Справа № 683/992/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до
Баглаївської сільської ради
Старокостянтинівського району про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,

встановив:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 пред'явила
позов до Баглаївської сільської ради
Старокостянтинівського району про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом на земельну
ділянку площею 2,28 га. для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована АДРЕСА_1,
що належала її матері ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ХМ № 027648,
виданого Старокостянтинівською
районною державною адміністрацією 15
листопада 2004 року. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що вона являється
єдиним спадкоємцем останньої на
підставі заповіту на все майно, інших
спадкоємців немає. Однак через невірно
записаний в Державному акті
кадастровий номер земельної ділянки
:05:045:0016 замість вірного
:05:045:0016 не може оформити спадкові
права на дану земельну ділянку, про що
державним нотаріусом винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії.

Позивачка та її представник - адвокат в
судове засідання не з'явились, однак
подали заяви, якими підтримали
обставини, викладені в позовній заяві в
обґрунтування заявлених позовних
вимог, які просили задовольнити,
розглянувши справу без їхньої участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоч про час місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, однак
також подав до суду заяву, якою просив
розглянути справу без його участі та не
заперечив проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своє смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Баглаї
Старокостянтинівського району, місце
державної реєстрації Баглаївська
сільська рада Старокостянтинівського
району, про що складено відповідний
актовий запис № 17 згідно даних
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданого виконавчим комітетом
Баглаївської сільської ради
Старокостянтинівського району 15
червня 2013 року.

ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було
і з чого воно б не складалося і, взагалі
все те, що буде належатиме їй на день
смерті і, на що вона матиме право
заповіла дочці (позивачці) ОСОБА_1, про
що склала заповіт, посвідчений
Баглаївською сільською радою
Старокостянтинівського району 08
лютого 2013 року за р. № 5, який відповідно
інформаційної довідки із Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори) №
37310731, виданої Старокостянтинівською
державною нотаріальною конторою 07
травня 2014 року є чинним. За змістом
інформації Баглаївської сільської
ради Старокостянтинівського району
від 07 травня 2014 року за № 139 вбачається,
що по даним сільської ради даний
заповіт не змінювався і не
скасовувався.

Позивачка в межах строку,
передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України,
юридично прийняла спадщину, шляхом
подання 21 листопада 2013 року
відповідної заяви до
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори в порядку ч. 1 ст.
1269 ЦК України. На підставі її заяви була
заведена спадкова справа № 850/2013 року
до майна померлої (інформаційна
довідка зі Спадкового реєстру
(спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину) № 37310709, наданий
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 07 травня 2014
року).

За даними довідки виконавчого комітету
Баглаївської сільської ради
Старокостянтинівського району від 18
грудня 2013 року за № 738 ОСОБА_2 на день
смерті була зареєстрована та проживала
АДРЕСА_1. На день смерті проживала разом
з: ОСОБА_3 - сином та ОСОБА_4 - невісткою.

Зі змісту копій матеріалів даної
спадкової справи, направлених суду
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 07 травня 2014 року
за № 1655/01-16, вбачається, що позивач
являється єдиним спадкоємцем до майна
померлої. Так, син померлої ОСОБА_3
подав до державного нотаріуса заяву
від 19 грудня 2013 року, якою повідомив про
те, що знає про наявність заповіту на
все майно на ім'я ОСОБА_1, не підпадає
під категорію осіб, які мають право на
обов'язкову частку, та не претендує на
дану спадщину. Інших спадкоємців, а
також передбачених законом та ст. 1241 ЦК
України, малолітніх, неповнолітніх,
недієздатних осіб та осіб, цивільна
дієздатність яких обмежена немає.

До складу спадкового майна після
смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка
площею 2,28 га. в межах згідно з планом
(опис меж: від А до Б землі ОСОБА_3; від Б
до В землі Баглаївської сільської ради
Старокостянтинівського району; від В
до Г землі ОСОБА_5.; від Г до Д землі
приватної власності; від Д до А землі
ОСОБА_6.) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована АДРЕСА_2. Земельна
ділянка на праві власності належала
ОСОБА_2 на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ХМ № 027648, виданого
Старокостянтинівською районною
державною адміністрацією 15 листопада
2004 року на підставі розпорядження
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації від 16 серпня
2004 року за № 218/2004-р. Акт зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 83.

При зазначені даних про земельну
ділянку в вищевказаному Державному
акті невірно записаний кадастровий
номер земельної ділянки :05:045:0016
замість вірного :05:045:0016, що
підтверджується змістом довідки
управління Держземагенства у
Старокостянтинівського району від 30
січня 2014 року за № 02-03-12/124.

Крім того в Державному акті місце
розташування даної земельної ділянки
помилково зазначено: АДРЕСА_2
Хмельницької області.

Фактичне та юридичне місце
розташування спадкової земельної
ділянки: Баглаївська сільська рада
Старокостянтинівського району
Хмельницької області (за межами
населеного пункту), що підтверджується
даними довідки управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі від 30
січня 2014 року за № 02-02-12/123, витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку № НВ-014 від 30
січня 2014 року, звіту про оцінку майна,
складеного товариством з обмеженою
відповідальністю «Ізяслав-оцінка» 08
лютого 2014 року.

У відповідності до ст. 126 ЗК України (у
редакції, яка була чинною на момент
виникнення земельних правовідносин)
право власності на земельну ділянку
посвідчувалось державним актом.

Зі змісту п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженої
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів за № 325 від 22 червня
2009 року слідує, що виправлення
орфографічних або технічних помилок у
бланку та державному акті не
допускається. У разі виявлення
орфографічних або технічних помилок на
стадії заповнення, підписання та
реєстрації бланка такий комплект
бланків вважається зіпсованим і
землевласнику (землекористувачу) за
його заявою (клопотанням) видається
новий державний акт.

У зв'язку із набуттям чинності з 01 січня
2013 року Закону України «Про державний
земельний кадастр» та Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
позивач не може поновити чи отримати
дублікат правовстановлюючого
документу на земельну ділянки у
порядку, який був визначений
Інструкцією про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (у тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі, затвердженої наказом Державного
комітету по земельних ресурсах України
№ 43 від 04 травня 1999 року.

Постановою державного нотаріуса
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори Заворотною Т.В.
від 25 лютого 2014 року за № 739/02-31
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на дану земельну ділянку
після смерті ОСОБА_2 в зв'язку з
розбіжністю в зазначенні кадастрового
номеру земельної ділянки в
вищевказаному Державному акті та в
вищевказаних довідці та витягу
управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі.

Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування" за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права
на спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно з п.
1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

За даними Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції згідно інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
за № 21333261 від 07 травня 2014 року та
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна за № 21333184
від 07 травня 2014 року щодо заявленої
позивачем земельної ділянки відсутні
відомості про обмеження в її
використанні.

Аналогічну інформацію про відсутність
іпотек, обтяжень та інше у використанні
заявленої позивачкою земельної
ділянки підтвердило управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі (лист
від 06 травня 2014 року за № 02-04-12/708).

За даними Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції згідно інформації з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна за № 21334704 від
07 травня 2014 року та інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, щодо суб'єкта за
№ 21334604 від 07 травня 2014 року щодо
спадкодавця також відсутні обмеження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно з п.
1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

У відповідності ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Проаналізувавши зібрані у судовому
засіданні докази у їх сукупності, суд
приходить до переконання, що
спадкодавець ОСОБА_2 за свого життя
набула право власності на заявлену
земельну ділянку відповідно до закону
і зареєструвала своє право власності у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є її
спадкоємцем за заповітом та прийняла
спадщину, однак не може оформити
право власності на вказане спадкове
майно у зв'язку з невірним зазначенням
кадастрового номеру та місця
розташування земельної ділянки при
заповненні правовстановлюючого
документу, а також не може в
адміністративному порядку звернутися
для усунення даних помилок, так як не
являється ні власником, ні законним
користувачем земельної ділянки в
розумінні ст. 125 ЗК України, тому права
позивачки ОСОБА_1 підлягають захисту, а
наявність помилок не може бути
підставою відмови у захисті права
позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2
ст. 16, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст.
1225, ст. 1241, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270,
ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України,
п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року „Про
судову практику у справах про
спадкування", п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції
про заповнення бланків державних актів
на право власності на земельну ділянку
і на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженої
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів за № 325 від 22 червня
2009 року,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на
земельну ділянку, за кадастровим
номером :05:045:0016, площею 2,28 га. в
межах згідно з планом (опис меж: від А до
Б землі ОСОБА_3; від Б до В землі
Баглаївської сільської ради
Старокостянтинівського району; від В
до Г землі ОСОБА_5.; від Г до Д землі
приватної власності; від Д до А землі
ОСОБА_6.) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Баглаївської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, що належала
ОСОБА_2 на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ХМ № 027648, виданого
Старокостянтинівською районною
державною адміністрацією 15 листопада
2004 року на підставі розпорядження
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації від 16 серпня
2004 року за № 218/2004-р. Акт зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 83.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя ___________