Справа №434/9711/13-ц
Провадження № 2/434/128/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року

Артемівський районний суд міста
Луганська в складі головуючого судді
Космініна С.О., при секретарі
Калашнікової Н.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду, у місті Луганську цивільну
справу за позовом -

ОСОБА_1 до Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго», третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Теплоенергогаз» про
припинення дій, що порушують право
споживача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
відповідним позовом до відповідача, в
обґрунтування якого зазначив, що він
мешкає у АДРЕСА_1. ЛМКП
«Теплокомуненерго» є виробником
послуги з централізованого опалення та
гарячого водопостачання та стягує з
позивача плату за її надання,
відповідно до особового рахунку НОМЕР_1
та фактично сторони перебувають у
договірних правовідносинах. Станом на
01.07.2013 року позивач мав заборгованість
перед ЛМКП «Теплокомуненерго», від
імені якого та за дорученням ТОВ
«Теплоенергогаз» запропонувало йому
виконати його зобов'язання з оплати
заборгованості за послугу з опалення
та гарячого водопостачання на власну
користь, адже таке виконання буде
належним виконанням зобов'язань і
перед відповідачем. Внаслідок чого,
погодившись з пропозицією ТОВ
«Теплоенергогаз» він сплатив на
користь ЛМКП «Теплокомуненерго» 216.00
грн., як сплату за тепло, відповідно до
фотокопії квитанції №1635.343.1 від 12.07.2013
року, однак, відповідач в облікові дані
зміни не вніс не визнає погашення нею
боргу у сумі 216.00 грн..

Тому, позивач просить суд визнати
неправомірними дії ЛМКП
«Теплокомуненерго» з не відображення у
облікових регістрах на особовому
рахунку НОМЕР_1 відомостей про
погашення 12.07.2013 року позивачем
заборгованості за послуги з
теплопостачання у сумі 216.00 грн.;
визнати неправомірними дії ЛМКП
«Теплокомуненерго» з використання,
поширення недостовірної інформації
про наявність у позивача
заборгованості у фактично погашеній
частині суми у розмірі 216.00 грн.;
зобов'язати ЛМКП «Теплокомуненерго»
відобразити в облікових регістрах за
особовим рахунком НОМЕР_1 відомості про
погашення 12.07.2013 року позивачем
заборгованості за послуги з
теплопостачання у сумі 216.00 грн. та
стягнути з відповідача судовий збір на
користь держави.

У судове засідання позивач не
з'явився та до початку розгляду справи
від нього на адресу суду надійшла
заява, якою підтримав заявлені вимоги
та просить провести розгляд справи за
його відсутністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутністю,
проти позовних вимог заперечує, та
просить у задоволенні вимог позову
відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи - ТОВ
«Теплоенергогаз» у судове засідання не
з'явився, про дату час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином та
заяв про розгляд справи за його
відсутністю до суду не надходило,
заперечень проти позову суду не надав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України,
розгляд даної справи належить до
компетенції суду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. ст.
3, 213, 214, 215 ЦПК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Під час ухвалення
рішення суд вирішує, зокрема, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги, та якими
доказами вони підтверджуються. В
мотивувальній частині рішення має бути
зазначено, чи були порушені, не визнані
або оспорюванні права, свободи чи
інтереси, за захистом яких особа
звернулася до суду, а якщо були, то ким.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд приходить
до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач мешкає у АДРЕСА_1

ЛМКП «Теплокомуненерго» є виробником
послуги з централізованого опалення та
гарячого водопостачання та стягує з
позивача плату за її надання,
відповідно до особового рахунку НОМЕР_1
та фактично сторони перебувають у
договірних правовідносинах.

Судом встановлено, що станом на 01.07.2013
року позивач має заборгованість перед
ЛМКП «Теплокомуненерго», від імені та
за дорученням якого ТОВ
«Теплоенергогаз» запропонувало
позивачу виконати його зобов'язання з
оплати заборгованості за послугу з
опалення та гарячого водопостачання на
власну користь, адже таке виконання
буде належним виконанням зобов'язань і
перед відповідачем.

Внаслідок чого, погодившись з
пропозицією ТОВ «Теплоенергогаз»
позивач зазначає, що сплатив на користь
ЛМКП «Теплокомуненерго» 216.00 грн. в
рахунок сплати за тепло, відповідно до
фотокопії квитанції №1635.343.1 від 12.07.2013
р. /а. с. 4/.

Однак, разом з цим, судом встановлено,
що на рахунок ЛМКП «Теплокомуненерго»
оплата в сумі 216.00 грн. не зарахована, та
дана сума не надходила на рахунок
підприємства.

ЛМКП «Теплокомуненерго» поставляє
теплову енергію та позивач є її
споживачем, у зв'язку з чим, позивач
зобов'язаний сплачувати надані
послуги, та судом встановлено, що
позивачем не сплачено на рахунок ЛМКП
«Теплокомуненерго» суму у розмірі 216.00
грн., внаслідок чого ЛМКП
«Теплокомуненерго» не може являтися
належним відповідачем по даній справі,
тобто позивач мав право з даними
вимогами звернутися до третьої особи,
якій передавав кошти для
перерахування, тобто до ТОВ
«Теплоенергогаз».

Згідно п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 «Про судове рішення у цивільній
справі» рішення суду як найважливіший
акт правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права.

Таким чином, з'ясувавши мету
звернення позивача до суду, оцінивши
надані докази у їх сукупності, з
врахуванням зазначених норм
Конституції України та вимог
законодавства України, суд вважає
вимоги позову до ЛМКП
«Теплокомуненерго» безпідставними,
оскільки відповідач у даній справі не
має відповідного обов'язку перед
позивачкою, а також приймаючи до уваги
правовідносини сторін та вищевказані
обставини відмовляє у задоволенні
заявлених вимог позивача у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись:
ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 109, 118 - 120, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго»,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Теплоенергогаз» про
припинення дій, що порушують право
споживача - відмовити за
необґрунтованістю.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржене протягом
10 днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений
16.06.2014 р..

Суддя:
С.О. Космінін