Справа № 401/6943/12
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа КЖЕП №54, майстер ОСОБА_4,
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданих внаслідок
залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом до відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
посилався на те, що згідно з договором
купівлі-продажу від 29.09.2005 року їй на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1. Відповідачі проживають в
квартирі НОМЕР_1 вказаного будинку, що
знаходиться поверхом вище над
квартирою позивачки. 06.04.2012 року в
період часу з 7-00 до 20-00 год. з вини
відповідачів відбулося залиття
квартири позивачки, внаслідок чого
були частково пошкоджені стіни та
стеля на кухні та в коридорі, зіпсовані
шпалери. Оскільки 07 та 08 квітня 2012 року
припало на вихідні дні (субота та
неділя), тому позивачка в понеділок
09.04.2012 року звернулася до КЖЕП №54 з
приводу складання акта про залиття.

За її зверненням 10.04.2012 року вийшов
майстер КЖЕП №54 ОСОБА_5 та
слюсар-сантехнік ОСОБА_6, які склали акт
про залиття та зазначили, що причину
залиття встановити не вдалося,
оскільки мешканці кв. НОМЕР_1 в
квартиру не впустили.

Причина залиття достеменно невідома,
оскільки обстеження квартири
проводилось через кілька днів після
залиття, коли течію було усунуто
винуватцем, однак можна зробити
висновок, що залиття відбулося
унаслідок халатного відношення
мешканців квартири НОМЕР_1 з системою
водопостачання.

Відповідно до висновку №1045-13 судової
будівельно-технічної експертизи,
складеного 30.07.2013 року старшим судовим
експертом Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_7, вартість
відновлювального ремонту, необхідного
для усунення наслідків залиття
квартири АДРЕСА_1, складає 6 310,80 грн.

Також позивачка просила стягнути на її
користь завдану моральну шкоду у
розмірі 5000 гривень, оскільки у зв'язку з
даним залиттям пошкоджено належне їй
нерухоме майно, вона з цього приводу
відчуває страждання та негативні
відчуття, порушився сон та спокійний
ритм життя.

Окрім цього, позивачка просила
стягнути з відповідачів на її користь
понесені витрати за проведення судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 734,40 грн., компенсацію за
проведення технічного огляду та звіту
ТОВ «Інституту проектування та
експертизи будівництва» в сумі 1000 грн.,
витрати на правову допомогу в сумі 1520,40
грн., та 428,90 грн. сплаченого судового
збору.

У судовому засіданні позивачка позов
підтримала та додатково пояснила, що
залиття її квартири відбулося 06.04.2012
року, коли вона була відсутня вдома.
Тільки ввечері вона прийшла додому і
побачила сліди залиття, течію по стінах
та стелі, після чого віддразу ж
піднялася в квартиру відповідачів,
однак ОСОБА_2 відкрила двері та почувши
про залиття відповіла лайкою і зразу ж
зачинила двері, не впустивши у свою
квартиру, тому з'ясувати причину
залиття не вдалося. Оскільки 07 та 08
квітня 2012 року припало на вихідні дні,
заявку в КЖЕП-54 вона подала лише в
понеділок 09.04.12 р. і комісія вийшла на
місце тільки 10.04.2012 року, надавши акт
про залиття квартири від 12.04.2012 року.

Представник позивачки позов
підтримала та просила його
задовольнити у повному обсязі з тих
підстав, що хоча в акті КЖЕП і не
конкретизована причина залиття, однак
вбачається, що воно відбулося з вини
відповідачів, оскільки останні не
довели, що воно відбулося з іншої
причини та з вини інших осіб.

Відповідачі проти позову заперечували
посилаючись на відсутність їх вини в
залитті квартири позивачки та суду
пояснили, що 06.04.2012 року позивачка
піднялася до їх квартири та повідомила
про залиття, однак зразу ж з батьками
сіла в автомобіль і поїхала в
невідомому напрямку. Жодного разу вона
не дозволила їм зайти в її квартиру та
впевнитися у дійсності залиття та
наслідках. В акті КЖЕП від 12.04.2012 року не
зазначені особи, винні у залитті
квартири позивачки, та причини залиття,
тому його слід вважати недійсним.

Представник відповідачів просив
відмовити у позовних вимогах, оскільки
позивачкою не доведено ані вини
відповідачів у залитті її квартири, ані
причини, через які це залиття
відбулося, та в який час. Також
зазначив, що позивачкою не надано
доказів того, що саме у квартирі
відповідачів відбулася течія води,
внаслідок чого і були залиті стіни та
стеля у її квартирі.

Представник третьої особи КЖЕП №54 в
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутності. Майстер ОСОБА_4 також в
судове засідання не з'явилася, причин
неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи та висновок
експерта, суд вважає позов
задовольнити частково.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно з договором купівлі-продажу від
29.09.2005 року ОСОБА_1 на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проживають в квартирі НОМЕР_1 вказаного
будинку, що знаходиться поверхом вище
над квартирою позивачки. 06.04.2012
року в період часу з 7-00 до 20-00 год.
відбулося залиття квартири позивачки,
внаслідок чого були частково
пошкоджені стіни та стеля на кухні та в
коридорі, зіпсовані шпалери. 07 та 08
квітня 2012 року припало на вихідні дні
(субота та неділя), позивачка в
понеділок 09.04.2012 року звернулася до
КЖЕП №54 з приводу складання акта про
залиття.

За її зверненням майстер КЖЕП №54
ОСОБА_5 та слюсар-сантехнік ОСОБА_6
склали акт від 12.04.2012 року про залиття
та зазначили, що причину залиття
встановити не вдалося, оскільки жильці
кв. НОМЕР_1 в квартиру не впустили.

Відповідно до висновку №1045-13 судової
будівельно-технічної експертизи,
складеного 30.07.2013 року старшим судовим
експертом Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_7, вартість
відновлювального ремонту, необхідного
для усунення наслідків залиття
квартири АДРЕСА_1, складає 6 310,80 грн. За
проведення вказаної експертизи
позивачкою була сплачена ? частина її
вартості у розмірі 734,40 грн., що
підтверджується квитанцією №1/114 від
26.07.2013 року.

Згідно з ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні знайшов своє
підтвердження факт спричинення
позивачці матеріальної шкоди в
результаті залиття належної їй на
праві власності квартири, а також
встановлені винні особи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які проживають у квартирі
НОМЕР_1 вказаного будинку, тому суд
вважає стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 6 310 гривень 80 копійок

Відповідно до п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, власник квартири зокрема
зобов'язаний дотримуватися вимог
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, пожежної і
газової безпеки, санітарних норм і
правил; проводити за власні кошти
ремонт квартири; використовувати
приміщення житлового будинку за
призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання; не
допускати виконання робіт та інших дій,
що викликають псування приміщень,
приладів та обладнання будинку,
гуртожитку, порушують умови проживання
громадян.

До посилань представника
відповідачки на невідповідність Акту
про залиття від 12.04.2012 року
законодавству, суд ставиться критично,
оскільки в ньому відображені основні
обставини події, однак встановити, яка
саме причина була наслідком залиття не
виявилось можливим, оскільки
відповідачі в квартиру комісію не
впустили. Заперечення проти позову
відповідачів та їх представника
базуються на формальних посиланнях,
які, на думку суду, не мають суттєвого
значення для визначення іншої причини
залиття.

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода завдана не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди відповідачу.

Показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтверджують
висновки суду та не спростовують вину
відповідачів.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав зокрема у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Враховуючи завдані позивачам
матеріальні збитки та характер і обсяг
пошкодженого майна, внаслідок чого
позивачка перенесла моральні
переживання та страждання, побутовий
дискомфорт, житловий стан квартири до
теперішнього часу не відновлений, суд
вважає стягнути з відповідачів на
користь позивачки 1000 гривень моральної
шкоди.

Також суд вважає стягнути з
відповідачів на користь позивачки 321
гривню 90 копійок витрат у справі, а
також 734 гривні 40 копійок за проведення
судової будівельно-технічної
експертизи.

В іншій частині позову суд вважає
відмовити через відсутність законних
підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 79, 84, 85, 88,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа КЖЕП №54, майстер ОСОБА_4,
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданих внаслідок
залиття квартири, - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 6 310 гривень 80 копійок, 1000,00
гривень моральної шкоди, 734 гривні 40
копійок на проведення судової
будівельно-технічної експертизи та 321
гривню 90 копійок судових витрат, а
всього 8 367 гривень (вісім тисяч триста
шістдесят сім) гривень 10 копійок.

В іншій частині позову, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: