Справа № 487/7850/14-ц
Провадження № 2/487/2652/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2014 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у
складі головуючого судді
Павлової Ж.П.,при секретарі
Сочивко І.О.,

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів,

В С Т
А Н О В И В:

04.08.2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на користь неповнолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі у розмірі 2000 грн. що
місяць до досягненню дитиною
повноліття.

У своєму позові позивач зазначила, що
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_4, але рішенням
Заводського районного суду м.миколаєва
від 11.06.2014 року, шлюб між ними розірвано.
За час подружнього життя у них
народилася дитина, донька, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У теперішній час, дитина
проживає з нею та знаходиться на її
утриманні. Відповідач не бере участі у
вихованні та утриманні дитини.
Посилаючись на положення ст.ст.180, п.3ч.1
ст.181 СК України, просила позов
задовольнити.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
та просили їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач та представник відповідача,
позовні вимоги не визнали, просили у
задоволені позову відмовити,
посилаючись на те, що не зважаючи на
розірвання шлюбу з позивачем,
відповідач продовжує займатись
вихованням доньки і забезпечує її всім
необхідним,на підтвердження чого вони
надали касові чеки на придбання
продуктів харчування та інших товарів.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі, але рішенням
Заводського районного суду м.Миколаєва
від 11.06.2014 року, шлюб між ними розірвано
з тих причин, що шлюбні відносини між
ними припинені з 2013 року по причині
непорозуміння, що привело до втрати
почуття любові та поваги.

За час подружнього життя у них
народилася дитина - донька, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що фактично неповнолітня ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в одній сім*ї
разом як із позивачем, так і
відповідачем за однією адресою. Але
позивачка самостійно вирішує
першочергові потреби дитини, а саме
безпосередньо здійснює догляд за
дитиною, займається її вихованням та
придбанням необхідних дитині товарів :
одягу, взуття та інше.

Тому посилання відповідача на ту
обставину, що він приймає участь у
матеріальному забезпечені
неповнолітньої дитини, а саме купує
продукти харчування, суд вважає
недостатнім для нормального
забезпечення неповнолітньої дитини в
її першочергових потребах, а тому до
уваги не приймає.

Згідно ст.182 СК України, за рішенням
суду можуть стягуватися аліменти,
розмір яких визначається з урахуванням
стану здоров я і матеріального
становища дитини, стану здоров я та
матеріального становища платника
аліментів, наявністю у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
та інших обставин, що мають істотне
значення.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення ,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі щомісяця.

Так, при визначені розміру аліментів
на утримання неповнолітньої ОСОБА_5,
суд враховує матеріальне становище
відповідача те, що він працює, має
стабільний заробіток, його стан здоров
я та відсутність інших утриманців.

При визначенні розміру аліментів, суд
враховує той факт, що відповідач ОСОБА_4
здоровий, працездатний, має постійний
доход та можливість надавати
матеріальну допомогу на утримання
дитини. Крім того, із пояснень в
судовому засіданні відповідача судом
встановлено, що відповідач має інший
дохід, який не вказаний в наданій ним
довідці про отриману ним заробітну
плату, і цей дохід є мінливим, тому з
урахуванням встановленого, суд вважає,
що слід визначити розмір аліментів в
твердій грошовій сумі.

Для задоволення розумних потреб
дитини доцільним та відповідним буде
визнати аліменти на утримання дитини в
розмірі 600 грн.щомісяця.

Таким чином, на підставі викладеного,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
про стягнення аліментів слід
задовольнити частково, стягнувши з
відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з 04.08.2014 року і до
досягнення нею повноліття.

Також на підставі ст.88ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК
України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини -
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі в розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з 04.08.2014 року і до
досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів після його оголошення.
Рішення може бути оскаржене в
Миколаївський апеляційний суд через
Заводський районний суд м.Миколаєва в
порядку ст.294, ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ :
Ж.П.ПАВЛОВА