Справа №485/1130/14-ц 18.09.2014 18.09.2014 18.09.2014
Провадження №22-ц/784/2537/14
інстанції-Кішковська З.А.
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Коломієць В.В.,
Шолох З.Л.,

при секретарі - Романенко Ю.О.

за участю позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 29 липня
2014 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про поділ майна подружжя

У С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя.

Позивачка зазначала, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
24 вересня 1977 року по 27 травня 2014 року. За
період шлюбу придбали спільне майно, в
тому числі меблі, побутові предмети,
електрообладнання, інструменти,
автотранспорт тощо ( 122 найменування) на
загальну суму 91 440 грн. Посилаючись на
відсутність згоди щодо поділу
спільного майна, ОСОБА_1 просила
виділити їй майно, а саме меблі,
побутові предмети, електрообладнання,
автопричіп (38 найменувань) на загальну
суму 43 210 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав
частково та посилався на те, що частина
зазначеного позивачкою майна належала
його матері, деякі речі належать його
другій дружині, сину, опалювальний
котел знаходиться у третіх осіб, а ціни
деяких предметів не відповідають
дійсній вартості майна.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 29 липня
2014 року, в якому ухвалою від 18 серпня 2014
року виправлено арифметичну помилку,
позов задоволено частково. У власність
ОСОБА_1 виділено частину спільного
майна, в тому числі меблі, побутові
предмети, електрообладнання,
інструменти (49 найменувань) на суму 35 930
грн., відповідачу ОСОБА_3 виділено
частину спільного майна, в тому числі
меблі, побутові предмети,
електрообладнання, інструменти,
автотранспорт на суму 35 140 грн. З ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 стягнуто 395 грн.
грошової компенсації.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1
просила рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким поділити спільне
майно за іншим варіантом, звільнити її
від сплати компенсації за рахунок
іншого майна та виключити з переданого
їй майна котел опалювальний, який
знаходиться у будинку відповідача.
Апелянт також вважала безпідставним
виключення частини переліченого нею
майна зі списку спільного.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми тощо) самостійного заробітку
(доходу). Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

За правилами частини 1 статті 70 СК
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодження між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи ( пункт 22 Постанови №11
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2014 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»).

При цьому відповідно до статті 60 ЦПК
кожна сторона має довести обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1977
року по 27 травня 2014 року (а.с. 9) та
проживали у АДРЕСА_1.

Відповідно до акту опису та арешту
майна від 12 червня 2014 року у будинку за
вказаною адресою виявлено та описане
майно, в тому числі меблі, побутові
предмети, інструменти,
електрообладнання, рушниці та
автомобіль марки М-442, всього 58
найменувань (а.с.31-33). Судом також
встановлено, що подружжю належить
котел опалювальний, що знаходиться у
третіх осіб.

Вартість спільного майна, що визначена
судом за погодженням сторін, складає 71
070 грн.

Посилання апелянта на те, що суд
безпідставно не врахував інше майно на
загальну суму 5700 грн.(11 найменувань),
колегія суддів не може прийняти до
уваги, оскільки матеріали справи не
містять доказів наявності деяких з
цих предметів у будинку, або їх
належності подружжю.

При поділі майна, визнаного спільним
майном подружжя, суд виходив з
призначення кожного предмета, його
вартості, потреб кожної сторони, місце
знаходження деяких предметів
побутового вжитку та врахував вимоги
позивачки, викладені у позовній заяві.

При цьому суд керувався принципом
пропорційності при поділі
транспортних засобів (автомобіля та
причепа), меблів, електричних приборів
та обладнання, домашнього текстилю,
посуду тощо, та вважав, що кожна сторона
має отримати ті чи інші предмети кожної
групи.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги вимоги ОСОБА_1 про варіант поділу
спільного майна, який зазначено в
апеляційній скарзі. Такі вимоги (а.с.77-78)
відмінні від вимог, викладених в позові
та підтриманих позивачкою в суді.

Крім того, ОСОБА_1 не надала суду
апеляційної інстанції доказів того, що
при поділі майна у такий спосіб, як
зазначено в рішенні, порушені її права.

Разом з тим, суд включив до переліку
спільного майна котел опалювальний,
зазначивши, що він знаходиться у інших
осіб.

Проте з матеріалів справи вбачається,
що цей котел було придбано ще у 2008 року
та з цього часу за згодою обох сторін
він залишився у третіх осіб.

Отже, котел опалювальний вартістю 700
грн. має біти виключеним з переліку
спільного майна, яке підлягає поділу, а
тому і вартість частки позивачки має
бути зменшена на цю суму.

У зв'язку з цим загальна вартість майна,
виділеного ОСОБА_1, складає 35 230 грн., а
вартість майна, виділеного ОСОБА_3 - 35140
грн.

Рішення суду першої інстанції в цій
частині підлягає зміні.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 29 липня 2014
року змінити в частині.

Виключити із резолютивної частини
рішення з переліку майна, яке
виділяється ОСОБА_1, котел опалювальний
вартістю 700 грн.

Виключити з резолютивної частини
рішення висновок про стягнення з
ОСОБА_1 та користь ОСОБА_3 395 грн.
грошової компенсації.

В іншій частині судове рішення
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді