УХВАЛА

про відмову в вжитті заходів
забезпеченні позову

04 листопада 2014 року суддя
Личаківського районного суду м. Львова
Жовнір Г. Б., вивчивши матеріали заяви
ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-авто" про стягнення страхового
відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення страхового
відшкодування.

Вивчивши дану заяву та подані
матеріали, вважаю, що слід відмовити в
її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ст.151 ч.3 ЦПК України
визначено, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із поданої заяви про
забезпечення позову, позивач просить
накласти арешт на всі рахунки ПАТ УСК
«Гарант-авто» на суму страхового
відшкодування, з метою забезпечення
виконання рішення суду у випадку
задоволення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів заяви вбачається, що
позивач заявив вимоги матеріального
характеру, проте не надав суду доказів
реальності загрози невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, не
представлено підтвердження відмови
відповідача у виплаті коштів з мотивів
відсутності коштів.

Окрім того, відповідно до п. 4 постанови
Пленуму Верховного суду України від
22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про
забезпечення позову суд має
враховувати, що вжиті заходи не
повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи. Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.
Так, обмеження можливості
господарюючого суб'єкта користуватися
та розпоряджатися власним майном може
спричинити незворотні наслідки.

Оскільки в суду відсутня інформація
про наявність рахунків та коштів
відповідачів, забезпечення позову
шляхом накладення арешту на рахунки
відповідачів може перешкоджати
господарській діяльності даного
товариства.

Тому, враховуючи наведене вище, вважаю
слід відмовити в задоволенні
клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про вжиття заходів забезпечення позову
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-авто" про стягнення страхового
відшкодування.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ст. 294 ч.2 ЦПК України до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя:

Жовнір Г. Б.