У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,Писаної Т.О.,-розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
Стрийського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Фонду
Державного майна України до
виконавчого комітету Моршинської
міської ради, приватного акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», ОСОБА_6, ОСОБА_7,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Курорт-Поліс»,
ОСОБА_8, товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство Антрацит-Плюс Лтд»,
малого приватного підприємства «НІК»,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа -
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Стрийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації», про
визнання недійсними рішень органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
свідоцтв про право власності, визнання
права власності, за касаційною скаргою
заступника прокурора Львівської
області на рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від

24 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від

7 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року Стрийський
міжрайонний прокурор в інтересах
держави в особі Фонду Державного майна
України звернувся до суду з позовом,
який у подальшому уточнив і просив
визнати недійсним рішення виконавчого
комітету Моршинської міської ради від 4
червня 2002 року № 77 «Про оформлення
права власності за закритим
акціонерним товариством
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» (далі −? ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця») на будівлі
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» та будівлю
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» в частині
оформлення права власності за ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» на корпус
№ НОМЕР_2 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по

АДРЕСА_3 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_5, корпус № НОМЕР_3 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1, корпус №
НОМЕР_1 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_2, визнати недійсними свідоцтва
про право власності, видані ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» на підставі
рішення виконавчого комітету
Моршинської міської ради від

4 червня 2002 року № 77, а саме: на корпус №
НОМЕР_2 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по

АДРЕСА_3 - свідоцтво на право власності
№ 011009 від 14 серпня 2002 року, корпус №
НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_4 −? свідоцтво на право
власності № 011010 від 14 серпня 2002 року,
корпус № НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5 −? свідоцтво
на право власності № 011011 від 14 серпня
2002 року, корпус № НОМЕР_3 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1 −? свідоцтво
на право власності № 011012 від 14 серпня
2002 року, корпус № НОМЕР_1
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 -
свідоцтво на право власності серії САА
№ 069036 від 21 жовтня 2003
року, визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 27 вересня 2005 року
за реєстровим №1-3875, укладений між ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» та ОСОБА_12
щодо купівлі-продажу корпусу № НОМЕР_1
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2,
визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 19 серпня 2002 року за
№ 4610115/2002-23, укладений між ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» та ТОВ
«Курорт-Поліс» щодо купівлі-продажу
корпусу №НОМЕР_2 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_6 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5, корпусу №
НОМЕР_3 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_1, визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 10 вересня 2002 року
№ 4610115/2002-27, укладений між ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» та малим
приватним підприємством «НІК» (далі -
МПП «НІК») щодо купівлі-продажу корпусу
№ НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_4, скасувати державну реєстрацію
права власності, проведену комунальним
підприємством Стрийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації на
зареєстроване за ОСОБА_7 право
приватної власності на корпус АДРЕСА_3
(реєстраційний номер майна 16113980),
зареєстрованого за товариством з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
Антрацит-Плюс ЛТД» (далі - ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
Антрацит-Плюс ЛТД») права приватної
власності на корпус № НОМЕР_1
по АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна
16108461), зареєстрованого за ОСОБА_8 права
приватної власності на нежитлову
будівлю по АДРЕСА_1 (реєстраційний
номер майна 7355346), зареєстрованого за
ОСОБА_9, ОСОБА_10 права приватної
власності по 1/2 частині за кожним на
корпус санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна
1436440), зареєстрованого за ОСОБА_11 права
приватної власності на нежитлову
будівлю корпус № НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 1081,2 кв.м., по
АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна
3122017), витребувати із незаконного
володіння ОСОБА_7 корпусу АДРЕСА_3
реєстраційний номер майна 16113980), ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
Антрацит-Плюс ЛТД» корпусу № НОМЕР_1 по
АДРЕСА_5 реєстраційний номер майна
16108461), ОСОБА_8 корпусу санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_4
(реєстраційний номер майна 7355346),
ОСОБА_9, ОСОБА_10 корпусу № НОМЕР_4
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_4
(реєстраційний майна 1436440), ОСОБА_11
нежитлову будівлю корпус № НОМЕР_1
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 1081,2
кв.м по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер
майна 3122017), визнати право власності за
державою в особі Фонду Державного
майна України на нерухоме майно -
корпус № НОМЕР_2 площею 1063,7 кв.м,
вартістю 109 007 грн. (згідно витягу
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 11898694 від 20 вересня 2006 року), яке
знаходиться по АДРЕСА_3 (реєстраційний
номер майна 16113980), корпус АДРЕСА_5
(реєстраційний номер майна 16108461),
нежитлову будівлю площею 625,7 кв.м.,
вартістю 158 708 грн. (згідно витягу
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 4671082 від 8 вересня 2004
року) по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер
майна 7355346), нежитлову будівлю корпус №
НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» площею
334,1 кв.м., вартістю 47 865 грн. (згідно
витягу реєстру прав власності на
нерухоме майно № 756235 від 11 червня 2003
року) по АДРЕСА_4 (реєстраційний номер
майна 1436440), нежитлову будівлю корпус №
НОМЕР_1 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею
1081,2 кв.м. по АДРЕСА_2 реєстраційний
номер майна 3122017), вартістю 809 046 грн.
(згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно № 26258477 від 31 травня
2010 року).

Позивач посилався на те, що відповідно
до постанови Ради Міністрів УРСР № 606
від 23 квітня 1960 року «Про передачу
профспілкам санаторіїв і будинків
відпочинку Міністерства охорони
здоров'я УРСР» усі діючі
госпрозрахункові санаторії, будинки
відпочинку та пансіонати Міністерство
охорони здоров'я зобов'язано було
передати у строк до 1 травня

1960 року Українській республіканській
раді профспілок з метою поліпшення
організації відпочинку і
санаторно-курортного обслуговування
трудящих і підвищення ролі профспілок.
Згідно з п. 2 вказаної постанови всі
санаторії, в тому числі і санаторій
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та санаторій
«ІНФОРМАЦІЯ_1»

у м. Моршин були безкоштовно передані у
відання Української Республіканської
ради профспілок (Укрпрофради).
Виконавчим комітетом Ленінської
районної ради народних депутатів м.
Києва було ухвалено рішення № 9971 від 23
грудня 1991 року, яким зареєстровано ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця» як підприємство,
яке є правонаступником Української
республіканської ради по управлінню
курортами профспілок, оздоровниць і
господарств, об'єднань
санаторно-курортних закладів
профспілок України і створене на майні
засновників - Федерації професійних
спілок України та Фонду соціального
страхування України з тимчасової
втрати працездатності. При цьому,
частка майна даної Федерації,
переданого у статутний фонд
товариства, становила 92,92 % розміру
статутного фонду. На виконання вимог
постанови Президії Ради Федерації
незалежних профспілок України від 22
листопада 1991 року «Про створення
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», відповідно до
акта від 24 січня 1992 року, у власність
останнього було передано майно
територіальних санаторно-курортних
установ, санаторіїв, будинків
відпочинку, тощо та згідно з Переліку
до акта від 24 січня 1992 року, в тому
числі, цілісний майновий комплекс
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» та санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1», який увійшов до
статутного фонду ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця». КП «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
на підставі рішення виконавчого
комітету Моршинської міської ради № 77
від 4 червня 2002 року було проведено
реєстрацію права власності на цілісний
майновий комплекс санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1». На момент заснування
ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» була
чинна постанова Верховної Ради
Української PCP «Про захист суверенних
прав власності Української PCP» від 29
листопада 1990 року № 506, якою було
введено мораторій на території
республіки на будь-які зміни форми
власності і власника державного майна
до введення в дію Закону Української PCP
про роздержавлення майна. Таким чином,
під час створення ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» майно, яке
передавалося до статутного капіталу
товариства, не переходило у його
приватну власність, а залишалось і
залишається у власності держави.

З моменту проголошення незалежності (24
серпня 1991 року), чинними на території
України є Конституція, закони,
постанови Уряду та інші акти
законодавства Республіки. Цей акт
набрав чинності з моменту його
схвалення. У зв'язку з цим, весь
економічний, науковий, технічний
потенціал, розміщений на території
України, став власністю народу. Згідно
з указом Президії Верховної Ради
України «Про передачу підприємств,
установ та організацій союзного
підпорядкування, розташованих на
території України, у власність
держави» № 1452-ХІІ від 30 серпня 1991 року
та ст.1 Закону України «Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування, розташовані
на території України» від 10 вересня 1991
року № 1540-ХІІ майно та фінансові
ресурси підприємств, установ,
організацій та інших об'єктів союзного
підпорядкування, розташованих на
території України, є державною
власністю України. Відповідно до
вказаного Закону України, рішення
державних органів, органів
громадських, політичних,
кооперативних, інших організацій і
підприємств, посадових осіб, а також
договори та інші угоди, прийняті чи
здійснені на основі законодавства СРСР
щодо зміни власника і форми власності,
а також створення акціонерних та
спільних підприємств за участю органів
влади та управління Союзу PCP після
прийняття постанови Верховної Ради
України від 24 серпня 1991 року «Про
проголошення незалежності України»
без узгодження з відповідними органами
управління, визначеними Кабінетом
Міністрів України, вважаються
недійсними. З метою збереження в
інтересах громадян України майна
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу PCP,
відповідно до постанови Верховної Ради
України від 10 квітня 1992 року № 2268-ХІІ
«Про майнові комплекси та фінансові
ресурси громадських організацій
колишнього Союзу PCP розташовані на
території України» майно та фінансові
ресурси, розташованих на території
України підприємств, установ та
об'єктів, що перебували у віданні
центральних органів цих організацій,
до визначення правонаступників
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу PCP,
вирішено тимчасово передати Фонду
державного майна України. Крім того,
постановою Верховної Ради України від 4
лютого 1994 року

№ 3943-ХП «Про майно загальносоюзних
громадських організацій колишнього
Союзу PCP» встановлено, що тимчасово, до
законодавчого визначення суб'єктів
права власності майна загальносоюзних
громадських організацій колишнього
Союзу РСР, розташованого на території
України, зазначене майно є
загальнодержавною власністю. Пунктом 3
зазначеної постанови також
передбачено, що до законодавчого
визначення правонаступників майна
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу PCP, Фонд
державного майна здійснює право
розпорядження цим майном у процесі
приватизації та повноваження
орендодавця майнових комплексів
підприємств та організацій (їх
структурних підрозділів). Зазначені
постанови Верховної Ради України є
загальнообов'язковими та законними,
про що також свідчить розпорядження
Президента України « Про заходи щодо
майна загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу PCP» №
123/96-рп від 24 травня 1996 року, яким
доручалось Уряду у двомісячний термін
проінформувати главу держави про стан
виконання парламентських постанов та
подати на розгляд Верховної Ради
України пропозиції щодо вирішення
питань права власності на майно
зазначених організацій. На виконання
вимог постанови Верховної Ради України
від 1 листопада 1996 року № 461/96-ВР «Про
проект Постанови Верховної Ради
України про тлумачення Постанови
Верховної Ради України «Про майно
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу PCP»
Фондом державного майна України було
складено перелік установ, організацій
і підприємств, які станом на 24 серпня 1991
року знаходилися у віданні Української
республіканської ради по туризму та
екскурсіях Федерації профспілок
України Загальносоюзної конфедерації
профспілок (колишнього ВЦРПС). До цього
переліку було включено цілісний
майновий комплекс санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1». Приналежність майна
профспілок до загальносоюзних
громадських організацій
підтверджується їх статутом.
Профспілкові організації діяли за
загальним статутом, затвердженим
Постановою XVIII з'їзду профспілок СРСР
від 1 січня 1987 року та
складали масову громадську непартійну
організацію - відповідно до 1990 року
були загальносоюзною громадською
організацією. Згідно з другим розділом
статуту, організаційна структура
профспілок будувалася за
територіальним та галузевим принципом.
У республіках діяли республіканські,
краєві обласні ради. Згідно з розділом 3
статуту,вищим органом професійних
спілок був з'їзд, а також Всесоюзна
Центральна Рада Професійних союзів,
яка діяла у період між з'їздами. В
єдиній системі профспілок колишнього
СРСР Укрпрофрада представляла
республіканську організацію і мала
статус юридичної особи. Таким чином,
оскільки питання щодо суб'єктів права
власності зазначеного майна на
законодавчому рівні не врегульовано,
майно колишніх профспілкових
організацій і на даний час залишається
державною власністю, а тому законні
підстави для розпорядження Федерацією
профспілок України та ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» майном
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу PCP
(продаж), передачі до статутних фондів
господарських товариств, відчуження у
будь-який інший спосіб, відсутні.
Статтею 1 Закону України «Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування,
розташованих на території України» від
10 вересня 1991 року № 1540-XІІ
встановлено, що майно підприємств,
установ і організацій та інших об'єктів
союзного підпорядкування є державною
власністю. Згідно з пп. ст. 1, 4
Тимчасового Положення «Про Фонд
державного майна України»,
затвердженого постановою Верховної
Ради України від 7 липня 1992 року, Фонд
державного майна України здійснює
державну політику у сфері приватизації
державного майна та виступає
орендодавцем майнових комплексів, що є
загальнодержавною власністю; одним з
основних завдань Фонду державного
майна України є захист майнових прав
України на її території та за кордоном.
За вимогами ст. 7 Закону України «Про
управління об'єктами державної
власності», за Фондом державного майна
закріплено повноваження щодо
розпорядження майном, що перебуває на
балансі громадських організацій
колишнього СРСР, яке має статус
державного. Статтею 225 ЦК УРСР
встановлено, що право продажу майна,
крім випадків примусового продажу,
належить власнику. Таким чином, майно,
передане до статутного фонду ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця», є державною
власністю, а право розпорядження цим
майном належить виключно Фонду
державного майна України.

Ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від

24 грудня 2013 року провадження у справі
за позовом Стрийського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Фонду Державного майна України до
виконавчого комітету Моршинської
міської ради, приватного акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ТОВ «Курорт-Поліс», ОСОБА_8,
ТОВ «Науково-виробниче підприємство
Антрацит-Плюс Лтд», МПП «НІК», ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа -
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Стрийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації», в
частині визнання недійсними договорів
купівлі-продажу від 19 серпня 2002 року за
№ 4610115/2002-23, укладеного між ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» та ТОВ
«Курорт-Поліс» щодо купівлі-продажу
корпусів №НОМЕР_2 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_6, корпусу №
НОМЕР_1 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_5, корпусу № НОМЕР_3 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1, договору
купівлі-продажу від 10 вересня 2002 року
за № 4610115/2002-27, укладеного між ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» та МП «НІК» щодо
купівлі-продажу корпусу № НОМЕР_4
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_4
закрито.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від
24 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 7 травня 2014 року, у
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Львівської області порушує
питання про скасування ухвалених у
справі судових рішень, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
із ухваленням нового рішення у справі
про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення не
відповідають цим вимогам.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Моршинської міської ради від 4
червня 2002 року № 77 було вирішено
оформити право власності за ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» на будівлі
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» та будівлю
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1». На підставі
зазначеного рішення, КП «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» було зареєстровано
право колективної власності за ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» на: корпус
№ НОМЕР_2 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_3; корпус

№ НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_4; корпус № НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5; корпус №
НОМЕР_3 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по

