Справа № 2 - 3770/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року Солом"янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Голдицькій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Комунальне
підприємство «Індустріальне»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, про
встановлення порядку користування
квартирою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом ОСОБА_2, третя особа: Комунальне
підприємство «Індустріальне»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, про
встановлення порядку користування
квартирою, у якому просив визначити
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, виділити йому у користування
кімнату площею 13,9 кв.м., у користування
ОСОБА_2 - кімнату площею 14,8 кв.м., місця
загального користування: кухню площею
8,4 кв.м., ванну кімнату площею 1, 6 кв.м.,
вбиральню площею 0,7 кв.м., коридор,
площею 4,8 кв.м. - залишити у спільному
користуванні.

Також позивач просив зобов'язати
Комунальне підприємство
«Індустріальне» укласти із власниками
квартири - позивачем та відповідачем
окремі договори про надання послуг з
обслуговування будинку, споруд та
прибудинкових територій та договір про
надання комунальних послуг.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач зазначав, квартира АДРЕСА_1
належить йому та відповідачу в рівних
частках.

Між позивачем та відповідачем
виникають конфлікти з приводу
користування квартирою, у зв'язку з чим
позивач змушений звернутися до суду з
зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 03 вересня 2014 року
Комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації було залучено у якості
третьої особи.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги,
посилаючись на викладені у позовній
заяві обставини, та просила позов
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не
заперечував проти задоволення позову
та встановлення порядку користування
квартирою у запропонованому позивачем
варіанті.

Від третьої особи Комунального
підприємства «Індустріальне»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації до суду
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності його представника, в якій
представник третьої особи просив
відмовити у позові в частині вимог про
зобов'язання укласти із власниками
квартири - позивачем та відповідачем
окремі договори про надання послуг з
обслуговування будинку, споруд та
прибудинкових територій та договір про
надання комунальних послуг.

Представник третьої особи
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації у судове засідання не
з'явився, хоча третю особу належним
чином було повідомлено про день, час і
місце розгляду справи, а тому суд
вважав за можливе розглядати справу за
його відсутності.

Суд, заслухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що відповідно
до даних свідоцтва про право власності
на житло від 19 січня 2001 року АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в рівних долях кожному (а.с. 7).

Відповідно до даних довідки (форма 3)
Центру обслуговування споживачів №2
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 01 вересня 2014 року у
АДРЕСА_1 зареєстровані позивач та
відповідач (а.с. 35).

Як вбачається з даних технічного
паспорта, квартира АДРЕСА_1
двохкімнатна, жилою площею 28,7 кв.м.,
складається із житлових кімнат площею
14,8 кв.м. та 13,9 кв.м., кухні, площею 8,4 кв.м.,
ванної кімнати площею 1,6 кв.м.,
вбиральні площею 0, 7 кв.м., коридору,
площею 4,8 кв.м. та балкона площею 0,7 кв.м.
(а.с. 8). Житлові кімнати є ізольовані.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 150 ЖК України визначено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Частиною 3 статті 319 ЦК України
визначено, що усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України №20 від 22 грудня 1995 року
«Про судову практику по справах за
позовами про захист права приватної
власності» визначено, що квартира, яка
є спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

У судовому засіданні відповідач визнав
позовні вимоги про встановлення
порядку користування квартирою у
запропонованому позивачем варіанті.

Разом з тим, балкон площею 0,7 кв.м. не
відноситься до жилих приміщень.

Таким чином, позовна вимога про
встановлення порядку користування
квартирою підлягає частковому
задоволенню. Суд вважає за можливе
виділити у користування ОСОБА_1 кімнату
площею 13,9 кв.м., у користування ОСОБА_2 -
кімнату площею 14,8 кв.м. а місця
загального користування: кухню площею
8,4 кв.м., ванну кімнату площею 1, 6 кв.м.,
вбиральню площею 0,7 кв.м., коридор,
площею 4,8 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м. у
квартирі АДРЕСА_1 залишити у спільному
користуванні.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання Комунального
підприємства «Індустріальне»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації укласти зі
сторонами окремі договори про надання
послуг з обслуговування будинку,
споруд та прибудинкових територій та
договір про надання комунальних
послуг, то вона задоволенню не
підлягає.

Так, позивач заявляє цю вимогу до
відповідача ОСОБА_2, клопотань про
залучення співвідповідачів позивачем
не заявлялося.

Згідно зі ст. 20 ч. 3 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 24 ч.1 п.3 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
балансоутримувач має право укладати
договори на надання
житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України
визначено, що суди розглядають справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Разом з тим, позивачем не зазначено, які
саме права, свободи чи інтереси уже
порушено, не визнано або оспорено, а
рішення про встановлення порядку
користування квартирою раніше не
приймалося.

За таких обставин суд вважає, що ця
позовна вимога є необґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір у розмірі 243,60 грн. підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Зважаючи на викладене та
керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК
України, ст. ст. 317, 319, 321, 368, 369 ЦК України,
ст.ст. 20, 24 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» п.14
постанови Пленуму Верховного Суду
України №20 від 22 грудня 1995 року «Про
судову практику по справах за позовами
про захист права приватної власності»,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Комунальне
підприємство «Індустріальне»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, про
встановлення порядку користування
квартирою - задовольнити частково.

Виділити у користування ОСОБА_1 кімнату
площею 13,9 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_2 кімнату
площею 14,8 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.

Місця загального користування: кухню
площею 8,4 кв.м., ванну кімнату площею 1, 6
кв.м., вбиральню площею 0,7 кв.м., коридор,
площею 4,8 кв.м. та 2, 7 кв.м., балкон площею
0,7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 залишити у
спільному користуванні.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.І. Кізюн