АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Лисака І.Н., Чупікової В.В.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: ОСОБА_1 - представника
ОСОБА_2, Бацей Т.М. - представника ПАТ КБ
«ПриватБанк»

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в
інтересах якої за довіреністю діє
ОСОБА_1, на рішення Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 01 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Зазначало, що відповідно до укладеного
договору № DNH4KP60730378 від 18.11.2005 року
ОСОБА_2 18.11.2005 року отримала кредит у
розмірі 3443,69 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 25,08 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. У порушення норм закону та
умов договору відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала. Станом на
14.01.2014 року вона має заборгованість в
сумі 14275,95 грн., яка складається з
наступного: 438,09 грн. - заборгованість за
кредитом, 3882,25 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
8799,61 - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 656
грн. (процентна складова).

________________________________________________________________________
____________________

№ 22-ц/794/856/14 р.
Головуючий у 1-й
інстанції Чебан В.М.

категорія 19/27
Доповідач
Галичанський А.Д.

Просив стягнути вказану
заборгованість з ОСОБА_2 Під час
розгляду справи в суді першої
інстанції позивач подав заяву про
зменшення позовних вимог і просив
остаточно стягнути заборгованість з
відповідача по вищезазначеному
кредитному договору в сумі 8067,17 грн.

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 01 квітня
2014 року позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН:НОМЕР_1, заборгованість в розмірі 8067
грн. 17 коп. за кредитним договором №
DNH4KP60730378 від 18.11.2005 року на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк».

Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вищезазначене рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Вважає, що рішення суду першої
інстанції є необґрунтованим та таким,
що підлягає скасуванню в зв'язку з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, ухвалене з
порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до укладеного
кредитно-заставного договору №
DNH4KP60730378 від 18.11.2005 року ОСОБА_2 18.11.2005
року отримала кредит у розмірі 3443,69 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом на
строк 24 місяці по 16.11.2007 р.

ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язання за
вказаним вище кредитним договором
перед відповідачкою виконав в повному
обсязі.

В порушення умов кредитного договору
відповідачка свої зобов'язання не
виконала, а саме не здійснювала
погашення заборгованості за кредитом у
встановленому договором порядку та в
строки у зв'язку з чим за ОСОБА_2 станом
на 14.01.2014 року утворилася
заборгованість в сумі 8067,17 грн., яка
складається з: 438,09 грн. - заборгованість
за кредитом; 3882,25 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
2886,49 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також 500 грн. - штраф (фіксована частина),
360,34 грн. - штраф (процентна складова).

Встановлено, що відповідач 02.06.2010 року
сплатила грошові кошти в сумі 797 грн.
тим самим зменшила «тіло» кредиту на
вказану суму, а саме 28.05.2010 року
прострочена заборгованість по «тілу»
кредиту становила -1235,09 грн., а 02.06.2010 р. -
438,09 грн.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції вважає, що скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Вищезазначені обставини, встановлені
судом першої інстанції повно, на
підставі належних та допустимих
доказів, яким дана правильна юридична
оцінка і до спірних правовідносин
правильно застосовані норми
матеріального права, що їх регулюють та
положення Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам.

Доводи апеляційної скарги про те, що
спрямованих дій відповідача для
погашення заборгованості, які б
свідчили про визнання нею боргу у
встановленому законом порядку не
проведено, оскільки сума коштів не
оплачена ОСОБА_2 особисто, а знята без
її відома позивачем із зарплатної
картки та переведена в рахунок
погашення зобов'язань за кредитним
договором спростовується наступним.

Відповідно до п.3.3.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) Банк має право
списувати кошти з поточних рахунків
Позичальника, згідно п.3.2.5 цих Умов, при
настанні строків платежів,
передбачених цими Умовами та Заявою, у
межах належних до сплати Банку сум.

Згідно п.3.2.5. Позичальник доручає Банку
списувати кошти із всіх своїх поточних
рахунків у валюті Кредиту або у валюті,
відмінної від валюти Кредиту, при
наявності на них необхідної суми
коштів, не наданих у Кредит, у межах сум,
які підлягають сплаті Банку за Заявою
та цими Умовами, при настанні строків
платежів (здійснює договірне списання).

Відповідно до Заяви Позичальника №
DNH4KP60730378 від 18.11.2005 року ОСОБА_2
погодилася, що ця Заява разом з
запропонованими ПриватБанком Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, Тарифами складає між нею та
Банком кредитно-заставний договір.

Аналіз вищезазначених положень
кредитно-заставного договору свідчить
про те, що кошти в сумі 797 грн. зняті з
зарплатної картки не без відома, а зі
згоди позичальника ОСОБА_2 і це вказує
на визнання нею свого боргу перед
позивачем.

Доводи апелянта про те, що відповідно
до ч.2 ст.258 ЦК України стягнення
неустойки за кредитно-заставним
договором у даній справі обмежується
останніми 12 місяцями перед зверненням
кредитора до суду є помилковими.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі. Відповідно до п.5.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
терміни позовної давності по вимогах
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюються сторонами
тривалістю 5 років. Таким чином, сторони
домовилися про збільшення позовної
давності шляхом укладення письмового
кредитно-заставного договору №
DNH4KP60730378 від 18.11.2005 року.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої за довіреністю діє ОСОБА_1,
відхилити

Рішення Шевченквського районного суду
м.Чернівці від 01 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: