Справа № 314/5220/14-ц
Провадження № 2/314/1421/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі

головуючого судді
Мануйлової Н.Ю.,

при секретарі
Пакуло В.С.,

за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа Вільнянський
районний сектор УДМС України в
Запорізькій області про усунення
перешкод у здійсненні права
користування жилим приміщення шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщення, та
зняття її з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права користування жилим
приміщення шляхом визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщення, та зняття її з
реєстрації.

У позові зазначила, що вона після
смерті батька ОСОБА_3 успадкувала за
законом будинок по АДРЕСА_1, про що
свідчить свідоцтво про право на
спадщину. На теперішній час вона є
єдиною власницею вказаного будинку.

У червні 1998 році вона
зареєструвала за вказаною адресою свою
онуку, ОСОБА_2, для отримання паспорту
по досягненню 16-річного віку, що
підтверджується довідкою з
виконавчого комітету Дружелюбівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької обл. З моменту реєстрації
відповідачка фактично ніколи не
мешкала у вказаному будинку і до
теперішнього часу вона у зазначеному
будинку також не мешкає. З 1998 року вона
виїхала за межі України та постійно
мешкає у республіці Абхазія, м. Гагра. З
1998 року по теперішній час вона не
приймала участі в витратах на
утримання будинку.

Оскільки відповідачка без
поважних причин не проживає у будинку
та не несе витрат по його утриманню,
вважає, що вона як власник вказаного
будинку згідно ст. 391 ЦПК України, маю
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном.

У зв'язку з цим позивач просить суд
усунути вказані перешкоди в
користуванні майном, визнавши
відповідача такою, що втратила право
користування житловим будинком та
зняти з реєстрації ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач позов
підтримала, просила задовольнити на
підставах, в ньому зазначених.

Відповідач в судове засідання не
з'явилися, повідомлялися відповідно до
ст. 74, 76 ЦПК України за останнім відомим
місцем проживання - місцем реєстрації.
Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України
сторони повинні добросовісно
користуватися своїми правами. Згідно
вимог ст.77 ЦПК України у разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцязнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судову адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться. Тому суд
вважає, що повістка є доставленою
відповідачу.

Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. За
згодою позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданим державним нотаріусом
Вільнянської державної нотаріальної
контори Кірюшко М.Т. 03.04.1987, та копією
реєстраційного посвідчення, виданого
ОП ЗМБТІ від 26.04.2001 серії БД № 012000 (арк.с.
5, 4).

Факт непроживання у вказаному будинку
з червня 1998 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Дружелюбівської сільської
ради Вільнянського району Запорізької
області від 12.08.2014 № 357 (арк.с. 10).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника житлового будинку (квартири),
які проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування
приміщенням.

Відповідно до вимог ст.405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування житловим відповідно до
закону житлове приміщення, яке вони
мають право займати визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Доказів, які б свідчили про те, що
відповідач не проживає у
вищезазначеному будинку з поважних
причин, а також те, що між нею та
позивачем була якась інша угода щодо
порядку користування зазначеним
приміщенням в ході розгляду справи не
було встановлено.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 більше
одного року у зазначеному будинку не
проживає без поважних причин, суд
приходить до висновку, що вона втратила
право на користування житловим
приміщенням в АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог про
зняття з реєстрації ОСОБА_2, суд
виходить з того, що вони не ґрунтуються
на законі, виходячи з наступного.

Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація місця
проживання особи здійснюється
протягом десяти днів після прибуття до
нового місця проживання за заявою
особи.

Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття
з реєстраційного обліку громадян
здійснюється протягом семи днів на
підставі остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою).

Таким чином, правових підстав для
пред'явлення цих вимог законом не
передбачено, так як жодних порушень
цивільних прав з боку реєстраційних
органів немає (фактично ці вимоги
спрямовані на захист ще непорушеного
права). У разі відмови компетентного
органу здійснити скасування
реєстрації на підставі рішення суду,
такі дії оскаржуються в порядку,
встановленому Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з чим, в цій частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України з
відповідача варто стягнути на користь
позивача вартість сплаченого судового
збору пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог в розмірі
121,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Вільнянський районний сектор
УДМС України в Запорізькій області про
усунення перешкод у здійсненні права
користування жилим приміщення шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщення, та
зняття її з реєстрації - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 121,80 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
Н. Ю. Мануйлова

02.10.2014