Ухвала

іменем україни

24 жовтня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в
особі представника ОСОБА_3 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 02 квітня 2014 року
та рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 26 серпня 2014 року у справі за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
житлом та своїм майном за місцем
реєстрації,

в с т а н о в и в:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із зазначеним зустрічним позовом до
ОСОБА_4, та просив зобов'язати
відповідача не чинити позивачу
перешкод у користуванні жилим
приміщенням площею 11,7 кв.м, підсобними
приміщеннями та належним йому майном
за місцем реєстрації в квартирі
АДРЕСА_1.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 02 квітня 2014
року позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди
ОСОБА_2 в користуванні житловою
кімнатою площею 11,7 кв.м та підсобними
приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1. В
іншій частині позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 26 серпня 2014 року
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних ОСОБА_2
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні житлом за місцем
реєстрації - відмовлено. В іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив із того, що
право ОСОБА_2 на користування спірною
квартирою, в якій він був
зареєстрований в 1996 році із згоди на
той час власника 3/8 частин вказаної
квартири ОСОБА_3, не припинилось та є
незмінним з моменту вселення.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог позивача, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що право члена сім'ї співвласника
квартири на користування житлом існує
лише за умови, що ця особа залишається
співвласником житла. Оскільки житлові
права членів сім'ї власника квартири є
похідними від прав власника цієї
квартири, то припинення права
власності особи на квартиру відповідно
припиняє і право членів його сім'ї на
користування цією квартирою.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника
ОСОБА_3 у відкритті касаційного
провадження у справі за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні житлом та
своїм майном за місцем реєстрації.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