ухвала

іменем україни

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віндор Плюс» про
стягнення штрафних санкцій за
договором,

за касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віндор
Плюс», поданою представником ОСОБА_4, на
рішення апеляційного суду м. Києва від
15 травня

2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віндор
Плюс» (далі - ТОВ «Віндор Плюс») про
стягнення штрафних санкцій за
договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що 16 грудня 2011 року між нею
та відповідачем було укладено
попередній договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований у реєстрі за

№ 5572. Відповідно до умов договору
відповідач зобовʼ?язувався у строк не
пізніше 20 квітня 2012 року продати, а
позивач купити нежитлове приміщення
АДРЕСА_1. 7 травня 2012 року між сторонами
укладено договір про внесення змін до
попереднього договору від 16 грудня 2011
року, за яким сторони домовилися
змінити термін укладення основного
договору купівлі-продажу приміщення на
31 серпня 2012 року. Однак відповідно до
умов договору відповідач взяті на себе
зобовʼ?язання не виконав, внаслідок
чого документи відповідачем передані
не були, приміщення не збудоване, у
відповідача відсутні як
правовстановлюючі, так і будь-які інші
документи на приміщення, стан
приміщення зовсім не відповідає
вказаному у попередньому договорі,
комунікації у приміщенні відсутні.
Крім того, відповідно до п. 12
попереднього договору відповідач
зобовʼ?язався сплатити позивачеві
штраф у розмірі 168 000 грн у разі
неукладення договору купівлі-продажу
приміщень у визначений строк з інших
причин, які не залежать від
відповідача. Тому позивач просив
стягнути з відповідача штраф в розмірі
168 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 лютого

2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ТОВ «Віндор Плюс» про
стягнення штрафних санкцій за
договором відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
15 травня 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 17 лютого 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Віндор Плюс» про
стягнення штрафних санкцій за
договором задоволено. Стягнуто з ТОВ
«Віндор Плюс» на користь ОСОБА_3 штраф в
розмірі 168 000 грн та судовий збір в
розмірі 1 680 грн.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«Віндор Плюс» -

ОСОБА_4 просить скасувати рішення
апеляційного суду м. Києва від

15 травня 2014 року та залишити в силі
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 лютого 2014 року,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається із
матеріалів справи, що 16 грудня 2011 року
між сторонами укладено попередній
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за

№ 5572 (а. с. 29).

Відповідно до п. 1 попереднього
договору відповідач зобовʼ?язується у
строк не пізніше 20 квітня 2012 року
продати, а позивач купити нежитлові
приміщення АДРЕСА_1

Відповідно до п. 12 попереднього
договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 16 грудня 2011 року, у разі
ненадання продавцем документів,
вказаних у п. 5 цього попереднього
договору, невідповідність приміщень
вимогам, вказаним у п. 10 цього
попереднього договору, на дату, вказану
в п. 1 цього попереднього договору, чи
неукладення договору купівлі-продажу
приміщення у визначений строк з інших
причин, які не залежать від продавця,
продавець зобовʼ?язується сплатити
покупцю штраф, який становитиме 84 000
грн, що є еквівалентом 10 500 дол. США за
офіційним курсом Національного банку
України

а. с. 29, 30).

7 травня 2012 року між сторонами укладено
договір про внесення змін до
попереднього договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення, відповідно до
умов якого строк укладення основного
договору продовжено до 31 серпня 2012 року
(а. с. 31).

Пунктом 12 попереднього договору (в
редакції від 7 травня

2012 року) передбачено, що у разі
ненадання продавцем документів,
вказаних у п. 5 попереднього договору,
невідповідності приміщень вимогам,
вказаним у п. 10 попереднього договору,
на дату, вказану в п. 1 попереднього
договору, чи неукладення договору
купівлі-продажу приміщення у
визначений строк з інших причин, які
залежать від продавця, продавець
зобовʼ?язується сплатити покупцю
штраф, який становить 168 000 грн, що є
еквівалентом 21 000 дол. США за офіційним
курсом Національного банку України (а.
с. 31).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона,
яка необгрунтовано ухиляється від
укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про
відповідальність сторін за
неукладення основного договору, суд
має зʼ?ясувати, чи є підстави для
визнання ухилення від укладення
основного договору необґрунтованим.

Судом встановлено, що підставою
набуття відповідачем права власності
на нежитлові приміщення є договір
купівлі-продажу майнових прав від 5
грудня 2011 року № 158/24Бнп/щ, укладений
між відповідачем та Приватним
підприємством «Під ключ» (далі - ПП «Під
ключ») (а. с. 59-65).

Пунктом 2.5 договору купівлі-продажу
майнових прав від 5 грудня

2011 року № 158/24Бнп/щ, укладеного між
відповідачем та ПП «Під ключ»,
передбачено, що після введення обʼ?єкта
капітального будівництва в
експлуатацію та здійснення
розрахунків покупцем відповідно до п.
3.3 даного договору, продавець надає
покупцю завірену своєю печаткою копію
акта вводу в експлуатацію обʼ?єкта
капітального будівництва та технічний
паспорт на обʼ?єкт нерухомості для
оформлення покупцем права власності на
обʼ?єкт нерухомості.

Крім того, судом встановлено, що ПП «Під
ключ» не були надані документи,
необхідні для оформлення права
власності відповідача на нежитлові
приміщення, і такі приміщення не здані
в експлуатацію.

Також судом встановлено, що з наданих
представником позивача копій
сертифіката відповідності від 24 грудня
2014 року № КВ000562 про готовність до
експлуатації житлового комплексу
АДРЕСА_1

м. Києві (а. с. 91), копії свідоцтва про
право власності на нежилі приміщення,
розташовані у АДРЕСА_1 (а. с. 92), копії
акта від

12 грудня 2011 року прийому-передачі
нежитлових приміщень, розташованих у
буд. АДРЕСА_1 (а. с. 94-96), копії акта
приймання-передачі житлового будинку
розташованого АДРЕСА_1 (а. с. 97),
вбачається, що відповідач мав
можливість виконати умови
попереднього договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 16 грудня 2011
року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що Цивільним кодексом України не
передбачено сплату неустойки в разі
неукладення основного договору,
передбачену попереднім договором.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що відповідачем не надано доказів про
відсутність вини у порушенні
зобовʼ?язання, а тому повинен нести
відповідальність.

Таким чином, встановивши, що ТОВ
«Віндор Плюс» не надало доказів про
відсутність своєї вини у порушенні
зобовʼ?язання, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку,
задовольнивши позовні вимоги, оскільки
матеріалами справи підтверджується, що
документи на будинок

№ АДРЕСА_1 були виготовлені ще до
закінчення строку укладення основного
договору.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення не
дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи було допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, таким чином,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 337
ЦПК України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віндор
Плюс», поданою представником ОСОБА_4
відхилити.

Рішення апеляційного
суду м. Києва від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
І.М. Завгородня