Справа № 182/7172/13-ц
Провадження № 2/0182/47/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.10.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

У складі- головуючого судді
Бабаніної В.А.

При секретарі
Нагаєвій Н.О.

Зу частю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Аржанухіна
В.Л.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства „
Нікопольський завод трубопровідної
арматури" про стягнення невиплаченої
заробітної плати, суд

Встановив:

02.08.2013 року ОСОБА_3 звернулась з позовом
який уточнила в ході розгляду справи і
вказує, що з 01.12.2010року по 07.08.2012 року
працювала бухгалтером 1 категорії в
Публічному акціонерному товаристві „
Нікопольський завод трубопровідної
арматури".

З другої половини 2011 року та на протязі
2012 року відповідач регулярно
затримував виплату заробітної плати,
скорочував робочий тиждень, направляв
працівників у неоплачувані відпустки.

Також адміністрація ПАТ „НЗТА"
прийняла рішення про зменшення
робочих днів у місяці шляхом видання
наказів. Накази видавались наприкінці
місяця і працівникам недоплачували за
фактично відпрацьований час.

Так, за січень місяць 2012 року їй
неоплачено 8днів, які вона фактично
відпрацювала, недоотримана заробітна
плата становить 632,79 грн.

За лютий місяць 2012 року
недоплачено за фактично відпрацьовані
6 днів недоотримана заробітна плата
становить 514,33 грн.

За березень місяць 2012 року
недоплачено за фактично відпрацьовані
6 днів. недоотримана заробітна плата
становить 517,40 грн.

За квітень місяць 2012 року
недоплачено за фактично відпрацьовані
10 днів

недоотримана заробітна плата
становить 813,91 грн.

За червень місяць 2012 року
недоплачено за фактично відпрацьовані
3 дні

недоотримана заробітна плата
становить 312,62 грн.

За липень місяць 2012 року
недоплачено за фактично відпрацьовані
3 дні. недоотримана
заробітна плата становить 300,86 грн.

За серпень місяць 2012 року
компенсація відпустки-913,38грн. ,вихідна
допомога 126,74грн., відпустка 134,15грн.-1173,27
грн.-податки 218.47 грн.=954,80 грн.

07.08.2012 року її було звільнено з займаної
посади за згодою сторін.

Узв"язку з недоотриманням заробітної
плати їй завдано і моральну шкоду яка
виразилась у втраті нормальних
життєвих зв"язків, а також їй довелось
докладати додаткові зусилля для
організації свого життя.Доводилось
позичати гроші у родичів,знайомих. А в
подальшому відчувати певні складності
у погашенні боргів. Моральну шкоду вона
оцінює у 1000 грн.

Позивач просить: визнати факт виходу на
роботу в оскаржувані дати, зобов"язати
ПАТ „НЗТА" нарахувати заробітну плату
за відпрацьовані але не зараховані дні
в розмірі 4043.71 грн.; стягнути з
відповідача на її користь: невиплачену
заробітну плату-4043.71 грн., моральну
шкоду-1000 грн.,витрати на правову
допомогу-1000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнав,
посилається на те, що з ОСОБА_3 станом на
07.08.2012р. ( дата звільнення) було
проведено повний розрахунок по виплаті
нарахованої заробітної плати.

У зв"язку з тим, що на заводі склалось
скрутне становище у наслідок
відсутності замовлень на продукцію у
2012 році для працівників
встановлювались скорочені робочі
місяці. Заробітна плата виплачувалась
за відпрацьований час.

Накази про скорочення робочого часу
ніким не були оскаржені і не були
скасовані.

ОСОБА_3. працювала бухгалтерм , бачила
табелі обліку робочого часу, не
оспорювала кількість робочих днів які
вона працювала , які відображені в
табелях обліку робочого часу та за які
нарахована заробітна плата.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить о
наступного.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

На підтвердження позову що в табелі
обліку робочого часу вказані не всі
робочі дні ,в які вона працювала на
заводі, позивач надала, як вона вказує,
копії журналу прибуття та вибуття
працівників ( а.с.27-57) . Журнал, на який
посилається позивач не є документом
обліку робочого часу.

Первинним документом з обліку
відпрацьованого часу є табель обліку
робочого часу.

Ведення табельного обліку робочого
часу на підприємствах, установах і
організаціях регламентується наказом
Держкомстату України від 05.12.2008 року №
489 „ Про затвердження типових форм
первинної облікової документації зі
статистики праці" У табелі обліку
використання робочого часу робиться
відмітка про фактично відпрацьований
час, відпрацьовані за місяць години.

Табелі обліку робочого часу за 2012 рік,
ксерокопії яких знаходяться в
матеріалах справи, відповідають
оригіналам ( а.с.15-26).

Стаття 94 КЗпП України передбачає, що
заробітна плата-це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Представник позивача не заперечує, що
заробітна плата позивачу була
нарахована за робочі дні вказані в
табелі обліку робочого часу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила, що вона працювала головним
бухгалтером в ПАТ „НЗТА". ОСОБА_3
бухгалтером 1 категорії. Бухгалтерії
доводилось працювати у дні які по
наказам були не робочими, директор
обіцяв їм отгули, але отгули не дав і
дні не оплатив. Заробітну плату вони
отримували відповідно до
відпрацьованого часу який був вказаний
в табелях обліку робочого часу. Табелі
обліку робочого часу працівники
бухгалтерії бачили . Накази якими на
підприємстві запроваджувався
скорочений робочий місяць, ніхто не
оскаржував. Також ніхто з працівників
бухгалтерії не оскаржував вказаних в
табелях обліку робочого часу
відпрцьований час та розмір
заробітної плати. Після звільнення
звернулись з позовами про виплату
недоплаченої заробітної плати за дні
які вони працювали, але в табелі обліку
робочого часу вони не було відмічені.

Оцінивши докази, суд вважає, що
Позивачем не надано доказів, які б
свідчили що Відповідач на протязі
січня-серпня місяців 2012 року не
виплатив їй заробітну плату відповідно
до відпрацьованого часу.

Вимоги відшкодування моральної шкоди
позивач пов"язує з невиплатою
заробітної плати, а тому вони також не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10,11,212,214,215,218 ЦПК України
на підставі ст. 94, 237-1

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства

„ Нікопольський завод трубопровідної
арматури" відмовити в повному об"ємі
позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна