Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2921/14
Головуючий у 1 інстанції: Колесник С.Г.
Суддя-доповідач:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 14 травня 2014 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в
заборгованості за кредитними
договорами, в загальному розмірі 562093,08
грн. та судового збору в розмірі 3441 грн.,
в якому зазначив, що 17.07.2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено
Кредитний договір СL-204/146/2008, згідно
умов якого Банк здійснив видачу
кредитних коштів Відповідачу в сумі 15
271,00 доларів США для купівлі автомобіля.

Крім того, 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»
, правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_3 було укладено
Кредитний договір № РL-204/052/2008 , за яким
Банк здійснив видачу кредитних коштів
Відповідачу в сумі 14 950 грн. на споживчі
цілі.

В якості забезпечення укладеного
Кредитного договору 17.07.2008 року ЗАТ
«ОТП Банк» був кладений Договір поруки
№ SRCL-204/146/2008 з ОСОБА_4, згідно якого
остання зобов'язувалася відповідати
перед Банком за повне та своєчасне
виконання позичальником, боргових
зобов'язань по Кредитному договору у
повному обсязі таких зобов'язань, а
також у випадку збільшення процентної
ставки у розмірі і в порядку
передбаченими в Кредитному договорі.

26.11.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було
укладено договір б/н купівлі - продажу
кредитного портфелю, згідно з яким ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло за
кредитним договором СL-204/146/2008 від 17.07.2008
року та договором поруки № SRCL-204/146/2008
від 17.07.2008 року право вимоги в обсязі і
на умовах, що існують на момент
набрання чинності цим Договором.

25.06.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було
укладено договір б/н купівлі - продажу
кредитного портфелю, згідно з яким ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло за
кредитним договором РL-204/052/2008 від 22.02.2008
року право вимоги в обсязі і на умовах,
що існують на момент набрання чинності
цим Договором.

Всупереч умовам Кредитних договорів,
зобов'язання щодо повернення Кредиту
та сплати відсотків за користування
кредитними коштами не виконувалися, у
зв'язку з чим, утворилась
заборгованість за обома кредитами і
яка не погашена.

Так, згідно розрахунку, заборгованість
за кредитним договором № СL-204/146/2008 від
17.07.2008 р. станом на 01.03.2012 року складає -
398 362,24 грн..

Згідно розрахунку заборгованості,
заборгованість за кредитним договором
№ РL-204/052/2008 від 22.02.2008 року станом на
28.05.2013 року складає - 163 730,84 грн..

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитним
договором СL-204/146/2008 від 17.07.2008р. розмірі
- 398 362,24 грн., судовий збір в розмірі 3441
грн., а також стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
№ РL-204/052/2008 від 22.02.2008 року у розмірі - 163
730,84 грн..

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 14 травня 2014 року у
задоволені позову відмовлено у зв"язку
з пропуском строку позовної давності.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
при наявності діючих кредитних
зобов"язань без підставно виходив із
пропуску строку позовної давності до
усіх заявлених Банком вимог, виходячи
лише з того, що з часу останньої сплати
боргу за кредитними договорами та до
часу звернення до суду з цим позовом
сплив трирічний строк.

З матеріалів справи слідує, що 17.07.2008
року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_3 було укладено
Кредитний договір СL-204/146/2008, згідно
умов якого Банк здійснив видачу
кредитних коштів Відповідачу в сумі 15
271,00 доларів США для купівлі автомобіля.
Датою остаточного повернення кредиту є
17.07.2015 року / а.с. 6-8 /.

В якості забезпечення укладеного
Кредитного договору 17.07.2008 року ЗАТ
«ОТП Банк» був кладений Договір поруки
№ SRCL-204/146/2008 з ОСОБА_4, згідно якого
остання зобов'язувалася відповідати
перед Банком за повне та своєчасне
виконання позичальником, боргових
зобов'язань по Кредитному договору у
повному обсязі таких зобов'язань, а
також у випадку збільшення процентної
ставки у розмірі і в порядку
передбаченими в Кредитному договорі /
а.с. 13 /.

За п.1.5. кредитного договору повернення
відповідної частини кредиту
здійснюється позичальником шомісяця у
розмірі та строк, визначені у графіку
платежів шляхом внесення готівки в
касу Банку або безготівковим
перерахунком на поточний рахунок.
Нараховані в порядку передбаченому цим
договором проценти сплачуються
позичальником одночасно з погашенням
відповідною частини кредиту та в строк
передбачений в графіку платежів.

