Провадження № 6/750/1120/14
Деснянський районний суд міста
головуючого -судді Сапон А.В.,
при секретарі - Шиловій Ж.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Данілевського О.М. про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
13.10.2014 року старший державний
виконавець Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Данілевський О.М. звернувся з
поданням про встановлення тимчасового
обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання нею
своїх зобов'язань, що виникли за
виконавчим листом № 2-603/10.
В обґрунтування подання зазначив, що
заборгованість за виконавчим
провадженням становить 203776 грн. 68 коп..
Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщався завчасно.
Сторони виконавчого провадження не
викликалися, відповідно до вимог
статті 3771 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
У провадженні старшого державного
виконавця Деснянського відділу ДВС
Головного управління юстиції
Данілевського О.М. знаходиться
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ "Державний
ощадний банк України" в сумі 203776 грн. 68
Відповідно до наданих суду матеріалів,
на підставі виконавчого документу
державним виконавцем було винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 20.05.2014 р. Копія якої
була надіслана боржнику та отримана
нею особисто 23.05.2014 року.
В ході здійснення виконавчого
провадження постановою від 16.09.2014 року
держаним виконавцем було накладено
арешт на рахунки боржника.
Виходячи з пояснень державного
виконавця викладених в поданні станом
на 17.09.2014 року заборгованість по
виконавчому провадженню не сплачено.
Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням суду.
Жодних доказів на підтвердження
ухилення боржника від виконання
виконавчого листа не надано.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 ЦК
України, фізична особа, яка досягла 16
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.
Отже державному виконавцю надано право
не в будь-якому разі звертатись із
поданням до суду, а тільки в разі
ухилення боржника від виконання
покладених на нього зобов'язань. Під
поняттям «ухилення» від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням, варто розуміти будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад наявність
коштів, майна тощо) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини. На момент звернення з
поданням до суду, факт ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, повинен
вже відбутися і бути об'єктивно наявним
та вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження

Згідно положень статті 3771 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника -фізичної особи або керівника
-юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Виходячи зі змісту п.5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
ухилення громадянина України від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) можливе
лише за наявності умислу. Адже у цьому
випадку особа усвідомлює протиправний
характер своєї дії або бездіяльності ,
передбачає її суспільно шкідливі
наслідки і бажає (або свідомо
припускає) їх настання, що свідчить про
наявність як інтелектуальної, так і
вольової ознаки у поведінці особи.
Отже, особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
зворотне.

Враховуючи вищевикладене вказане
подання не підлягає задоволенню,
оскільки державним виконавцем не
надано доказів на підтвердження факту
ухилення боржника від виконання рішень
суду, а ЦПК України передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання..

Керуючись статтями 208 - 210, 293, 3771 ЦПК
України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання старшого
державного виконавця Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Данілевського О.М. про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
А.В. Сапон