Справа № 310/1310/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014
року                              Бе
рдянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого – судді Ревуцького С.І.

при секретарі – Мазняк О.Ю.

з участю – скаржника ОСОБА_1

державних виконавців Гризоглазової
Д.С., Марчевської О.М.

представника заінтересованої особи
ОСОБА_2

розглянувши в судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_3 на дії державних виконавців,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду із
заявою, в якій вказують, що на виконанні
у відділі державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області знаходиться 3 виконавчі
провадження відносно ТОВ «БАРК»,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення
солідарно з вказаних осіб на користь
ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Запорізької
обласної дирекції «ОСОБА_4 Аваль» суму
боргу в сумі 2115911,59 грн. В процесі
виконання судового рішення вказаний
борг зменшився до 1409589,48 грн. На
виконання вказаних виконавчих
проваджень державний виконавець
Годіна А.Ю. виносить: постанову від
12.03.2014р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
щодо ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення 1409589,48 грн.; постанову від
13.03.2014р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
щодо ОСОБА_1, а саме: транспортних
засобів Lexus Lx 570 д/н НОМЕР_1; Daimler Chrysler д/н
НОМЕР_2; Toyota Camry д/н НОМЕР_3 у межах суми
звернення стягнення 1409589,48 грн.;
постанову від 12.03.2014р. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження щодо ОСОБА_3 у межах
суми звернення стягнення 1379792,75 грн.

На час винесення вказаних постанов вже
був накладений арешт на майно згідно
договору застави від 03.04.2007р., придбане
на кредитні кошти, а саме: машина для
вилучення луски PSM 20, відокремлюща від
голови машина HS-10; філетировочна машина
FR-150; подавальний стіл ТТ-002; верстат S-200
для заточки і правки з охолодженням;
розпилювальна глазурна машина GLM 400.
Актом опису та арешту майна ТОВ «БАРК»
від 10.07.2012р., вказане майно було описано,
арештовано та вилучено з користування
боржників. При цьому вартість цього
майна складає 1614312 грн., тобто більше,
ніж сума боргу.

Крім того, державним виконавцем
Гризоглазовою Д.С. була винесена
постанова від 25.09.2012р. про розшук
автотранспортних засобів боржника
ОСОБА_1, а саме: Lexus Lx 570 д/н НОМЕР_1; Daimler
Chrysler д/н НОМЕР_2; Toyota Camry д/н НОМЕР_3.

Заявники вважають, що безпідставно
наклавши арешт на їх майно, загальна
вартість якого орієнтовно перевищує 12
млн. грн., державні виконавці грубо
порушили їх права на володіння та
розпорядження цим майном, тому в своїй
скарзі просять визнати дії державного
виконавця Гризоглазової Д.С.
неправомірними в частині оголошення
розшуку автотранспортних засобів
ОСОБА_1 та скасувати її постанову від
25.09.2012р. про розшук автотранспортних
засобів боржника ОСОБА_1, а саме: Lexus Lx 570
д/н НОМЕР_1; Daimler Chrysler д/н НОМЕР_2; Toyota Camry
д/н НОМЕР_3; визнати дії державного
виконавця Годіної А.Ю. неправомірними в
частині накладення арешту на все майно
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та зняти арешт з
усього майна ОСОБА_1, накладений
постановою від 12.03.2014р. державного
виконавця Годіної А.Ю. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження щодо ОСОБА_1 у межах
суми звернення стягнення 1409589,48 грн.,
зняти арешт, накладений постановою від
13.03.2014р. державного виконавця Годіної
А.Ю. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
щодо ОСОБА_1, а саме: транспортних
засобів Lexus Lx 570 д/н АР4354ВІ; Daimler Chrysler д/н
НОМЕР_2; Toyota Camry д/н НОМЕР_3 у межах суми
звернення стягнення 1409589,48 грн.; зняти
арешт, накладений постановою від
12.03.2014р. державного виконавця Годіної
А.Ю. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
щодо ОСОБА_3 у межах суми звернення
стягнення 1379792,75 грн., крім вказаного
рибопереробного обладнання на суму
1614312 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду від 03.04.2014р. в задоволенні вказаної
скарги було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 12.05.2014р. вказану ухвалу суду
першої інстанції було скасовано,
справу направлено на новий розгляд в
іншому складі суду. Підставою для
скасування ухвали суду першої
інстанції стало те, що суд під час
першого розгляду не перевірив доводи
скаржників щодо всіх обставин справи,
належної оцінки їм не дав, не з’ясував
причини тривалої бездіяльності
виконавчої служби щодо реалізації
вилученого у солідарного боржника
майна і необхідність накладення арешту
на інше майно скаржників. Крім того,
судом не було залучено до участі у
справі заінтересованих осіб, а саме ПАТ
«ОСОБА_4 Аваль» та ТОВ «БАРК».

