У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину та
визнання права власності у порядку
спадкування за законом, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 06
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 звернулася до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько її сина ОСОБА_5 - ОСОБА_7, у
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба
неповнолітнього ОСОБА_5 -
ОСОБА_8, а в ІНФОРМАЦІЯ_3 - його дід
ОСОБА_9 Після їхньої смерті залишилося
спадкове майно, спадкоємцем якого є
неповнолітній ОСОБА_5,
інтереси якого вона представляє.
Відповідач ОСОБА_6 є спадкоємцем першої
черги за законом та прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_9 у встановлений
законом строк, отримавши свідоцтво про
право на спадщину. Про право
неповнолітнього ОСОБА_5 на спадкування
за правом представлення позивач
дізналася в листопаді 2012 року. За таких
обставин просила визнати недійсним та
скасувати отримане відповідачем
свідоцтв про право на спадщину, та
визнати право власності у порядку
спадкування за законом на Ѕ частки
спадкового майна, яке належало на час
смерті батьку неповнолітнього ОСОБА_5 -
ОСОБА_7, бабі ОСОБА_8 та діду ОСОБА_9

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 13 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 06 травня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено
частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом на Ѕ частки
квартири АДРЕСА_1, видане 16 листопада 2012
року приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, за реєстровим № 1877, на
ім'я ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_9, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом у частині Ѕ
частки недоодержаної пенсії у сумі 838
грн грошових коштів у розмірі 1 грн 80
коп. на рахунку № НОМЕР_2 у ТВБВ/0187 та 47
грн 24 коп. на рахунку № НОМЕР_1 у ТВБВ №
10014/036, видане 16 листопада 2012 року
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
за реєстровим № 1879, на ім'я ОСОБА_6 після
смерті ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. У іншій частині позову
відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням апеляційним судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції й ухвалюючи нове рішення про
часткове задоволення указаного позову,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з доведеності
указаних позовних вимог та наявності
правових підстав, передбачених ст. ст.
1266, 1268, 1273, 1301 ЦК України, для їх
задоволення, оскільки, як правильно
встановив апеляційний суд,
ОСОБА_5 є таким, що прийняв спадщину у
встановлений законом строк, так як він
є неповнолітнім, а його матір ОСОБА_4 не
відмовилася від прийняття спадщини
відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують, зводяться до переоцінки
доказів, отже, рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 06 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик