У Х В А Л А

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Колодійчука В.М.,

Нагорняка В.А., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області про встановлення
факту, що має юридичне значення, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 27 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок
нещасного випадку на виробництві
загинув її батько - ОСОБА_4 Вона
проживала із померлим однією сім'єю до
дня його смерті, вела зі ним спільне
господарство. Звернувшись до
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області із заявою про
виплату їй як члену сім'ї загиблого від
нещасного випадку на виробництві
одноразової допомоги отримала відмову
з мотивів того, що вона є повнолітньою
дочкою померлого, а, відтак не може
вважатися членом його сім'ї. Враховуючи
викладене, позивачка просила
встановити того, що вона була членом
сім'ї померлого ОСОБА_4 до дня його
смерті

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області позов ОСОБА_3
задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3
являлась членом сім'ї її батька, ОСОБА_4,
на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 27 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано. У
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
й залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
позивачка, яка є рідною донькою
померлого батька, ОСОБА_4, проживала
разом з ним до дня його смерті, спільно
з ним вела побут, у шлюбі не перебувала,
а, відтак, була членом його сім'ї й
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове та державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» має право на
отримання одноразової страхової
виплати.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у позові, апеляційний суд
виходив із того, що юридичний факт, який
просить встановити ОСОБА_3, не породжує
правових наслідків, від яких залежить
виникнення у неї майнових прав.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Звертаючись до суду із позовом про
встановлення факту, який має юридичне
значення, ОСОБА_3 посилалась на ст. 3 СК
України та на те, що за відсутності
належного встановлення того, що вона
була членом сім'ї свого батька, ОСОБА_4,
який загинув внаслідок нещасного
випадку на виробництві, вона не може
отримати одноразову допомогу на
підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове та державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Отже, зміст її вимоги направлений на
встановлення та підтвердження
юридичного факту, який у подальшому
може бути підставою для видачі їй
матеріальної допомоги як члену сім'ї
померлого батька, ОСОБА_4

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК
України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
та роз'яснень, викладених у п. 1
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 5 «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України
«Про загальнообов'язкове та державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» право на одержання
страхових виплат у разі смерті
потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Суд апеляційної інстанції дійшов до
передчасного висновку про те, що
встановлення юридичного факту, про
який просить ОСОБА_3, не породжує
правового наслідку, оскільки цей факт
може впливати на виплату їй
одноразової допомоги як члену сім'ї
померлого від травми на виробництві.
Отримання цієї допомоги позивачем
можливо лише після встановлення такого
юридичного факту і шляхом вирішення в
судовому порядку питання щодо
визначення членів сім'ї померлого
ОСОБА_4 на день його смерті, про що у
своєму листі вказує відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області (а.с. 10).

На наведене суд апеляційної інстанції
уваги не звернув та у порушення ст. ст.
212-214, 303, 316 ЦПК України не встановив
фактичних обставин справи, від яких
залежить правильне вирішення спору, та
норми права, які регулюють ці
правовідносини, не перевірив доводів
та наданих сторонами доказів, не
перевірив правильності й
справедливості рішення суду першої
інстанції та фактично ухилився від
вирішення спору по суті.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом апеляційної
інстанції не встановлені, рішення
апеляційного суду не відповідає
вимогам ст. ст. 212, 213 ЦПК України щодо
оцінки доказів та законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для його
скасування.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 27 січня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

В.А. Нагорняк

І.М. Фаловська