Справа № 148/1124/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2014 року
Тульчинський районний суд Вінницької
області

В складі :
головуючого судді Робак С.О.

при
секретарі Грох Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тульчині справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення
юридичного факту,

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою
про встановлення юридичного факту,
мотивуючи свої вимоги тим, що в даний
час він має намір оформити своє право
на пенсійне забезпечення з врахуванням
положень Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Але коли він звернувся до
органів Пенсійного фонду України та
надав всі необхідні документи в
управління ПФУ в Тульчинському районі
Вінницької області, то йому було
відмовлено в оформленні пенсії, так як
відповідно до наданих ним документів в
період з 01 серпня 1988 року по 03 травня 1990
року він працював в районах Крайньої
Півночі.

В зв'язку з цим для підтвердження
факту його проживання у вказаний
період в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, він
вимушений звернутись до суду.

Він дійсно в період з 01 серпня
1988 року по 18 липня 1991 року працював в
районах Крайньої Півночі. Відповідно
записам в трудовій книжці на його ім'я,
він був прийнятий на роботу водієм 1-го
класу по вахтово-експедиційному методу
і його робота по
вахтово-експедиційному методу
передбачала його постійне проживання в
смт. Кирнасівка Тульчинського району
Вінницької області, яке відноситься до
зони посиленого радіоекологічного
контролю, звідки він кожні дві неділі
виїжджав на роботу терміном на дві
неділі в район Крайньої Півночі, але
при цьому місцем його постійного
проживання було саме смт. Кирнасівка,
Тульчинського району.

В зв'язку з тим, що факт його
проживання в смт. Кирнасівка може бути
встановлений лише в судовому порядку,
то за захистом своїх прав він звернувся
до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник
заяву підтримав і надав суду пояснення
аналогічні викладеним в заяві.

Представник зацікавленої
особи просить відмовити в задоволенні
заяви, оскільки заявник в період з
01.08.1988 року по 18.07.1991 року працював в
районах Крайньої Півночі по вахтовому
методу, але достовірних даних про те, що
в період між роботою він постійно
проживав в смт. Кирнасівка не має, так
як комісією УПФ в Тульчинському районі
проводилась перевірка і допитані
свідки не могли сказати з якого по який
період часу ОСОБА_1 проживав в
смт.Кирнасівка.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Суд, заслухавши заявника, представника
зацікавленої особи, свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
заяву слід задовольнити виходячи з
наступного.

Згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_1
останній з 01.08.1988 по 18.07.1991 року
працював водієм по
вахтово-експедиційному методу в
районах Крайньої Півночі ( а.с.5-7 ).

Крім запису в трудовій книжці, робота
по вахтово-експедиційному методу
підтверджується також відповідним
записом в особовій картці в графі «V.
додаткові відомості», а також, що його
постійне місце проживання смт.
Кирнасівка, Тульчинського району,
Вінницької області ( а.с.10 ), архівною
довідкою №Ш-19 від 06.02.2014 року (а.с.13) ,
згідно якої останній дійсно працював
по вахтово-експедиційному методу ( два
тижні працював, а два відпочивав). Дані
обставини також підтверджуються
довідкою акціонерного товариства
закритого типу
«Укркомплектмонтажналагоджування» №
12 від 19.02.2014 року( а.с.15,16) та
посвідченням НОМЕР_1, яке було видане
об'єднанням «Сібнафтокомплектмонтаж»
05 серпня 1988 року ( а.с.9).

Той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав в
смт. Кирнасівка Тульчинського району
підтверджується посвідченням
громадянина, який постійно проживав на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю (категорія
4 ) серії НОМЕР_2, виданого 16.11.1992 року (
а.с.14 ), а також довідкою виконкому
Кирнасівської селищної ради № 1813 від
15.05.2014 року (а.с.26), згідно якої ОСОБА_1
проживає в смт. Кирнасівка,
Тульчинського району, Вінницької
області з 16 червня 1987 року по даний час.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_1
постійно проживав в смт. Кирнасівка, в
тому числі і в період, коли він працював
по вахтовому методу ( місяць на роботі,
місяць вдома ) і це їм відомо, так як
вони проживають з ним по сусідству.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що вони
разом працювали з ОСОБА_1 в районах
Крайньої Півночі по вахтовому методу.
Їх кожен місяць літаком доставляли в
аеропорт м. Києва з Крайньої Півночі, а
потім через місяць забирали назад.
Оплату за роботу проводили через
кожних два тижні, а тому і в табелях
виходу на роботу проставляли 15 днів
робочих, 15 днів вихідних, хоча фактично
вони працювали місяць, а потім місяць
відпочивали. Коли вони не працювали, то
проживали по місцю свого постійного
проживання.

Оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, суд вважає, що в судовому
засіданні підтверджений факт
постійного проживання ОСОБА_1 в
смт.Кирнасівка, Тульчинського району,
Вінницької області в період з 01 серпня
1988 року по 18 липня 1991 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 213-215, 218, 256, 257, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р
І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1 в смт.Кирнасівка
Тульчинського району, Вінницької
області в період з 01 серпня 1988 року по 18
липня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з моменту проголошення рішення до
апеляційного суду Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено
26.05.2014 року.

Суддя: