АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/35/14
Категорія: стягнення суми
Доповідач - Котелевець А.В.
27 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
суддів
-Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.,
секретаря - Ваюшичевої А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 6 лютого 2013 року по справі
за позовом Повного товариства
«Ломбард ПРАТ «Грантполіс» і Компанія»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,
В лютому 2012 року Повне товариство
«Ломбард ЗАТ «Грантполіс» і Компанія»,
змінене на Повне товариство «Ломбард
ПРАТ «Грантполіс» і Компанія» (далі - ПТ
«Ломбард ПРАТ «Грантполіс» і
Компанія») звернулось у суд із позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.
На обґрунтування позивач в особі
свого представника ОСОБА_2 вказав, що 23
жовтня 2009 року укладено договір
фінансового кредиту № С-30/10-2009,
відповідно до умов якого ПТ «Ломбард
ПРАТ «Грантполіс» і Компанія» надало
ОСОБА_1 кредит в розмірі 62 000 грн. 00 коп.
зі сплатою 65% річних за користування та
130% річних при простроченні повернення
кредиту строком до 23 квітня 2010 року
Однак умови договору виконані не
були, у зв'язку з чим станом на 24 січня
2012 року утворилась заборгованість на
загальну суму 114 345 грн. 28 коп.
Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути з відповідача вказану
суму на користь ПТ «Ломбард ПРАТ
«Грантполіс» і Компанія» та 1 143 грн. 45
коп. судового збору.
Повторним заочним рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 6 лютого 2013 року позов
З ОСОБА_1 на користь ПТ «Ломбард ПРАТ
«Грантполіс» і Компанія» стягнута
заборгованість в розмірі 114 345 грн. 28
коп. та 1 143 грн. 45 коп. судових витрат.
В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального, процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в позові. Зокрема, зазначає, що
суд розглянув справу за його
відсутності, не з'ясувавши причин
неявки; вимоги не заявлені стосовно
ОСОБА_3, з якою було укладено договір
іпотеки щодо однокімнатної квартири
АДРЕСА_1; крім того до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
не залучена його дружина ОСОБА_5
Позивач рішення суду першої
інстанції не оскаржив, своїх
заперечень на апеляційну
Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
Задовольняючи позов в повному
обсязі, суд першої інстанції вважав
доведеними вимоги про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПТ «Ломбард ПРАТ
«Грантполіс» і Компанія»
заборгованості за договором
фінансового кредиту № С-30/10-2009 від 23
жовтня 2009 року в розмірі 114 345 грн. 28 коп.
Однак повністю з таким висновком
погодитись не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦК
Матеріали справи свідчать, що 23
жовтня 2009 року укладено договір
кредиту № С-30/10-2009, відповідно до умов
якого ПТ «Ломбард ПРАТ «Грант поліс» і
Компанія» надало ОСОБА_1 кредит в
розмірі 62 000 грн. 00 коп. зі сплатою 65%
річних за користування та 130% річних при
простроченні повернення кредиту
строком до 23 квітня 2010 року включно.
Отримання суми в розмірі 62 000 грн. 00
коп. під залог підтверджується,
зокрема, видатковим касовим ордером.
В цей же день було укладено
іпотечний договір, за яким в іпотеку
передана квартира АДРЕСА_1, належна на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло, виданого
15 травня 2007 року Відділом приватизації
житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації
департаменту економіки та
комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради за
реєстровим № 3-07-296963.
Відповідно до Додаткової угоди № 1
від 23 квітня 2010 року пункт 2.1. договору
фінансового кредиту № С-30/10-2009 було
змінено, надання кредиту було
пролонговано до 23 липня 2010 року включно
(а. с. 5-6, 129-135 т. 1).
Однак умови договору виконані не
були, у зв'язку з чим станом на 24 січня
2012 року утворилась заборгованість на
загальну суму 114 345 грн. 28 коп.
З метою з'ясування обставин, що
мають значення для справи, судом
апеляційної інстанції призначались
судово-економічні експертизи.
березня 2014 року судовим експертом
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім. Засл.
проф. М.С.Бокаріуса В.В.Власенко, в
обсязі наданих на дослідження
документів, враховуючи суперечність
зазначених в них даних, не надається за
можливе встановити розмір
заборгованості станом на 24 грудня 2012
року за тілом та нарахованими
Підтвердити або спростувати
документально представлені позивачем
розрахунки суми заборгованості,
виходячи з вимог правильності
нарахування та сплати відсотків за
користування кредитом згідно договору
фінансового кредиту № С-30/10-2009,
укладеного 23 жовтня 2009 року, не
надається за можливе внаслідок
неспівпадіння зазначених показників у
розрахунках, залучених до матеріалів
справи та облікових регістрах.
Згідно висновку № 94, складеного 2
вересня 2014 року головним судовим
експертом Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області Головного
управління МВС України І.Г.Завдов`євою,
в межах наданих на дослідження
документів, розмір заборгованості
станом на 24 січня 2012 року становить: за
тілом кредиту 62 000 грн. 00 коп., за
процентами - 59 174 грн. 18 коп.; в межах
наданих на дослідження документів
докладний розрахунок розміру
заборгованості ОСОБА_1 перед ПТ Ломбард
ПРАТ «Грант поліс» і Компанія» за
договором фінансового кредиту №
С-30/10-2009 від 23 жовтня 2009 року (в редакції
додаткової угоди № 1 від 23 квітня 2010
року) за період з 23 жовтня 2009 року по 24
січня 2012 року включно із методикою
нарахування суми заборгованості до
нього станом на 24 січня 2012 року
документально підтверджується
частково - розмір заборгованості за
тілом кредиту становить 62 000 грн. 00 коп.,
за процентами - 52 345 грн. 57 коп. (а. с. 2-9,
У зв'язку з тим, що надані на
останнє дослідження вихідні дані є
більш детальними і відрізняються від
вихідних даних, що досліджувалися при
виконанні експертизи Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса
колегія приймає до уваги висновок
головного судового експерта
експертно-криміналістичного центру
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області Головного
управління МВС України І.Г.Завдов`євою
№ 94 від 2 вересня 2014 року.
До того ж факт наявності
заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 114 345
грн. 28 коп. підтверджується постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 6 лютого 2013
року (а. с. 167-173 т. 1).
Дане рішення набрало законної
За правилами статті 61 ч. 3 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Доказів того, що умови договору №
С-30/10-2009 ОСОБА_1 виконав в повному
обсязі, матеріали справи не містять. Не
надано таких доказів і суду
апеляційної інстанції.

З огляду на це, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову ПТ
«Ломбард ПРАТ «Грантполіс» і
Компанія» і стягнення в відповідача
суми заборгованості за вказаним
договором фінансового кредиту.

Разом з тим, згідно договору
купівлі-продажу, нотаріально
посвідченого 28 травня 2013 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу,
Харківської області ОСОБА_8 за
реєстровим № 2139, ПТ «Ломбард ПРАТ
«Грантполіс» і Компанія» в особі
директора Дабагян Наіра передало у
власність ОСОБА_10 однокімнатну
квартиру у будинку готельного типу
АДРЕСА_1 (а. с. 174, 187-189 т. 1, 49 т. 2).

Оскільки продаж даної квартири
здійснено в порядку, передбаченому
статтею 38 Закону України від 5 червня 2003
року № 898-1У (з наступними змінами) «Про
іпотеку», за ринковою вартістю 80 000 грн.
00 коп., сума боргу за договором
фінансового кредиту № С-30/10-2009 від 23
жовтня 2009 року, що підлягає стягненню з
ОСОБА_1 на користь ПТ «Ломбард ПРАТ
«Грантполіс» і Компанія», становить 34
345 грн. 28 коп.

Рішення суду першої інстанції в
цій частині підлягає зміні з підстав,
передбачених п. 1 ч. 3 ст. 307 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те,
що не заявлені позовні вимоги до
ОСОБА_3 - іншого іпотекодавця, не можуть
бути прийняті до уваги.

Згідно роз'яснень, що містяться в
п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмети застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (частина перша
статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК
України).

Посилання на те, що до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, не залучена ОСОБА_5 -
дружина відповідача, не ґрунтуються на
законі.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5, 6
частини 2 статті 119 ЦПК України позовна
заява повинна містити ім'я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину.

За змістом зазначеної норми саме
позивач обґрунтовує свої вимоги з
визначенням кола осіб, які повинні
приймати участь у справі, з викладом
відповідних обставин та зазначенням
доказів, що підтверджують такі
обставини.

Безпідставними є також доводи
щодо розгляду справи за відсутності
відповідача. В суді апеляційної
інстанції апелянт надав докази, які він
мав можливість подати до суду першої
інстанції, на підставі яких, у тому
числі, наявним у справі доказам дана
нова оцінка з урахуванням його позиції.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1
п. 1, 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Повторне заочне рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 6 лютого 2013 року змінити.

Зменшити суму заборгованості, що
підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь
Повного товариства «Ломбард ПРАТ
«Грантполіс» і Компанія» зі 114 345 грн. 57
коп. (ста чотирнадцяти тисяч триста
сорока п'яти грн. 28 коп.) до 34 345 грн. 57
коп. (тридцяти чотирьох тисяч триста
сорока п'яти грн. 57 коп.).

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня його проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді