АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8634/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Легкошерст Ю.В. Доповідач - Куценко
Т.Р. Категорія 23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

29 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення П'ятихатського районного
суду Дніпропетровської області від 27
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чапаєва-Плюс» про
визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року до П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області ОСОБА_2 звернувся з позовом до
ТОВ «Чапаєв-Плюс» про визнання
договору оренди земельної ділянки від
31 жовтня 2011 року недійсним та визнання
недійсною угоду від 01 жовтня 2012 року
про заміну сторони та внесення змін №1
до договору оренди земельної ділянки
від 31 жовтня 2011 року /а.с.3-5/.

Рішенням П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 серпня 2014 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про
визнання договору недійсним
відмовлено /а.с.35-37/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі, стягнути з
відповідача судові витрати за подання
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що судом неповно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи, та
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно ст.16 ЗУ «Про оренду землі»
укладення договору оренди земельної
ділянки із земель приватної власності
здійснюється за згодою орендодавця та
особи, яка згідно із законом вправі
набувати право оренди на таку земельну
ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору
та умови, що визначені законом як
істотні.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (далі -Закон)
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренд;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається з оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передач; земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення - сторони, яка несе ризик
випадковою: пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини:
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Судом встановлено, що земельна ділянка
площею 9.880 га, яка розташована на
території Саврівської сільської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області належала на
праві приватної власності ОСОБА_3, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії IV-ДП № 056112 /а.с.24-25/.

31 жовтня 2011 року було укладено договір
оренди землі між ОСОБА_3 та ТОВ
«Чапаєво-Агро», відповідно до умов
якого остання передала ТОВ
«Чапаєво-Агро» в строкове платне
користування належну їй земельну
ділянку строком на 5 років. Зазначений
договір було зареєстровано у відділі
Держкомзему у П'ятихатському районі
Дніпропетровської області 29 грудня 2011
року за № 00081, про що мається
відповідний запис в договорі /а.с.9-12/.

Передача земельної ділянки, яка
перебуває у користуванні відповідача
ТОВ «Чапаєва Плюс», здійснено на
підставі акту прийняття-передачі
земельної ділянки в оренду, копія якого
міститься в матеріалах справи на
аркуші 26.

Також між ОСОБА_3, ТОВ «Чапаєва-Агро» та
ТОВ «Чапаєва Плюс» 01 жовтня 2012 року
було укладено додаткову угоду про
заміну сторони та внесення змін до
договору оренди землі, відповідно до
якої орендаря ТОВ ««Чапаєва-Агро» було
замінено на ТОВ «Чапаєва Плюс» /а.с.6-8/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть /а.с.14/.

З матеріалів справи вбачається, що
після смерті матері ОСОБА_3 позивач
успадкував земельну ділянку площею 9.880
га, що розташована на території
Саврівської сільської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області, що
підтверджується копією свідоцтва про
право на спадщину за законом /а.с.16/ та
копією витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі /а.с.15/.

Позивач вважає, що договір оренди,
укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Чапаєва
Плюс» та додаткова угода від 01.10.2012 року
є недійсними оскільки вони не місять
такої істотної умови як умови передачі
у заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
позивача про невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, оскільки суд при
ухвалені рішення не врахував, що
необхідність додаткових умов для
визнання спірного договору оренди
земельної ділянки недійсним не
передбачено законодавством, оскільки
відповідно до правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, при
укладання договору необхідно
досягнення згоди по істотним умовам
договору, якої сторонами досягнуто не
було. Тобто спірний договір оренди
земельної ділянки та додаткова угода
до нього були укладені без дотримання
вимог ст. 15 ЗУ «Про оренду землі»,
оскільки відсутні умови передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки.

Однак, з наведеними твердженнями
апелянта колегія суддів не може
погодитись з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору
та умови, що визначені законом як
істотні. Враховуючи зазначену норму
колегія суддів приходить до висновку,
що між ОСОБА_3, ТОВ «Чапаєва-Агро» та ТОВ
«Чапаєва Плюс» при укладанні договору
від 31 жовтня 2011 року та додаткової
угоди до нього від 01 жовтня 2012 року було
досягнуто усіх істотних умов, оскільки
правочини укладені у письмовій формі,
пройшли державну реєстрацію,
орендодавці на момент їх укладення
мали необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення
орендодавців було спрямоване на
укладення договорів оренди,
відсутність однієї з істотних умов
договору оренди, зокрема умов
збереження стану об'єкта оренди, не є
підставою для визнання договорів
недійсними за правилами статті 215 ЦК
України.

Крім того, згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси.

Така ж правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року № 6-94ц13 відповідно до
якої «виходячи з того, що відповідно до
статті 15 Цивільного кодексу України та
статті 3 Цивільного процесуального
кодексу України у порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право, суд повинен встановити
чи дійсно порушуються права
орендодавців у зв'язку з відсутністю в
договорах оренди умов, передбачених
статтею 15 Закону України від 6 жовтня 1998
року № 161-ХІV «Про оренду землі»,
визначити істотність цих умов, а також
з'ясувати у чому саме полягає порушення
їхніх законних прав».

Між тим, прийнявши у спадок земельну
ділянку площею 9.880 га, що розташована на
території Саврівської сільської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області та
звертаючись до суду в силу ст. 15 ЦПК
України за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав
апелянт не навів будь-яких доводів та
не надав будь-яких доказів на
підтвердження чим саме порушено його
право у зв'язку з відсутністю в
договорі оренди зазначеної умови, чи
дійсно цим порушуються його права і в
чому саме полягає порушення його
законних прав.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтованого дійшов висновку про
відмову в задоволені позовних вимог
ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України,
колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду
Дніпропетровської області від 27 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Волошин М.П.

Демченко Е.Л.