Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Коротуна В.М.,

Парінової І.К.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» та ОСОБА_5
про відшкодування майнової та
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до
страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» (далі -
СТзДВ «Гарантія») та ОСОБА_5, у якому
просили стягнути на свою користь зі
страхової компанії майнову шкоду,
завдану в результаті ДТП у розмірі 11 465
грн 82 коп., а з ОСОБА_5 - витрати на
автомобільне пальне, витрачене при
транспортуванні автомобіля на
автотоварознавче обстеження в розмірі
249 грн 99 коп., витрати на
автотоварознавче обстеження в розмірі
400 грн, витрати на повідомлення про
автотоварознавче обстеження в розмірі
144 грн 84 коп., витрати на правову
допомогу в розмірі 1 500 грн та 6 000 грн у
відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Петропавлівського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто на
користь ОСОБА_3 з ОСОБА_5 400 грн витрат за
автотоварознавче обстеження та 2 000 грн
моральної шкоди; зі страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» - 11 465 грн
82 коп. майнової шкоди, завданої
пошкодженням автомобіля в результаті
ДТП. У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31
березня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_4 залишено без руху, оскільки
апелянтом не сплачено судовий збір за
розгляд апеляційної скарги, не
зазначено всіх осіб, які брали участь у
справі, та їх місцезнаходження. Крім
того, апелянт не вказав, коли отримав
копію оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, при цьому не ставив
питання про поновлення строку на
апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 14 травня 2014 року у
відкритті апеляційного провадження
відмовлено на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК
України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права, і направити
справу для продовження розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті апеляційного
провадження, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що ОСОБА_4 у
встановлений в ухвалі суду від 31
березня 2014 року про залишення
апеляційної скарги без руху строк
недоліки не усунув.

Проте повністю з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

Однією із засад судочинства відповідно
до ст. 129 Конституції України є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду, крім випадків,
встановлених законом, і таким чином
закріплені гарантії перевірки в
апеляційному порядку судових рішень, а
відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
таке конституційне право повинно бути
забезпечене судовими процедурами, які
повинні бути справедливими.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст.
294 ЦПК України апеляційний суд за
заявою особи може поновити пропущений
процесуальний строк на апеляційне
оскарження в разі наявності поважних
причин пропуску цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що 24
березня 2014 року ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу на заочне рішення
Петропавлівського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року (а. с. 80 - 81).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31
березня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_4 залишено без руху та надано
заявнику строк тридцять днів з дня
отримання копії ухвали для усунення
недоліків, а саме сплати судовий збір,
надати копії апеляційної скарги із
зазначенням всіх осіб, які брали участь
у справі, та їх місцезнаходженням. А
також подати клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції (а. с. 83).

З висновком апеляційного суду про те,
що ОСОБА_4 пропустив строк на
апеляційне оскарження погодитися не
можна на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України
рішення суду або його вступна та
резолютивна частина проголошується
негайно після закінчення судового
розгляду і прилюдно, крім випадків,
встановлених цим кодексом. Головуючий
роз'яснює зміст рішення, порядок і
строк його оскарження. У разі
проголошення тільки вступної та
резолютивної частини судового рішення
суд повідомляє, коли особи, які беруть
участь у справі, зможуть ознайомитися з
повним рішенням суду.

У касаційній скарзі, ОСОБА_4 зазначає,
що повний текст рішення заочного
рішення Петропавлівського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року не був
виданий йому в межах строку,
передбаченого ч. 2 ст. 222 ЦПК України, а
також те, що він не був присутній під
час проголошення судового рішення в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ЦПК України
особам, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні,
копії повного судового рішення
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення протягом
двох днів з дня його складання або за їх
зверненням вручаються їм під розписку
безпосередньо в суді.

Із матеріалів справи вбачається, що 03
березня 2014 року судом першої інстанції
без участі сторін ухвалено заочне
рішення, однак у порушення вимог ст. 222
ЦПК України в матеріалах справи
відсутні докази надсилання сторонам у
справі копії повного судового рішення
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення протягом двох днів з дня
його складання.

Із роз'яснень, які містяться у п. 5
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку»
вбачається, що порушення судом першої
інстанції вимог ст. 222 ЦПК України може
бути підставою для поновлення строку
на апеляційне оскарження рішення суду.

Апеляційний суд, відмовляючи у
відкритті апеляційного провадження на
вказані вимоги закону уваги не звернув
та неправильно застосував норми
процесуального права, що призвело до
постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ЦПК України
розглянувши касаційну скаргу на ухвалу
суду, суд касаційної інстанції
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої або
апеляційної інстанції, якщо було
порушено порядок, встановлений для
його вирішення.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню
з передачею питання про відкриття
апеляційного провадження на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року скасувати, питання про
відкриття апеляційного провадження
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
М.В. Дем'яносов

В.М.
Коротун

І.К.
Парінова

О.В. Ступак