Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 року Заставнівський районний
суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Угриновської Л.Я.

при секретарі Кулька О.М.

за участю представника позивача-
ОСОБА_2

розглянувши при попередньому судовому
засіданні в місті Заставна цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 до територіальної громади
с.Чуньків Заставнівського району про
визнання права власності на спадщину
за заповітом,

В С Т
А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду
із позовом, в якому просить визнати за
ОСОБА_3 право власності на житловий
будинок із господарськими спорудами,
який розсташований в АДРЕСА_1 в порядку
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. В
мотивування позову посилається на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4. Після
смерті останньої відкрилась спадщина
на житловий будинок з погосподарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1; земельну
ділянку, розміром 2,0031 га, яка
розташована на території Чуньківської
сільської ради та призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
та рахунок в ощадбанку НОМЕР_1 з
грошовим вкладом на суму 22329 грн. 30 коп..
Представник позивачки посилається на
те, що 21.09.2012 року ОСОБА_4 склала
заповіт, згідно якого все своє майно
заповіла ОСОБА_3. Остання в
установленому порядку прийняла
спадщину, оскільки звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, проте у видачі
свідоцтва про право власності їй
відмовлено із-за відсутності
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.
Спадкоємців, котрі б мали право на
обов"язкову частку в спадщині за
заповітом не має.

В попередньому судовому засіданні
представник позивачки підтримала
позов повністю.

Представник територіальної громади в
попереднє судове засідання не з"явився,
в заяві до суду просить розглядати
справу у його відсутності, позовні
вимоги визнає повністю.

Враховуючи, що визнання позову не
суперечить інтересам сторін, закону,
суд вважає, що його слід прийняти та
постановити рішення при попередньому
розгляді справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4. За життя остання
зробила розпорядження своїм майном,
склавши 21.09.2012 року заповіт, який був
посвідчений секретарем Чуньківської
сільської ради за реєстровим №27,
згідно якого належний їй житловий
будинок з погосподарськими будівлями,
що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла
ОСОБА_3 .

Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповiтом i за законом
можуть бути фiзичнi особи, якi є живими
на час вiдкриття спадщини.

Спадкоємців відповідно до ст.1241 ЦК
України не має.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України
, спадкуванням є перехiд прав та
обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи,
яка померла (спадкодавця), до інших осiб
(спадкоемців). Спадкування
здійснюється за заповiтом або за
законом. До складу спадщини входять yci
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент вiдкриття
спадщини i не припинилися внаслідок
його смерті, а тому прийняття спадщини
частинами не можливе.

Спадкоємець за заповiтом чи за законом
має право прийняти спадшину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи iз застереженням.
Спадкоємець, який постiйно проживав
разом iз спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку не заявив про вiдмову вiд неї.
Незалежно вiд часу прийняття спадщини
вона належить спадкоемцеві з часу
відкриття спадщини.

Вiдповiдно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець який бажає прийняти
спадщину, але на час смерть не проживав
постiйно iз спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно довідки №139 від 15.04.2014 року
виданої виконавчим комітетом
Чуньківської сільської ради із
померлою ОСОБА_4 ніхто не проживав.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до
Заставнівської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину .
Згідно якої заведена спадкова справа №
29/2014, що підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36545892
від 06.02.2014 року .

Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов"язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свiдоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

На виконання вимоги даної статті,
позивачка звернулася до нотаріальної
контори із відповідною заявою, проте їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину по заповіту, оскільки
нею не було надано правовстановлюючих
документів на житловий будинок.
Вказане підтверджується Постановою
про відмову у вчиненні нотаріальних
дій від 16.09.2014 року .

Відповідно до довідки №110 виданої
виконавчим комітетом Чуньківської
сільської ради 10.04.2014 року житловий
будинок в АДРЕСА_1 рахується за
померлою. За життя ОСОБА_4 не оформила
документи на належне їй нерухоме майно
та не зареєструвала його в органах БТІ.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснювався в Україні (УРСР) із 1979
року.

Згідно інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затверджена
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року, яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
України від 13 грудня 1995 року № 56,
передбачала обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності .

Вищий Спецiалiзований Суд України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 №
24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування" п 3.3.
наголошує, що всi господарсько-побутові
будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi
належать громадянам i були побудовані
до Указу Президії Верховної Ради
Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про
боротьбу з самовільним будівництвом
господарсько-побутових будiвель ", i під
час технічної інвентаризації не були
відображені в матеріалах
інвентаризації як самовільні, не
вiдносяться до категорії самовільних
(самочинних).

Також в даному листі зазначається, що
записи у погосподарських книгах, при
вирішенні питання про визнання права
власності на житлові будинки i споруди
у порядку спадкування, оцiнюються у
сукупності з iншими доказами, таким як:
рiшення про оформлення права власностi
громадян на будинки, технiчним
паспортом на будiвлi, документами про
вiдведення в установленому порядку
земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Факт належності ОСОБА_4
вищезазначеного житлового будинку
підтверджується довідками
Чуньківської сільської ради, записом в
погосподарській книзі сільської ради,
інвентарною справою, будівельним
паспортом на будинок.

Постанова Пленуму Верховного суду
України вiд 04.10.1991р. №7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулююе право приватної власності
громадян на жилий будинок" у п. 9
зазначає, що право власності на
житловий будинок, збудований
громадянами на вiдведенiй в
установленому порядку на земельній
дiлянцi i прийнятий в експлуатацію
виникає з часу його реєстрації
виконкомі місцевої ради.

Згідно рішення Чуньківської сільської
ради від 29.09.2009 року було вирішено:
передати бозоплатно у приватну
власність земельні ділянки в межах
населеного пункту ОСОБА_4 0,50 га в тому
числі: 0,05 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
погосподарських будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1; 0,20 га для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться в урочищі
"Горянка" та 0,25 га для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться в урочищі "Над селом".

Згідно інвентарної справи житловий
будинок з погосподарськими будівлями,
що знаходиться в АДРЕСА_1 побудовані в
1930-1980 роках.

Громадяни, які збудували житлові
будинки до 05 серпня 1992 року, могли за
умови прийняття їх в експлуатацію
відповідними комісіями отримати
правовстановлюючі документи на
будинок, навіть якщо його споруджено
самовільно (самочинно) на земельній
ділянці , яка перебуває в їх законному
користуванні або у приватній
власності . За наявності відповідних
доказів судами може визнаватися право
власності в порядку спадкування на
спірні будинки, збудовані до 05 серпня
1992 року , на які спадкодавцем не було
отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема iз
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо iнше прямо не
випливає iз закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi
вiдсутностi документів на право
власності, власник може вимагати
визнання права власності в судовому
порядку.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст.1235,1236,1241,1268 ЦК України, ст.ст.130,174,
213-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1
загальною площею 31,90 кв.м, житловою
площею 14,60 кв.м і складається із
житлового будинку літ. "А", сарай літ. "Б",
сарай літ."В", №1-2 огорожа, інвентарною
вартістю 23349 грн., в порядку спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чуньків
Заставнівського району Чернівецької
області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається до
Чернівецького апеляційного суду через
районний суд протягом 10 днів з часу
проголошення.

Суддя