ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5713/14-ц
Провадження № 2-н/210/722/14
У Х В А Л А

іменем України

"22" жовтня 2014
р.

Суддя Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу, ОСОБА_2, ознайомившись з
заявою Житлово-будівельного
кооперативу «Восток-22» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за комунальні послуги з
ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява
Житлово-будівельного кооперативу
«Восток-22» про видачу судового наказу
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги з урахуванням
встановленого індексу інфляції, 3%
річних та пені у сумі 12649,51 грн. з ОСОБА_3
та судові витрати по справі.

Дослідивши заяву про видачу судового
наказу та додані до неї документи,
вважаю необхідним відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження», якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення, судовий
наказ може бути видано за наявності
відповідних договорів про надання
таких послуг, інших письмових доказів,
що підтверджують фактичне надання та
отримання цих послуг.

Згідно з пунктом 9 даної Постанови
відсутність документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника, документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права, або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги, вказує на
наявність спору про право.

Із змісту заяви про видачу судового
наказу вбачається відсутність
договірних відносин між сторонами,
оскільки відсутнє покликання на
відповідний договір, заявник
покликається лише на фактичні
договірні відносини. Крім того
заявником не представлено доказів, що
підтверджують кожну обставину, на які
покликається заявник.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та п. 7
Правил користування приміщеннями
житлових будинків, затверджених
Постановою від 24 січня 2006 року № 45 «Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 08 жовтня 1992 року
№ 572, власник квартири зобов'язаний
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до Правил утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, комунальні
послуги - це результат господарської
діяльності, спрямованої на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи в
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезенням побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, а також утримання
прилеглої до них (прибудинкової)
території відповідно до вимог
нормативів, норм, стандартів, порядків
і правил, згідно з законодавством.

Таким чином, боржником у випадку
пред'явлення заяви про видачу судового
наказу може бути лише особа, яка є
власником (співвласником) житла.

З представленої довідки з місця
проживання виданої на ім’я ОСОБА_3
вбачається, що за адресою м. Кривий Ріг,
вул. 22-го Партз’їзду, б. 30, кв. 26
зареєстрований її син ОСОБА_4..

У пред'явленні до ОСОБА_3 вимог як до
власника квартири, за якою рахується
заборгованість, вбачається спір про
право, оскільки не зрозуміло, чи є
остання власником (співвласником)
вищевказаної квартири, що унеможливлює
розгляд даного питання в рамках
наказного провадження.

Крім того, заявник просить суд стягнути
з боржника заборгованість з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, 3% річних та пені у зв’язку з
чим із поданих документів вбачається
спір про право.

Згідно п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу у разі, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

На підставі викладеного та керуючись
п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя –

У
Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви
Житлово-будівельного кооперативу
«Восток-22» про видачу судового наказу
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги з ОСОБА_3.

Роз'яснити заявнику, що у відповідності
до ч. 2 ст. 101 ЦПК України , відмова у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою в
порядку наказного провадження, але не
перешкоджають пред'явленню позову.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала суду, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
О. В. Чайкіна