Справа № 667/8659/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого – судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України, -

встановив:

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні В.Ю. ОСОБА_1
звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання своїх зобов’язань,
покладених на нього рішенням
Херсонського окружного
адміністративного суду про стягнення
на користь держави боргу на суму 1987,52
грн.

На обґрунтування подання, державний
виконавець зазначив, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні перебуває відкрите
виконавче провадження ВП №41650853 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-5055/12/2170 від 25.04.2013 року
виданого Херсонським окружним
адміністративним судом про стягнення з
ОСОБА_2 на користь держави податкового
боргу на суму 1987,52 грн.

25.01.2014 року головним державним
виконавцем Куриленко Т.А. у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, про що повідомлено
боржника у визначеному законодавством
порядку. У відповідності до вимог
Закону боржнику надано строк для
самостійного виконання рішення до
01.02.2014 року.

Однак, боржником у строк, наданий для
самостійного виконання, рішення не
виконано.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону
державним виконавцем розпочато
примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішень, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме:
перевірено майновий стан боржника,
шляхом направлення відповідних
запитів до органів що ведуть
реєстрацію перереєстрацію майна, ВАДР
УДМС України в Херсонській області
щодо надання відомостей про місце
реєстрації боржника, органів ДПІ для
надання відомостей стосовно
розрахункових рахунків зареєстрованих
за боржником та доходів боржника,
здійснено вихід за місцем реєстрації
боржника, про що свідчить акт
державного виконавця, боржнику
залишались виклики на прийом до
державного виконавця для надання
відомостей щодо сплати боргу або
надання пояснень з приводу несплати
боргу.

Державний виконавець вказує, що
протягом більше ніж п’ять місяців
рішення суду не виконано, не дивлячись
на те, що державним виконавцем вжито
всіх, передбачених законодавством
заходів примусового виконання рішень,
боржник ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням суду.

Як на правову підставу своїх вимог
державний виконавець послався на ст. 6
Закон України «Про порядок виїзду з
України та в’їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження».

Дослідивши надані суду матеріали
виконавчого провадження суд прийшов до
висновку, що подання задоволенню не
підлягає.

До такого висновку суд прийшов з
наступних підстав.

Право звернення державного до суду із
поданням за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника –
фізичної особи, за межі України – до
виконання зобов’язання за рішенням
передбачено п.18 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження».

Суд вважає, що таке у право у державного
виконавця виникає за наявності двох
умов, а саме:

1. коли боржник ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням суду;

2. є дані, що боржник має намір виїхати
за межі України.

Виїзд за межі України розуміється як
виїзд на постійне місце проживання.

Державним виконавцем не надано доказів
ухиляння боржника від виконання
боржником, покладених на нього
обов'язків. Наявність невиконаного
зобов’язання не свідчить про ухиляння
від його виконання, а заборона виїзду
за межі України передбачена саме за
ухиляння від виконання покладених на
нього обов’язків, а не за наявність
невиконаного рішення суду.

Відповідно до п.п.11.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень державний виконавець може
звернутись з поданням до суду про
обмеження виїзду у разі ухилення
боржника від виконання зобов’язань.

Згідно п. ґ п.п.11.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень та положень, викладених у
роз’ясненнях Верховного Суду України
від 1 лютого 2013 року про «Судову
практику щодо вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України» до подання обов’язково
подається документи, що підтверджують
факт ухилення боржника від виконання
своїх зобов’язань.

Суду не надано доказів того, що боржник
має намір виїхати на постійне місце
проживання за межі України.

Статтею 33 Конституції України кожному,
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлені законом.

У поданні державний виконавець
посилався на ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в’їзду в
Україну громадян України».

Вказаним законом визначено порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в’їзд в Україну.
Визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Законом України «Про порядок виїзду з
України та в’їзду в Україну громадян
України» не передбачено тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника у виконавчому провадженні до
виконання рішення суду за ухвалою суду.

Керуючись п.18 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», п.24-1 ст.293 ЦПК
України, суд –

ухвалив:

Відмовити головному державному
виконавцю відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні ОСОБА_1 у задоволенні подання
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.Л. Черниш