Провадження № 2/742/1495/14
унікальний № 742/4413/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого судді Білокур В.І., при
секретарі Сірій І.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Прилуки справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
металевий кіоск, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із зазначеним позовом вказуючи на те,
що під час шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2
відповідно до
нотаріально-посвідченого договору
купівлі-продажу від 09.02.2002 року набули у
спільну власність подружжя металевий
торговий кіоск площею 6 кв. метрів.
Договір купівлі-продажу був при цьому
оформлений на відповідачку - ОСОБА_2 та
розмістили зазначений кіоск по
АДРЕСА_1, як кіоск (ларьок)
«ІНФОРМАЦІЯ_1». Після розірвання шлюбу
згідно судового рішення від 08.02.2012 року,
сторони добровільно уклали письмовий
договір про поділ спільно нажитого
майна, при тому ларьок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
взаємною згодою було вирішено
залишити у його (ОСОБА_1) власності. Між
тим, погоджуючись із змістом
вищеназваного договору про поділ майна
від 26.06.2014 року відповідач ОСОБА_2
нотаріально оформити договір поділу
майна відмовляється, чим унеможливлює
легалізацію його (позивача) права на
власність на торговий кіоск (ларьок)
«ІНФОРМАЦІЯ_1», який розміщений по
АДРЕСА_1 згідно Договору оренди
земельної ділянки для обслуговування
кіоску на ім»я відповідачки ОСОБА_2, що
унеможливлює йому (позивачу)
переоформити на своє ім»я договір
оренди землі, а тому і просить суд
задовольнити позов про визнання за ним
права власності на торговий металевий
кіоск, посилаючись на положення
ст.ст.69,70 Сімейного Кодексу України,
ст..ст. 206-208, 328, 334,372, 392 Цивільного
Кодексу України.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали позовні
вимоги, а відповідачка подала до суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, проти позову не
заперечила та вказує про можливість
вирішення питання позасудовим
порядком.

Вислухавши пояснення та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти
і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі та відповідно до
нотаріально-посвідченого договору
купівлі-продажу від 09.02.2002 року набули у
спільну власність подружжя металевий
торговий кіоск площею 6 кв. метрів,
розмістивши його по АДРЕСА_1, як кіоск
(ларьок) «ІНФОРМАЦІЯ_1». Після
розірвання шлюбу, 26.06.2014 року сторони
добровільно уклали письмовий договір
про поділ спільно нажитого майна і
ларьок «ІНФОРМАЦІЯ_1» залишено
позивачу ОСОБА_1, але нотаріально не
оформили договір поділу майна, що
унеможливлює на цей час позивачу
легалізувати його право власності на
конструкцію торгового кіоска (ларьок)
«ІНФОРМАЦІЯ_1» та переоформити на своє
ім»я договір оренди земельної ділянки
на якій розміщений торговий кіоск по
АДРЕСА_1, оскільки до цього часу
зареєстровано Договір оренди
земельної ділянки для обслуговування
кіоску на ім»я відповідачки ОСОБА_2.

Окрім пояснень сторін, на
підтвердження викладених фактів та
фактичних обставин у справі судом
досліджені документальні дані, а саме:
договір купівлі-продажу та звіт про
оцінку металевого кіоску площею 6м.кв,
який розміщений за цією адресою (а.с.6,7),
судове рішення про розірвання шлюбу та
Договір про поділ майна між бувшим
подружжям ОСОБА_2 (а.с.8,9), Договір оренди
земельної ділянки для обслуговування
кіоску по АДРЕСА_1 на ім»я відповідачки
(а.с.15-25).

Відповідно до ст. 181 Цивільного
Кодексу України рухомими речами є речі,
які можна вільно переміщувати у
просторі. Оскільки металевий ларьок
може бути переміщений у просторі без
його знецінення чи зміни цільового
призначення, у даному випадку мова йде
про рухоме майно.

У відповідності зі ст. 334 ЦК
України право власності в набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до 318 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що право власності ОСОБА_1 на
торговий металевий кіоск набуте
правомірно, тому позов підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 15, 59, 60, 61, 88, 213- 215, 294 ЦПК
України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на металевий
кіоск - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на металевий кіоск (ларьок)
«ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 6 квадратних
метри, розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення рішення. Особи,
які брали участь у розгляді справи, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя
Білокур В.І.