Крім того, 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»
, правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_3 було укладено
Кредитний договір № РL-204/052/2008 , згідно з
умовами якого Банк здійснив видачу
кредитних коштів Відповідачу в сумі 14
950,00 грн. на споживчі цілі / а.с. 9-12 /.

Згідно до ст.256, 257, 261, 264, 266 ЦК України
позовна давність - строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

За зобов"язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовоної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Зі спливом позовоної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги(стягнення неустойки, тощо).

Отже перебіг строку позовної
давності починається з того місяця, у
якому позичальником не було здійснено
чергове погашення кредиту.

Аналогічний висновок щодо перебігу
строку позовної давності міститься у
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 року про перегляд ухвали Вищого
Спеціалізованого Суду України від
14.05.2013 року( № 6-116цс13 від 06.11.2013р.), яка є
обов"язковою для всіх судів України і
де зазначено, що позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа. В такому випадку, перебіг
позовної давності буде починатись в
залежності від закінчення строку
сплати кожного із щомісячних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що
позичальник за кредитним договором
СL-204/146/2008 не сплачував щомісячний
платіж у розмірі - 181,80 доларів США з
17.03.2009р. і з цього часу почався перебіг
строку позовної давності за
зобов"язаннями щомісячного погашення
кредиту, остаточною датою виконання
цих зобов"язань є дата остаточного
повернення кредиту, тобто - 17.07.2015 року /
а.с. 6-8 /.

З позовом про стягнення заборгованості
позивач звернувся до суду 07.11.2013 року і
тому строк позовної давності сплив до
вимог про стягнення заборгованості за
кредитними зобов"язаннями за час з
17.03.2009 року по 07.11.2010 рік, бо цей період
часу виходить міжі трирічного строку
позовної давності.

Проте до вимог про стягнення
заборгованості з 07.11.2010 року по 07.11.2013
року внаслідок невиконання
позичальником зобов"язань сплати
щомісячного платежу трирічний строк
позовної давності не сплив, бо у цей
період часу відповідно до умов
кредитного договору існували
зобов"язання повернення кредиту, строк
дії якого закінчується лише 17.07.2015 року.

Оскільки позичальник не сплачував
щомісячний платіж за кредитним
договором № РL-204/052/2008 з 22.10.2008р., то з
цього часу почався перебіг строку
позовної давності за зобов"язаннями
щомісячного погашення кредиту,
остаточною датою виконання цих
зобов"язань є дата повернення кредиту,
тобто 22.02.2013 року / а.с. 9-12 /.

З позовом про стягнення заборгованості
позивач звернувся до суду 07.11.2013 року і
тому строк позовної давності сплив до
вимог про стягнення заборгованості за
кредитними зобов"язаннями за час з
22.10.2008 року по 07.11.2010 рік, бо цей період
часу виходить міжі трирічнго строку
позовної давності.

Проте строк позовної давності до вимог
про стягнення заборгованості
внаслідок невиконання позичальником
зобов"язань щодо сплати щомісячного
платежу з 07.11.2010 року по 22.03.2013 року не
сплив, бо у цей період часу відповідно
до умов цього кредитного договору
існували зобов"язання повернення
кредиту.

За нормами ч. 4 ст. 631, ч.1 ст. 1048, ст. 1054 ЦК
України закінчення строку договору не
звільняє строни від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії договору. У разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики( кредиту).

З пункту 1.4.1.4. кредитного договору
РL-204/052/2008 слідує, що сторони цього
договору домовилися про те, що при
просроченні повернення кредиту
проценти за користування просроченими
до повернення сумами нараховуються
щоденно та повинні сплачуватися
одночасно з поверннеям кредиту.

Отже після закінчення 22.03.2013 року
строку кредитного договору РL-204/052/2008 і
невиконання його умов, позичальник
повинен при зверненні до нього
кредитора у межах строку позовної
давності повернути останньому
кредитні кошти та суму процентів за
користування цими коштами за цей
період часу.

За нормами ст. 258 ЦК України до окремих
видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки ( штрафу, пені).

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України
дає підстави для висновку про те, що
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Аналогічні висновки містяться в
ухвалах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12.09.2011 року та
від 07.11.2012 року.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованість по тілу кредиту за
кредитним договором СL-204/146/2008 з 17.11.2010
року по 07.11.2013 року з урахуванням суми 5
291,86 доларів США, яка надійшла від
реалізації заставного
майна(автомобіля) становить 5 615,94
доларів, що складає - 44 888,21 грн.. У цей
період часу за рішенням комітету по
роботі з проблемною заборгованістю від
28.12.2009 року призупинено нарахування
відсотків з 01.12.2009 року. Пеня у розмірі 1%
від суми несвоєчасно виконанного
зобов"язання за кожен день просрочки
від повідно до п.3.1.1. кредитного
договору за 1 рік склала ( 56,16 доларів
США * 365 днів) - 20 498,40 доларів, що складає -
163 843,71 грн..

З наданого позивачем розрахунку
заборгованість по тілу кредиту за
кредитним договором РL-204/052/2008 з 22.11.2010
року по 07.11.2013 року становить - 10 129,08
грн., проценти за користування
кредитними коштами - 14 279,16 грн.. Пеня у
розмірі 1% від суми заборгованості, яку
позивач нарахував в межах одного року з
28.05.2012 року по 28.05.2013 року, може бути
врахована лише до часу закінчення
строку цього договору, тобто по 22.02.2013
року, становить ( 10 129,08+14 279,16/1%* 270 днів) -
65 901,60 грн..

Верховний Суд України 03.09.2014 року
у справі № 6-100цс14, предметом якої був
спір про стягнення заборгованості за
договором позики зробив правовий
висновок , що ч.3 ст. 551 ЦК України, з
урахуванням положень ст. 3 ЦК України
щодо загальних засад цивільного
законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України
щодо обов'язку суду сприяти сторонам у
здійсненні їхніх прав, дає право суду
зменшити розмір неустойки за умови, що
він значно перевищує розмір збитків.

Заборгованість за кредитним
договором СL-204/146/2008 складає - 44 888,21 грн.,
а за кредитним договором РL-204/052/2008 (10
129,08+14 279,16) - 24 408,24 грн., а нарахована за
цими кредитними договорами сума пені
складає розмір відповідно - 163 843,71 грн.
та - 65 901,60 грн., що значно перевищує
розмір збитків та не відповідає
принципу справедливості умов
договорів споживчого кредиту, а тому
розмір пені зменшується судовою
колегією відповідно до розмірів - 40 960,93
грн. та - 6 102,06 грн..

За договором поруки № SRCL-204/146/2008 ОСОБА_4
зобов'язалася відповідати перед Банком
за повне та своєчасне виконання
позичальником, боргових зобов'язань по
Кредитному договору у повному обсязі
таких зобов'язань, здійснити виконання
боргових зобов"язань протягом 3-х
банківських днів з дати отримання
відповідної письмової вимоги
кредитора. Така вимога вважається
отриманою поручителем, якщо кредитор
надійслав її поштою за адресою ,
вказаною в цьому договорі ( п., п. 3.1.3.,
3.4.).

Матеріали справи свідчать, що на адресу
поручителя - ОСОБА_4, яка нею була
зазначена у договорі поруки та де
останню зареєстровано, а саме: АДРЕСА_1,
Банком 20.06.2013 року направлялася
письмова вимогам про погашення
заборгованості за вищевказним
кредитним договором, яка залишилася
без виконання та що є підставою
солідарної відповідальності
поручителя за зобов"язаннями вказаного
кредитного договору / а.с. 13, 20-21, 61 /.

За таких обставин, колегія суддів
рішення суду про відмову у задоволенні
позову у цій справі скасовує і ухвалює
нове про часткове його задоволення і
стягує: з відповідачів заборгованість
у солідарному порядку за кредитним
договором № СL-204/146/2008 від 17.07.2008р. у
розмірі (44 888,21 + 40 960,93) - 85 849,14 грн.; з
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором № РL-204/052/2008 від 22.02.2008р. у
розмірі (24 408,24 + 6 102,06) - 30 510,30 грн., а також
з відповідачів відповідно до кожного з
них витрати судового збору на користь
позивача понесені ним при розгляді
справи в судах першої та другої
інстанції ( 3441 + 1827) у розмірі
пропорційному до задоволених вимог, а
саме: з ОСОБА_3- 4 538 грн., з ОСОБА_4- 730 грн..

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 14 травня 2014 року у цій
справі скасувати і ухвалити нове
рішення наступного змісту:

„Позов ТОВ „ОТП Факторинг Україна"
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4
заборгованість за кредитним договором
№ СL-204/146/2008 від 17.07.2008 року у розмірі- 85
849,14 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором № РL-204/052/2008 від
22.02.2008 року у розмірі - 30 510,30 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ „ОТП
Факторинг України" витрати судового
збору у розмірі - 4 538 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ „ОТП
Факторинг України" витрати судового
збору у розмірі - 730 грн..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: