Справа №
Провадження по справі №2/522/5600/14
У Х В А Л А

13 червня 2014 року суддя Приморського
районного суду м. Одеси Абухін Р.Д.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та Національного університету
“Одеська юридична академія” - “Про
визнання майна спільною сумісною
власністю”,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом,
по якому просить суд встановити, що
транспортні засоби: легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ605010576, та легковий універсал, марка
TOYOTA, модель LANDCRUISER 150, випуску 2010 року,
шасі (кузов) № JTEBU3FJ005009780 є спільною
сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1;
визнати недійсним договір дарування
від 08 жовтня 2010 року ВРВ № 022833,
укладений між ОСОБА_2 та ОНЮА стосовно
транспортного засобу легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ605010576; визнати недійсним договір
дарування від 08 жовтня 2010 року ВРВ №
022832, укладений між ОСОБА_2 та ОНЮА
стосовно транспортного засобу
легковий універсал, марка TOYOTA, модель
LANDCRUISER 150, випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ005009780; зобов’язати НУ “Одеська
юридична академія” зняти з реєстрації
транспортний засіб: : легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ605010576; зобов’язати НУ “Одеська
юридична академія” зняти з реєстрації
транспортний засіб: : легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ005009780; зобов’язати НУ “Одеська
юридична академія” зняти з балансу
транспортний засіб: легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ605010576; зобов’язати НУ “Одеська
юридична академія” зняти з балансу
транспортний засіб: легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ005009780; зобов’язати НУ “Одеська
юридична академія” повернути
транспортний засіб: легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ605010576 ОСОБА_2; зобов’язати НУ
“Одеська юридична академія”
повернути транспортний засіб: легковий
універсал, марка TOYOTA, модель LANDCRUISER 150,
випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ005009780 ОСОБА_2..

Одночасно, під час звернення до суду
представник позивача подав до суду
письмову заяву, по якій просить суд
накласти арешт на транспортні засоби:
легковий універсал, марки TOYOTA, модель
LANDCRUISER 150, випуску 2010 року, шасі (кузов) №
JTEBU3FJ605010576 та легковий універсал, марки
TOYOTA, модель LANDCRUISER 150, випуску 2010 року,
шасі (кузов) № JTEBU3FJ005009780.

Суддя, ознайомившись та дослідивши
матеріали цивільної справи, вважає, що
заява позивача про забезпечення
позовних вимог не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії.

Забезпечення позову – це заходи
цивільного процесуального припинення
дій, які можуть утруднити виконання
майбутнього рішення суду чи зробити
його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову
представник позивача не навів доказів
чому не забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, що спірні
автомобілі на даний час зареєстровані
за ідповідачем, а також не надав
доказів, що існує реальна загроза
відчеження та перереєстрації
вищезазначеного рухомого майна.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 151 ЦПК України є
дискреційною, суд, відмовляючи у
застосуванні заходів забезпечення
позову, приймає до уваги наявність
обставин, які виключають можливість їх
застосування.

Заходи забезпечення позову повинні
відповідати і бути співмірними
заявленим вимогам, а також мають бути
безпосередньо пов’язанні з предметом
спору, необхідними і достатніми для
забезпечення виконання судового
рішення.

Окрім цього позивачем, в порушення ч.2
ст.151 ЦПК України не зазначено чому, на
його думку, невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, і які є підстави для таких
припущень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151-153, 209,210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника
позивача про забезпечення позову -
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п`яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя

Р.Д. Абухін