АДРЕСА_1; корпус № НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2. Згідно
договору купівлі-продажу від 19 серпня
2002 року № 4610115/2002-23, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» продало ТОВ
«Курорт-Поліс» корпус № НОМЕР_2
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_3. Згідно договору
купівлі-продажу від 26 вересня 2002 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 7413, ТОВ
«Курорт-Поліс» продало ОСОБА_6 корпус №
НОМЕР_2 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_3. Згідно договору
купівлі-продажу від 8 грудня 2006 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 9479,
ОСОБА_6 продав ОСОБА_7 корпус №НОМЕР_2
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_3. На
підставі договору купівлі-продажу від 8
грудня 2006 року, КП «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 18 грудня 2006 року
зареєструвало за ОСОБА_7 право
приватної власності на корпус АДРЕСА_3
(реєстраційний номер майна 16113980)
вартістю 109 007 грн. (згідно з
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно №11898694 від 20 вересня 2006
року). Згідно договору купівлі-продажу
від 10 вересня 2002 року № 4610115/2002-27, ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» продало
МПП «НІК» корпус № НОМЕР_4 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_4. Згідно
договору купівлі-продажу від 13 червня
2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №
4400, МПП «НІК» продало ОСОБА_9 та ОСОБА_10
в рівних частках кожному корпус №
НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по
АДРЕСА_4. На підставі договору
купівлі-продажу від

13 червня 2003 року, КП «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 27 червня 2003 року
зареєструвало за ОСОБА_9 та ОСОБА_10
право приватної власності на 1/2 частину
кожному на нежитлову будівлю - корпус №
НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» площею
334,1 кв.м. по АДРЕСА_4 (реєстраційний
номер майна 1436440) вартістю 47 865 грн.
(згідно з витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 756235 від 11
червня 2003 року). Згідно з договором
купівлі-продажу від 19 серпня 2002 року №
4610115/2002-23, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» продало ТОВ
«Курорт-Поліс» корпус № НОМЕР_1
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5.
Згідно з договором купівлі-продажу від
26 вересня 2002 року, зареєстрованим в
реєстрі за № 7417, ТОВ «Курорт-Поліс»
продало ОСОБА_6 корпус № НОМЕР_1
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5. За
договором купівлі-продажу від 2
листопада 2010 року, зареєстрованим в
реєстрі за № 5792, ОСОБА_6 продав ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Антрацит - Плюс ЛТД» корпус № НОМЕР_1
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5. На
підставі договору купівлі-продажу від 2
листопада 2010 року, КП «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 15 листопада 2010 року
зареєструвало за ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
Антрацит-Плюс ЛТД» право приватної
власності на корпус № НОМЕР_1 площею 340,5
кв.м. по АДРЕСА_5 (реєстраційний номер
майна 16108461) вартістю 45 135 грн. (згідно з
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 11893483 від 20 вересня 2006
року). Згідно договору купівлі-продажу
від 19 серпня 2002 року № 4610115/2002-23, ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» продало
ТОВ «Курорт-Поліс» корпус № НОМЕР_3
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1. За
договором купівлі-продажу від 30
вересня 2002 року, зареєстрованим в
реєстрі за № 7515, ТОВ «Курорт-Поліс»
продало ОСОБА_8 корпус № НОМЕР_3
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1. На
підставі договору купівлі-продажу від
30 вересня 2002 року, КП «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 8 вересня 2004 року
зареєструвало за ОСОБА_8 право
приватної власності на нежитлову
будівлю площею 625,7 кв.м. по АДРЕСА_1
(реєстраційний номер майна 7355346)
вартістю 158 708 грн. (згідно з витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 4671082 від 8 вересня

2004 року). Згідно договору
купівлі-продажу від 27 вересня 2005 року,
зареєстрованого в реєстрі за №1-3875 ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» продало
ОСОБА_12 корпус № НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2. За договором
купівлі-продажу від 7 жовтня 2005 року,
зареєстрованим в реєстрі за № 4171,
ОСОБА_12 продав ТОВ «Пріватфінсервіс»
корпус № НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2. Згідно
договору купівлі-продажу від 22 червня
2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №
3990, ТОВ «Пріватфінсервіс» у зв'язку із
банкрутством продало ОСОБА_11 корпус №
НОМЕР_1 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_2. На підставі договору
купівлі-продажу від 22 червня 2010 року, КП
«Стрийське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 21 лютого 2011 року
зареєструвало за ОСОБА_11 право
приватної власності на нежитлову
будівлю (корпус № НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1»), площею 1081,2 кв.м. по
АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна
3122017) вартістю 809 036 грн. (згідно з
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 26258477 від 31 травня 2010
року).

