Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"13" жовтня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Кашицьку С. А., при секретарі Тарасенко
О.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на
оформлення проїзних документів дитини
для виїзду за кордон та надання дозволу
на виїзд неповнолітньої дитини за
кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом. В обгрунтування позову
позивачка зазначила, що вона
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах із ОСОБА_2, від яких мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
із позивачкою. З 2010 року шлюбні
відносини між позивачкою та
відповідачем припинені. Позивачка має
намір виїхати з донькою за кордон з
метою безпеки, оздоровлення та
відвідування їх родичів, але без
відповідно оформленого дозволу батька,
дитина не може перетнути кордон. В
добровільному порядку відповідач
відмовляється надати нотаріально
посвідчений дозвіл на виїзд дочки за
кордон, у зв'язку із чим вимушена
звернутися до суду. Просить суд надати
їй дозвіл для оформлення проїзних
документів на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
для виїзду її за кордон, без згоди
батька - ОСОБА_2 та дозволити їй
виїжджати за межі України з
неповнолітнім сином ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, без письмової згоди та
супроводу його батька ОСОБА_2.

Позивачка до судового засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, в якій
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, не заперечувала проти
винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, про
день розгляду справи був повідомлений
належним чином.

В цьому випадку суд вважає доцільним
ухвалити заочне рішення, оскільки
відповідно до ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Сторони перебували у фактичних шлюбних
відносинах від яких мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
виданим Іллічівським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, актовий
запис №309. Дитина мешкає разом із
позивачкою.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка має родичів у Росії та має
намір з метою оздоровлення, безпеки
дитини та відвідування їх родичів
вивезти дитину за кордон.

Крім того, відповідно до виписки із
медичної картки амбулаторного
(стаціонарного) хворого №1742-230, виданої
Дитячим неврологічним відділенням,
ОСОБА_3 проходив лікування з діагнозом :
епісиндром з єдиним парціальним
судомним приступом (не виключений
дебют епілепсії), потребує подальшого
лікування та санітарно-курортного
оздоровлення.

Згідно ч.2 ст.154 СК України, батьки мають
право звертатися до суду за захистом
прав та інтересів дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України" від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 "Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою КМУ
від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст.4
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Так, згідно паспортних даних позивачки
та свідоцтва про народження дитини,
вони є громадянами України. Дитина
проживає разом з матір'ю.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний та моральний
розвиток.

Згідно ст.155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності.

Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

На теперішній час, у зв'язку з
проведенням на території Донецької
області антитерористичної операції
позивачка з метою переїзду до
безпечного місяця на тимчасовий період
бажає та має можливість виїхати з
дитиною для відпочинку та оздоровлення
дитини за кордон, однак відповідач не
надає згоди на вивезення дитини без
будь-яких пояснень.

Відповідач не скористався можливістю
спростувати заявлені доводи та навести
об'єктивні причини, за якими він
відмовляє позивачці у наданні згоди на
виїзд дитини за кордон України, тим
самим безпідставно зловживаючи своїми
правами і обмежуючи права дитини та
позивачки.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь
які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги та
заперечення сторін, та інших обставин
справи, які мають значення для справи.

При таких обставинах, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
знайшли своє підтвердження наданими
суду письмовими доказами та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.154 СК України, 313 ЦК
України, ЗУ "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", ст.ст.10, 11, 60, 212-214, 226 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на оформлення проїзних
документів дитини для виїзду за кордон
та надання дозволу на виїзд
неповнолітньої дитини за кордон -
задовольнити.

Надати ОСОБА_1, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Лисичанськ
Луганської області, громадянці
України, дозвіл для оформлення
проїзних документів на сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду його за кордон,
без згоди батька - ОСОБА_2.

Дозволити ОСОБА_1, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Лисичанськ
Луганської області, громадянці
України, тимчасовий виїзд за кордон з
неповнолітнім сином ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
м.Маріуполі Донецької області, без
письмової згоди та супроводу батька
дитини ОСОБА_2, громадянина України.

На заочне рішення відповідачем може
бути подана заява про його перегляд до
Іллічівського райсуду міста Маріуполя,
протягом 10 днів з дня отримання копії
заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в апеляційній суд
Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
С. А. Кашицька