Ухвала іменем україни8 жовтня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: Гулька Б.І.,
Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до
Сороки-Львівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, ОСОБА_4, третя особа - відділ
Державного агентства земельних
ресурсів України у Пустомитівському
районі Львівської області, про
визнання незаконним і скасування
рішення, скасування державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку за касаційною скаргою
Сороки-Львівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, ОСОБА_4 на рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 20 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 7 липня 2014
року, в с т а н о в и л а:У жовтні 2013 року
Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця» (далі
- ДТГО «Львівська залізниця»)
звернулось до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що під час виконання
робіт з інвентаризації землі та
оформлення державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками Львівської залізниці в
адміністративних межах
Сороки-Львівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області було виявлено, що частина
земельної ділянки смуги відведення
Львівської залізниці, яка перебуває у
його користуванні, рішенням
Сороки-Львівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області від 31 березня 2005 року була
передана у приватну власність ОСОБА_4,
унаслідок чого остання отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку та зареєструвала
право власності на неї. Зазначало, що
таке рішення є незаконним, оскільки
його право постійного користування
спірною земельною ділянкою у
встановленому законом порядку не
припинялось, вказана земельна ділянка
у нього не вилучалась. Враховуючи
вищевикладене, позивач просив суд
визнати незаконним та скасувати
рішення Сороки-Львівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області від 31 березня 2005
року про передачу ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,1569 га по АДРЕСА_1;
скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_4 на вказану земельну
ділянку, стягнути з Сороки-Львівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області на його
користь понесені судові витрати.
Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 20
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 7 липня 2014 року, позов ДТГО
«Львівська залізниця» задоволено.
Визнано незаконним та скасовано
рішення Сороки-Львівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області від 31 березня 2005
року про передачу ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,1569 га по АДРЕСА_1.
Скасовано державну реєстрацію права
власності ОСОБА_4 на вказану земельну
ділянку земельної ділянки площею 0,1569
га по АДРЕСА_1. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У касаційній
скарзі Сороки-Львівська сільська рада
Пустомитівського району Львівської
області, ОСОБА_4, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ДТГО «Львівська
залізниця» відмовити.Згідно з ч. 2 ст. 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права. Відповідно
до ст. 335 ЦПК України під час розгляду
справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.Задовольняючи позов, суди на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що ОСОБА_4 передано у
приватну власність земельну ділянку,
частина якої знаходиться у смузі
відведення Львівської залізниці
згідно з містобудівною документацією,
Планом меж полоси відводу лінії
Львів-Ківерці Львівської залізної
дороги в адміністративних межах
Брюховецького району Львівської
області 1956 року, що заборонено п.
б) ч. 4 ст. 84 ЗК України (землі під
державними залізницями). Крім того,
доводи касаційної скарги в основному
направлені на переоцінку доказів, що
знаходиться поза межами повноважень
суду касаційної інстанції, а порушень
норм матеріального та процесуального
права не встановлено. Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.Враховуючи
наведене та керуючись положеннями ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін. Керуючись ст. ст. 332, 336,
337 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а: Касаційну
скаргу Сороки-Львівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області, ОСОБА_4
відхилити.Рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
20 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 7 липня 2014 року залишити без
змін. Ухвала оскарженню не
підлягає.Судді:

Б.І. ГулькоД.Д. ЛуспеникС.Ф. Хопта