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1,
який одночасно представляв інтереси
скаржника ОСОБА_3 та ТОВ «БАРК», скаргу
підтримав, дав пояснення, аналогічні
викладеним в скарзі, а також додав, що в
заставі банка знаходиться ще майно
боржників на суму 1875000 грн., яке
належить ТОВ «БАРК», а вилучене майно
боржників насправді належить ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з 2007 року. Вважає дії виконавчої
служби такими, що направлені на
доведення підприємства до банкрутства,
просив свою скаргу задовольнити.

В судовому засіданні державний
виконавець Гризоглазова Д.С., яка також
представляла інтереси державного
виконавця Годіної А.Ю., пояснила, що в її
провадженні знаходиться 2 виконавчі
провадження - відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3
Вважає свої дії такими, що відповідають
вимогам діючого законодавства, у
відповідності до якого вона або інший
державний виконавець мають право
накладати арешт на все майно боржників
в межах суми боргу та оголошувати
розшук майна боржників. Просила в
задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні державний
виконавець Марчевська О.М. пояснила, що
в її провадженні знаходиться виконавче
провадження відносно ТОВ «БАРК».
Тривалий час реалізації вилученого
майна боржника ТОВ «БАРК», а саме
рибопереробного устаткування,
пояснила тим, що до завершення
процедури торгів був розірваний
договір з організацією, яка їх
проводила, тому державний виконавець
23.01.2014р. призначив нового експерта для
визначення вартості цього майна, але
після оцінки експерта 03.09.2014р. експерт
відізвав свій висновок. Тому 10.10.2014р.
був призначений новий експерт. Вважає
свої дії такими, що відповідають
вимогам діючого законодавства, просила
в задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні представник
стягувача – ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» - ОСОБА_2
пояснив, що вважає дії державних
виконавців законними, просив в
задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали
справи, суд доходить висновку про
необхідність часткового задоволення
скарги на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним
наданими доказами, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області знаходиться 3 виконавчі
провадження відносно ТОВ «БАРК»,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення
солідарно з вказаних осіб на користь
ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Запорізької
обласної дирекції «ОСОБА_4 Аваль» суму
боргу в сумі 2115911,59 грн. В процесі
виконання судового рішення вказаний
борг зменшився до 1409589,48 грн. На
виконання вказаних виконавчих
проваджень державний виконавець
Годіна А.Ю. виносить: постанову від
12.03.2014р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
щодо ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення 1409589,48 грн.; постанову від
13.03.2014р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
щодо ОСОБА_1, а саме: транспортних
засобів Lexus Lx 570 д/н НОМЕР_1; Daimler Chrysler д/н
НОМЕР_2; Toyota Camry д/н НОМЕР_3 у межах суми
звернення стягнення 1409589,48 грн.;
постанову від 12.03.2014р. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження щодо ОСОБА_3 у межах
суми звернення стягнення 1379792,75 грн.

Вказані факти всіма учасниками
судового процесу не заперечувались.

При розгляді справи суд врахував
недоліки попереднього розгляду цієї
справи, викладені в ухвалі
апеляційного суду Запорізької області
від 12.05.2014р., а також недоліки розгляду
аналогічної справи в позовному
провадженні, викладені в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27.11.2013р., а саме: не
встановленність належності майна, що
знаходиться в заставі (л.с.210-213).

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов’язаний провести дії
з виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника…

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
необхідності розшуку транспортного
засобу боржника державний виконавець
виносить постанову про такий розшук,
яка є обов’язковою для виконання
органами внутрішніх справ.

Відповідно до ч.5, 6 ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження», боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов’язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Відповідно до ч.2,3 ст.57 Закону України
«Про виконавче провадження», арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов’язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України
«Про виконавче провадження»,
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб’єкта оціночної діяльності
– суб’єкта господарювання для
проведення оцінки майна, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні».

Відповідно до ч.2 ст.58, у разі, якщо
визначити вартість майна (окремих
предметів) складно або якщо боржник чи
стягував заперечує проти передачі
арештованого майна боржника для
реалізації за ціною, визначеною
державним виконавцем, державний
виконавець залучає суб’єкта оціночної
діяльності – суб’єкта господарювання
для проведення оцінки майна.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України
«Про виконавче провадження»,
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в ч.8 ст.57
цього Закону, здійснюється шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
або на комісійних умовах.

Відповідно до ч.5 ст.62 Закону України
«Про виконавче провадження»,
нереалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що тне відбулися, або
закінчення двомісячного строку
реалізації майна на комісійних умовах.
Майно може бути уцінене не більш, як на
30 відсотків. У разі нереалізації майна
в місячний строк з дня проведення
уцінки воно повторно уцінюється в
такому самому порядку, але не більше як
на 50 відсотків початкової вартості
майна.

Відповідно до ч.6,7 ст.62 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо в місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не реалізовано
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це стягувану
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, крім майна, конфіскованого за
рішенням суду. У разі, якщо стягував у
15-денний строк з дня отримання
повідомлення державного виконавця
письмово не заявив про своє бажання
залишити за собою нереалізоване майно,
арешт з майна знімається і воно
повертається боржникові.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку, інше нерухоме майно
фізичної особи проводиться у разі
відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна.

Таким чином, суд вважає встановленим та
доведеним, що сума загального боргу
солідарних боржників – ТОВ «БАРК»,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складає 1409589,48 грн.
Орієнтовна вартість майна
(рибопереробного обладнання), на яке
накладено арешт актом опису та арешту
майна ТОВ «БАРК» від 10.07.2012р., складає
1614312 грн. Точну вартість цього майна в
межах наданих доказів під час розгляду
цієї справи встановити неможливо,
оскільки строк дії минулої оцінки
сплив, а нова оцінка тільки призначена
державним виконавцем під час розгляду
справи. Але суд враховує той факт, що це
обладнання було вилучено у боржника,
весь цей час не використовувалось і
тому його ціна не могла змінитись
суттєво.

Згідно довідки ТОВ «БАРК», наданої на
запит суду, вказане майно належить на
праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2007
року. Суд критично відноситься до
доказової сили цієї довідки, оскільки
вона протирічить змісту договору
застави від 26.02.2010р. між ПАТ «ОСОБА_4
Аваль» та ТОВ «БАРК», а також
документам, наданим банку
заставодавцем на той час. Але усунути
це протиріччя в межах розгляду скарги
на дії державного виконавця суд вважає
неможливим. В той же час, цей факт суд
приймає до уваги при винесенні рішення
по справі, що розглядається.

Згідно договору застави від 03.04.2014р. між
ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ТОВ «БАРК», в
банківській заставі знаходиться майно
ТОВ «БАРК» - комплекс холодильних та
морозильних камер і холодильне
обладнання на загальну суму 1875328,96 грн.

Таким чином, вартість арештованого і
вилученого майна, а також вартість
майна, яке знаходиться в банківській
заставі, кожне окремо перевищує суму
боргу. А з урахуванням того, що
арештоване майно є спільною власністю
боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які
знаходяться у шлюбі, а заставне майно
належить іншому боржнику – ТОВ «БАРК»,
за умови виконання державними
виконавцями вказаних вимог діючого
законодавства, а саме: реалізації
арештованого та вилученого майна,
арешту заставного майна, його оцінці
(при необхідності) та реалізації,
необхідність в проведенні виконавчих
дій відносно іншого майна боржників
може бути відсутня. А за умови
довготривалої бездіяльності або
неналежної діяльності державних
виконавців з цього приводу, прийняття
ними рішення про недостатність цього
майна для задоволення вимог стягувача
є передчасним.

Доходячи вказаного висновку, суд також
враховує, що виконавче провадження
триває більше трьох років, реалізація
арештованого та вилученого майна
боржників триває також понад строки,
передбачені ст.62 Закону України «Про
виконавче провадження». За таких
обставин позбавлення боржників права
розпоряджатись та володіти всім своїм
майном, яке набагато перевищує суму
боргу, на невизначений час, суд вважає
неприйнятним і таким, що порушує їх
конституційні права.

Суд також враховує той факт, що
відповідно до ч.3 ст.57 Закону України
«Про виконавче провадження», арешт
може бути накладено на все майно
боржника або на окремі предмети у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов’язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державних виконавцем штрафів.

В даному конкретному випадку
виконавчою службою було накладено
арешт як на все нерухоме та рухоме
майно боржника ОСОБА_1, так і на окремі
предмети, а саме: транспортні засоби Lexus
Lx 570 д/н НОМЕР_1; Daimler Chrysler д/н НОМЕР_2; Toyota
Camry д/н НОМЕР_3, що протирічить вказаним
вимогам діючого законодавства.

Щодо постанови про розшук
автотранспортних засобів, суд також
враховує, що на момент її винесення
діяла постанова про накладення арешту
на все майно боржника ОСОБА_1, арешт
майна по якій був знятий рішенням
Бердянського міськрайонного суду від
01.04.2013р., а потім ця постанова скасована
відповідною постановою державного
виконавця. Тому і оскаржувана
постанова повинна була бути скасована
після скасування арешту майна.

Крім того, державний виконавець
Гризоглазова Д.С. в судовому засіданні
навіть не змогла пояснити необхідність
застосування такого заходу, оскільки
до боржника з проханням надати
інформацію про знаходження цих
транспортних засобів вона навіть не
зверталась. Таким чином, державний
виконавець своєю постановою фактично
позбавила боржника ОСОБА_1 не тільки
права розпоряджатись та володіти своїм
майном, а також вільно користуватись
ним, не маючи для цього жодної підстави.
Це суд також вважає неприйнятним та
незаконним.

В той же час, в межах розгляду скарги на
дії державного виконавця, суд може лише
скасувати незаконне рішення
державного виконавця, а не змінити
його. Тому вимоги скаржників про зняття
арешту з конкретного майна задоволено
бути не може. Суд вважає за необхідне
лише скасувати оскаржувані постанови
державних виконавців.

На підставі викладеного, керуючись
ст.387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця
Гризоглазової Д.С. неправомірними в
частині оголошення розшуку
автотранспортних засобів ОСОБА_5.

Скасувати постанову від 25.09.2012р.
державного виконавця Гризоглазової
Д.С. про розшук автотранспортних
засобів боржника ОСОБА_1, а саме: Lexus Lx 570
д/н НОМЕР_1; Daimler Chrysler д/н НОМЕР_2; Toyota Camry
д/н НОМЕР_3.

Визнати дії державного виконавця
Годіної А.Ю. неправомірними в частині
накладення арешту на все майно ОСОБА_1
та ОСОБА_3.

Скасувати постанову від 12.03.2014р.
державного виконавця Годіної А.Ю. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження щодо
ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення 1409589,48 грн.

Скасувати постанову від 13.03.2014р.
державного виконавця Годіної А.Ю. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження щодо
ОСОБА_1, а саме: транспортних засобів Lexus
Lx 570 д/н НОМЕР_1; Daimler Chrysler д/н НОМЕР_2; Toyota
Camry д/н НОМЕР_3 у межах суми звернення
стягнення 1409589,48 грн.

Скасувати постанову від 12.03.2014р.
державного виконавця Годіної А.Ю. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження щодо
ОСОБА_3 у межах суми звернення
стягнення 1379792,75 грн.

В задоволення заяви в іншій частині
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Запорізької
області через Бердянський
міськрайонний суд протягом 5 днів з дня
винесення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 5 днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:

ОСОБА_6