 01 лютого 2009 року, а в разі
незгоди позивача з такими змінами умов
договору було запропоновано надати
письмове повідомлення про свою незгоду
із зміненими умовами кредитування та
погасити заборгованість за кредитним
договором в повному обсязі, що
підтверджується копією повідомлення.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що
встановлений кредитним договором
розмір процентів не може бути
збільшений банком в односторонньому
порядку, а також що умова договору щодо
права банку змінювати розмір процентів
в односторонньому порядку є нікчемною.
Закон України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
заборони банкам змінювати умови
договору банківського вкладу та
кредитного договору в односторонньому
порядку» від 12 грудня 2008 року, яким ЦК
України було доповнено ст. 1056-1, набрав
чинності з 10 січня 2009 року.

Згідно з п. 3.5 Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 25 травня 2007 року за № 541/13808,
банки мають право змінювати відсоткову
ставку за кредитом лише в разі настання
події, не залежної від волі сторін
договору, яка має безпосередній вплив
на вартість кредитних ресурсів банку.
Однією з таких підстав є підвищення
облікової ставки Національного банку
України та нестабільність курсової
політики.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення про підвищення з 01
лютого 2009 року відсоткової ставки за
укладеним з ОСОБА_1 27 квітня 2006
року кредитним договором, банком було
прийняте 31 грудня 2008 року, про що
позивачу було надіслано повідомлення.

Таким чином, банком рішення про
підвищення відсоткової ставки за
кредитним договором було прийнято до
набрання чинності законом, відповідно
до якого умова договору щодо права
банку змінювати розмір процентів в
односторонньому порядку є нікчемною.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, повністю не
встановлені, судами порушено норми
матеріального та процесуального права,
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості. Зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 14 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 07 травня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.В. Попович

О.В. Ступак