АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8237/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Сухоруков А.О. Доповідач -
Котушенко С.П.Категорія 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського
районного суду м.Дніпропетровська від
28 жовтня 2013 року за позовом публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «АПК, ЛТД» та ОСОБА_2
про визнання договору поруки
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» звернулось до суду з
позовом до ТОВ «АПК, ЛТД» та ОСОБА_2 про
визнання договору поруки недійсним.
Позивач вказував на те, що 11 квітня 2008
року між банком та ТОВ «АПК, ЛТД» було
укладено кредитний договір №5/К-в на 533
663,00 Євро, а 25 березня 2009 року - кредитний
договір №3/К-гр на 14 158 988,79 грн.
Заборгованість за вказаними
кредитними договорами рішеннями
господарського суду Запорізької
області від 17 грудня 2010 року та
господарського суду Дніпропетровської
області від 17 лютого 2011 року стягнута з
боржника на користь банку.

В 2012 році ТОВ «АПК, ЛТД» визнано
банкрутом. В процесі розгляду справи
про банкрутство банку стало відомо про
наявність укладеного 09 липня 2009 року
між ОСОБА_2 та ТОВ «АПК, ЛТД» договору
поруки, котрим забезпечено виконання
ОСОБА_4 умов договору позики,
відповідно до якого останній отримав
від ОСОБА_2 30 000 000,00 грн.

Посилаючись на те, що за умовами п.3.3.8.
вищевказаних кредитних договорів ТОВ
«АПК, ЛТД», як позичальнику, заборонено
надавати гарантії або поруки без
попереднього письмового погодження із
кредитодавцем, а оспорюваний договір
поруки укладено без згоди банку;
директор ТОВ «АПК, ЛТД» ОСОБА_4, який
підписав договір від імені поручителя,
не був уповноважений на прийняття
рішень, що обов'язкові для усіх
учасників товариства, позивач просив
визнати вказавний договір поруки
недійсним.

Рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 лютого 2014 року, позов
задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 лютого
2014 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
ставить питання про скасування
рішення та про ухвалення нового.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за кредитними
договорами №5/К-в від 11 квітня 2008 року
та №3/К-гр від 25 березня 2009 року ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
(правонаступник ВАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» є
кредитодавцем ТОВ «АПК, ЛТД» (а.с.22-31 т.2).

Зміст кредитно-зобов'язальних
правовідносин між ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» та ТОВ «АПК, ЛТД»
(п.п.3.3.8. договорів) передбачає заборону
на видачу позичальником гарантій та
порук без попереднього письмового
погодження із кредитодавцем.

9 липня 2009 року ОСОБА_2 та ТОВ «АПК,
ЛТД» уклали договор поруки, за умовами
якого останнє поручилося за виконання
ОСОБА_4 зобов'язань за договором позики
від 9 липня 2009 року (сума позики 30 000 000
грн) (а.с.163-164 т.1).

Визнаючи вказаний договір недійсним,
суд виходив із того, що вчинений
правочин суперечить статуту ТОВ «АПК,
ЛТД», оскільки його директор ОСОБА_4,
який забезпечив виконання взятого на
себе як на фізичну особу зобов'язання
порукою товариства, не був
уповноважений приймати таке рішення
одноособово. Також договір поруки
укладено без попередньої письмової
згоди ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний
Банк» як передбачено п.п.3.3.8. кредитних
договорів.

З таким висновком суду погодитись не
можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6
статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Тобто, вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним, може
бути заявлена як однією зі сторін
правочину, так і іншою заінтересованою
особою, права та законні інтереси якої
порушено вчиненням цього правочину.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
11 березня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання договору
позики від 9 липня 2009 року недійсним
(а.с.168-170 т.1).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 травня 2012 року із
боржника за договором позики від 9
липня 2009 року ОСОБА_4 та ТОВ «АПК, ЛТД»
як поручителя стягнуто у солідарному
порядку заборгованість за договором
(а.с.182-184 т.1).

Пункт 7.16. статуту ТОВ «АПК, ЛТД»
встановлює заборону на прийняття
директором товариства рішень,
обов'язкових для учасників товариства,
тобто взяття зобов'язань без згоди
інших учасників (а.с.68 т.1).

Проте 9 липня 2009 року рішенням
загальних зборів учасників ТОВ «АПК,
ЛТД» надано згоду на поручительство
товариства за виконання ОСОБА_4
зобов'язань перед ОСОБА_2 за договором
позики (а.с.109, 141т.1).

Безпідставним є висновок суду про те,
що це рішення суперечить п.п.3.3.8.
кредитних договорів, оскільки
відповідальність ТОВ «АПК, ЛТД» за
порушення умов п.п.3.3.8. кредитних
договорів передбачена п.п.4.4., 4.5., якими
визначено, що за таких умов позичальник
зобов'язаний сплатити кредитодавцю
штраф у розмірі 5 (п'ять) процентів від
суми кредиту. Також банк має право
вимагати дострокового погашення
кредиту, сплати процентів за фактичний
час користування кредитом, комісій та
штрафних санкцій.

Недійсність поруки, яка надана без
згоди кредитодавця, не визначена
наслідком порушення позичальником
умов кредитного договору.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги
наведені обставини, висновки суду
суперечать матеріалам справи,
постановлене судове рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2013 року
скасувати. В задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Котушенко С.П.

Судді
Петренко І.О.

Романюк М.М.