Також судами встановлено, що
правомірність створення

ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» була
підтверджена рішенням Вищого
арбітражного суду України від 20 січня
1997 року у справі № 137/7 за позовом Фонду
державного майна України до Федерації
профспілок України, Фонду соціального
страхування України, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» про визнання
недійсними установчих документів. Цим
судовим рішенням було відмовлено в
задоволенні позову Фонду державного
майна України. Рішення Вищого
арбітражного суду України від 20 січня
1997 року у справі № 137/7 було переглянуто
у порядку ст. 92 Арбітражного
процесуального кодексу України та
постановою від 17 червня 1997 року
зазначене рішення залишено без змін.

24 січня 1992 року між Федерацією
незалежних професійних спілок України
та ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» був
підписаний акт прийому-передачі майна,
відповідно до якого ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» прийняло майно
територіальних санаторно-курортних
установ профспілок, санаторіїв,
будинків відпочинку, пансіонатів,
лікувальних та допоміжних об'єктів,
підвідомчих Українській
республіканській раді по управлінню
курортами профспілок, в об'ємі та
розмірі згідно з додатком, зокрема, за
додатком до акта від 24 січня 1992 року ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» було також
передано об'єкти, які розташовані по
АДРЕСА_2 (санаторій «ІНФОРМАЦІЯ_1»). З
постанови Вищого арбітражного суду
України від 20 січня 1997 року у справі №
137/7 і рішення Господарського суду м.
Києва від 9 вересня 2008 року у справі №
48/202-20/191, яке набрало законної сили,
встановлено, що майно ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця», яке є предметом
спору, у віданні Всесоюзної
Центральної Ради професійних спілок чи
будь-якої іншої загальносоюзної
громадської організації колишнього
Союзу PCP ніколи не перебувало та з
моменту його передачі профспілкам
України у встановленому порядку
державою не вилучалося. Також
встановлено, що дія Закону України «Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування,
розташованих на території України» від
10 вересня 1991 року № 1540-XІІ та мораторію,
встановленого постановою Верховної
Ради УРСР від 29 листопада 1990 року № 506
«Про захист суверенних прав власності
Української РСР» не відноситься до
профспілок України,які не були
органами союзного підпорядкування,
органами державної влади та
управління. Фонд державного майна із
заявою про оформлення права власності
на спірні об'єкти не звертався.

Отже, встановивши вищезазначені
обставини у справі, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, дійшов висновку про
недоведеність перебування спірного
майна у державній власності, а тим
самим порушення будь-яких прав чи
законних інтересів Фонду Державного
майна України, як позивача у справі.

Однак з таким висновком судів
погодитися не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до постанови Ради Міністрів
УРСР від 23 квітня 1960 № 606 «Про
передачу профспілкам санаторіїв і
будинків відпочинку Міністерства
охорони здоров'я УРСР» Мінохорони
здоров'я УРСР було зобов'язано до 1
травня 1960 року передати Українській
республіканській раді профспілки усі
діючі госпрозрахункові санаторії. При
цьому, перехід права власності на
об'єкти санаторно-курортного
призначення від держави до
профспілкових органів зазначеною
постановою не передбачався, оскільки
за її умовами майно передавалось
профспілкам лише у відання.

Таким чином, після передачі об'єктів
санаторно-курортного призначення у
відання профспілкових органів за ними
зберігалася державна форма власності.

Відповідно до додатку 1 указаної
постанови до переліку санаторіїв,
будинків відпочинку і пансіонатів, що
передаються Українській
республіканській Раді профспілок
увійшло і спірне майно (на той час
санаторії Моршин № 2).

Відповідно до статуту професійних
спілок СРСР, затвердженого постановою
XVIII з'їзду профспілок СРСР від 1 січня
1987року, професійні спілки були
загальносоюзною громадською
організацією, до складу якої входили
республіканські ради, у тому числі й
Українська республіканська Рада
профспілок.

Після розпаду СРСР правонаступником
Української республіканської Ради
профспілок стала Рада Федерації
незалежних профспілок України,
правонаступником якої є Федерація
професійних спілок України.

Постановою Верховної Ради Української
PCP від 29 листопада 1990 року № 506 «Про
захист суверенних прав власності
Української PCP» введено мораторій на
території республіки на будь-які зміни
форми власності і власника державного
майна до введення в дію Закону
Української PCP про роздержавлення
майна.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
«Про підприємства, установи та
організації союзного підпорядкування,
розташовані на території України»
майно підприємств, установ,
організацій та інших об'єктів союзного
підпорядкування є державною власністю.

Крім того, ст. 4 вказаного Закону
встановлено, що рішення державних
органів, органів громадських,
політичних, кооперативних, інших
організацій і підприємств, посадових
осіб, а також договори та інші угоди,
прийняті чи здійснені на основі
законодавства СРСР щодо зміни власника
і форм власності, а також створення
акціонерних та спільних підприємств за
участю органів влади та управління
Союзу PCP після прийняття постанови
Верховної Ради України від 24 серпня 1991
року «Про проголошення незалежності
України» без узгодження з відповідними
органами управління, визначеними
Кабінетом Міністрів України,
вважаються недійсними.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення,
суди, зокрема, посилалися на судові
рішення Вищого арбітражного суду
України по аналогічних позовних
вимогах, однак при цьому, суди у
порушення ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
звернули увагу, що суб'єктний склад
сторін у даній справі та господарських
справах № 137/7, № 04-1/16-6/195, № 48/202-20/191 не є
тотожним, а тому ці судові рішення не
можуть бути преюдиційними.

Крім того, не можна погодитися з
висновками судів про те, що дія Закону
України «Про підприємства, установи та
організації союзного підпорядкування,
розташованих на території України» від
10 вересня 1991 року № 1540-XІІ та мораторію,
встановленого постановою Верховної
Ради УРСР від 29 листопада 1990 року № 506
«Про захист суверенних прав власності
Української РСР» не відноситься до
профспілок України, оскільки у
постанові від 25 вересня 2007 року судова
палата у господарських справах
Верховного Суду України встановила, що
суди при розгляді спору у даній справі,
не врахували, що постановою Верховної
Ради УРСР від 29 листопада 1990 року № 506
«Про захист суверенних прав власності
Української РСР» введено мораторій на
території республіки на будь-які зміни
форми власності і власника державного
майна до введення в дію Закону
Української РСР про роздержавлення
майна. Статтею 1 Закону України «Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування,
розташованих на території України» від
10 вересня 1991 року № 1540-XІІ встановлено,
що майно підприємств, установ і
організацій та інших об'єктів союзного
підпорядкування є державною власністю.
Згідно із ст. 1 Тимчасового Положення
«Про Фонд державного майна України»,
затвердженого постановою Верховної
Ради України від 7 липня 1992 року, Фонд
державного майна України здійснює
державну політику у сфері приватизації
державного майна та виступає
орендодавцем майнових комплексів, що є
загальнодержавною власністю.

При цьому, у даній постанові Верховний
Суд України зробив правовий висновок
щодо правового статусу майна, яке
передано до статутного фонду ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця», а саме, що таке
майно є державною власністю.

Враховуючи викладене, суди у даній
справі не надали належної оцінки
вищезазначеним обставинам та не
з'ясували питання про правовий режим
спірного майна, яке відповідно до
вказаних вище положень Законів
перебувало у володінні і користуванні
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», а також чи
мало ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» право
розпоряджатися спірним майном, як
власник.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення
місцевого суду та ухвала апеляційного
суду підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Львівської області задовольнити
частково.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від

24 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від

7 травня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає

М.А. Макарчук А.О. Леванчук А.В.
Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Головуючий Судді: