У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 25 листопада 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 27 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4, про поділ спільного майна
подружжя та витребування майна з
чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Львова із позовом до ОСОБА_2, в якому
просив розірвати шлюб, що був
зареєстрований між ними 21 червня 2003
року у Личаківському відділі РАЦС
Львівського міського управління
юстиції.

ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу не
заперечила та у жовтні 2011 року
звернулася до суду із зустрічним
позовом про поділ спільного майна
подружжя і витребування майна з чужого
незаконного володіння, посилаючись на
те, що за час подружнього життя нею з
ОСОБА_3 було придбано телевізор,
холодильник, комп'ютер, соковижималку,
котел та матеріали для встановлення
автономного центрального опалення.
Спільно проживаючи з чоловіком, вона
своєю працею і коштами брала участь в
утриманні майна, вела домашнє
господарство, створювала затишок,
комфорт, дбала про душевний спокій і
добробут сім'ї, допомагала чоловікові
доглядати його бабусю - інваліда 2
групи.

Позивач за зустрічним позовом
зазначала, що з листопада 2006 року вона з
чоловіком не проживає. Її особисті
речі, особисті речі сина ОСОБА_5, а також
свідоцтво про хрещення дитини,
науково-методична література, одяг,
взуття та ювелірні вироби (золоті
сережки, перстень, банківське золото
вагою 50 грамів) залишились у будинку
ОСОБА_3, до якого вона доступу немає.
Вважала, що на її користь з урахуванням
того, що на її утриманні знаходиться
син ОСОБА_5, має бути виділено майно на
загальну суму в 50 000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 13 липня 2011 року
первісний позов ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу було виділено в окреме
провадження та рішенням суду від того ж
числа шлюб, який був зареєстрований між
ними 21 червня 2003 року у Личаківському
відділі РАЦС Львівського міського
управління юстиції - розірвано.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 25 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 27 лютого 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла вищевказана касаційна
скарга, яка подана з пропущенням
установленого ст. 325 ЦПК України
процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження вищевказаних
рішень першої та апеляційної
інстанцій.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

З матеріалів
касаційної скарги та змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо
порушення норм матеріального та
процесуального права при розгляді
даної справи судами першої та
апеляційної інстанцій, не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
Львівської області від 27 лютого 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4, про поділ спільного майна
подружжя та витребування майна з
чужого незаконного володіння.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.