Справа № 226/2192/14-ц
Справа № 2/226/890/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Димитровський міський
суд Донецькой області у складі:

головуючого -судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
Димитровської міської ради Кислого
О.О.,

третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, орган опіки
та піклування Димитровської міської
ради,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
Димитровської міської ради про
визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Димитровської міської ради
про визнання права власності на
спадщину, в обґрунтування якого
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
чоловік - ОСОБА_7, який постійно по день
смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1.
Після його смерті відкрилась спадщина
на квартиру розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначену квартиру чоловік
позивача придбав у ОСОБА_8, 22 липня 2000
року за договором купівлі-продажу, який
було укладено на Регіональній товарній
біржі «Юго-Восток». Позивач з моменту
придбання квартири постійно мешкала та
до теперішнього часу мешкає у квартирі
разом зі своїми дітьми: ОСОБА_6, 1994 року
народження та ОСОБА_5, 2005 року
народження. Оскільки позивач є
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті чоловіка, то вона
звернулась до нотаріуса для прийняття
спадщини. Але виявилось, що документи
на квартиру не відповідають чинному
законодавству. В теперішній час
позивач позбавлена можливості
розпорядитися квартирою, оскільки
угода купівлі-продажу не посвідчена
нотаріально. Вважає, що як спадкоємець
першої черги за законом, в установлений
законом шестимісячний строк фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном, розпоряджається
речами домашньої обстановки та вжитку.
Просила суд визнати за нею право
власності на квартиру розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Сторони, їх представники та треті особи
до судового засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, позивач
надала суду заяву з проханням
розглянути справу без її участі, на
позовних вимогах наполягала,
представник позивача надала суду заяву
з проханням розглянути справу без її
участі, позовні вимоги підтримала. Від
відповідача надійшла заява з проханням
розглянути справу без участі
представника, позовні вимоги позивача
визнав у повному обсязі.

Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що 22 липня 2000 року
регіональною товарною біржею
«Юго-Восток» укладена угода
купівлі-продажу квартири розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, згідно з якою
ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_7 купив
зазначену квартиру (а.с. 15).

Своє право власності на квартиру,
ОСОБА_7 зареєстрував у БТІ м.Димитров 25
жовтня 2000 року (а.с. 16, 17-18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік позивача
ОСОБА_7 помер (а.с. 13, 14).

Позивач, разом з дітьми ОСОБА_6, 1994 року
народження та ОСОБА_5, 2005 року
народження зареєстровані та мешкають
за адресою: АДРЕСА_1 з 6 грудня 2005
року(а.с. 19).

За даними державного нотаріуса
Димитровського міського нотаріального
округу, наданими станом на 11 вересня 2014
року, 7 вересня 2011 року позивачу ОСОБА_1
та ОСОБА_6, 1994 року народження, ОСОБА_5,
2005 року народження видано свідоцтво
про право на спадщину після смерті
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року на
1/3 частину автомобіля кожному, мати
померлого - ОСОБА_9 надала заяву про
відмову від прийняття спадщини (а.с. 23,
24, 25).

Дослідивши докази по справі суд вважає
що позов необхідно задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. Якщо
нотаріусом обґрунтовано відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
осіб, які звернулися до суду у спосіб,
визначений законами України .

Оскільки правовідносини щодо
відчуження квартири виникли до 1 січня
2004 року, то суд вважає, що при вирішенні
спору, відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України 2003 року необхідно
керуватися нормами Цивільного Кодексу
УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР, договір
вважається укладеним, коли мiж
сторонами в потрiбнiй в належному
випадку формi досягнута угода з усіх
істотних умов.

За змістом статті 224 ЦК УРСР iстотними
умовами для укладення договору
купівлi-продажу є передача продавцем
майна у власнiсть покупця i обов'язок
покупця прийняти майно i сплатити за
нього певну грошову суму.

Суд вважає, що сторони договору,
уклавши договiр купівлi - продажу
квартири, досягли згоди з усіх істотних
умов договору, оскільки договiр мiж ними
був пiдписаний добровiльно, без примусу,
вимоги про визнання його у майбутньому
недiйсним вiд сторiн не заявлялись.

Відповідно до частини другої статті 47
ЦК УРСР якщо одна iз сторiн договору
повнiстю або частково виконала угоду,
яка потребує нотарiального оформлення,
а друга сторона ухиляється вiд
нотарiального оформлення угоди, то суд
вправi визнати цю угоду дiйсною.

Відповідно до статті 227 ЦК УРСР договiр
купівлi-продажу жилого будинку повинен
бути нотарiально оформлений, якщо хоча
б однiєю iз сторiн є громадянин.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, і вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Судом встановлено, що на час смерті
ОСОБА_7, позивач мешкала разом з ним за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.1268 Цивільного
кодексу України, спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку, він не заявив про відмову від
неї, незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1267
Цивільного кодексу України частки у
спадщині кожного із спадкоємців є
рівними.

Судом встановлено, що спадкоємцями
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_7 є його дружина - ОСОБА_1, діти
померлого ОСОБА_6, 1994 року народження та
ОСОБА_5, 2005 року народження, а тому суд
вважає, що немає підстав для визнання
за позивачем права власності на одну
цілу частку квартири, а є підстави для
визнання за нею права власності на 1/3
частину спірної квартири, оскільки 2/3
частини квартири за законом належить
її дітям.

Враховуючи наведені обставини, а також
той факт, що на даний час втрачена
будь-яка можливість іншим, ніж у
судовому порядку чином вирішити
питання про належність спірної
квартири позивачеві, суд вважає
необхідним визнати за позивачем право
власностi на 1/3 частину квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Представник відповідача Димитровської
міської ради позов визнав (а.с. 31).

Відповідно до частини четвертої статті
174 Цивльного процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову суд ухвалює рішення про
задоволення позову за наявності для
того законних підстав.

На пiдставi ст.ст.47 ч.2, 153, 224, 227 ЦК УРСР 1963
р., ст.ст.328, 1267, 1268 ЦК України, керуючись
ст.ст.3, 10, 11, 57, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровської
міської ради про визнання права
власності на спадщину, задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду вступає в законну
силу після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.В.Петунін