УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А., суддів:
Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,Касьяна
О.П., Ситнік О.М.,розглянувши в судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на
дії старшого державного виконавця
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Дячука
Віталія Володимировича про скасування
постанови щодо закінчення виконавчого
провадження, зобов'язання вчинити дії,
за касаційною скаргою Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції на ухвалу Вінницького міського
суду Вінницької області від 16 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із скаргою на дії старшого
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Дячука В.В. та просив визнати їх
незаконними, скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 8 листопада 2013 року та зобов'язати
усунути порушення, поновити виконавче
провадження, вжити заходів до
виконання рішення суду.

На обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що 30 серпня 2013 року
Замостянським відділом державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа, виданого за
рішенням суду про стягнення зі ОСОБА_8
на користь ОСОБА_6 44 000 грн, однак у
зв'язку невиконанням боржником рішення
суду на нього накладено штрафи, а 8
листопада 2013 року постановою
державного виконавця виконавче
провадження закінчено, при цьому
державний виконавець не вчинив
необхідних дій для виконання рішення
суду, просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 грудня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 23 січня 2014 року, скаргу задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії старшого
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Дячука В.В.

Скасовано постанову старшого
державного виконавця відділу
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Дячука В.В.
про закінчення виконавчого
провадження від 08 листопада 2013
року з примусового виконання
виконавчого листа № 2-4166/09, виданого 02
квітня 2013 року Вінницьким міським
судом Вінницької області.

У задоволенні решти вимог скарги
відмовлено.

У касаційній скарзі Замостянське
відділення державної виконавчої
служби Вінницького міського
управління юстиції просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду та постановити нову,
якою відмовити у задоволенні скарги,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи скаргу, суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що державний виконавець не вчинив
всіх необхідних заходів щодо
примусового виконання рішення суду,
передчасно закінчив виконавче
провадження, чим порушив права
стягувача, оскільки рішення суду
залишилось невиконаним.

Проте з такими судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду є законним і обґрунтованим,
ухваленим з виконанням усіх вимог
цивільного судочинства, згідно із
законом, на основі повно та всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові
рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 1 грудня 2009 року
Замостянським районним судом м.
Вінниці ухвалено рішення, яким визнано
недійсним договір купівлі-продажу
автомобіля «Фольксваген Пасат»,
укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6,
відновлено первинний стан речей, який
існував до виникнення правовідносин
між сторонами.

5 березня 2010 року ухвалою цього ж суду
рішення роз'яснено в частині
відновлення первинного стану речей,
який існував до виникнення
правовідносин між сторонами, та
вказано, що ОСОБА_8 зобов'язано
повернути ОСОБА_6 44 000 грн., а ОСОБА_6 -
повернути йому автомобіль.

2 квітня 2013 року на виконання цього
рішення суду видано виконавчий лист,
який пред'явлено до виконання у
Замостянський відділ державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції.

30 серпня 2013 року постановою державного
виконавця Дячуком В.В. відкрито
виконавче провадження з виконання
судового рішення та постановлено
добровільно виконати рішення боржнику
5 вересня 2013 року.

5 вересня 2013 року державним виконавцем
здійснено вихід за адресою місця
проживання боржника - АДРЕСА_1, однак
рішення суду боржником не було
виконано, про що державним виконавцем
складено акт, а 6 вересня 2013 року
винесено постанову про накладення на
нього 170 грн штрафу.

16 вересня 2013 року державним виконавцем
здійснено повторний вихід за цією
адресою та встановлено, що рішення суду
не виконано, про що державним
виконавцем складено акт та постановою
накладено на боржника 340 грн штрафу.

8 листопада 2013 року постановою
державного виконавця виконавче
провадження закінчено на підставі п. 11
ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» та направлено
подання до першого відділу міліції про
притягнення боржника до
відповідальності за невиконання
рішення суду, а виконавчий документ
повернуто органу, що його видав.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції не виконав вимоги
процесуального права щодо повного та
всебічного з'ясування обставин справи
та не встановив, які саме повноваження
щодо виконання рішення суду визначені
Законом України «Про виконавче
провадження» не виконав державний
виконвець, а пославшись на те, що він не
здійснив всіх необхідних заходів щодо
примусового виконання рішення суду та
передчасно закінчив виконавче
провадження, не встановив та не вказав,
які саме заходи ним не здійснено та у
чому саме полягає порушення і якої
норми цього закону, дійшов
передчасного висновку про задоволення
скарги.

Апеляційний суд цих недоліків не
усунув, залишив ухвалу суду першої
інстанції без змін.

Невиконання судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права унеможливлюють
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, та є підставою для
скасування ухвалених у справі судових
рішень і направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, як
передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково, ухвалу
Вінницького міського суду вінницької
області від 16 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 23 січня 2014 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції задовольнити частково, ухвалу
Вінницького міського суду вінницької
області від 16 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 23 січня 2014 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. ГорелкінаСудді: О.І.
Євтушенко О.П. Касьян Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік