У х в а л а

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О..

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Мартинюка В.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» центр
поштового зв'язку № 1 Закарпатської
дирекції Українського державного
поштового зв'язку «Укрпошта» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 17 липня 2013
року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді
начальника відділення поштового
зв'язку Поляна ЦОС № 2 м. Свалява, центр
поштового зв'язку № 1 Закарпатської
дирекції Українського державного
поштового зв'язку «Укрпошта» та
стягнуто з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» центр поштового зв'язку № 1
Закарпатської дирекції Українського
державного поштового зв'язку
«Укрпошта» на користь ОСОБА_3
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 14 998,10 грн.

У іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 11 жовтня 2013
року рішення Свалявського районного
суду Закарпатської області від 17 липня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 11 жовтня 2013
року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме п.3 ст. 40 КЗпП
України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Верховного Суду України від 4
листопада 2009 року, постановлену за
результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 7 грудня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 10 липня 2008 року у справі про
поновлення на роботі, визнання наказів
про накладення дисциплінарних
стягнення незаконними, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди; ухвалу Верховного Суду України
від 7 вересня 2011 року, постановлену за
результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Томашпільського
районного суду Вінницької області від
23 червня 2010 року та ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 6 вересня
2010 року у справі про визнання
звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути
рішення: Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ; Вищого
адміністративного суду України; Вищого
господарського суду України; Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені як судом
касаційної інстанції; апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-У. Зазначений перелік таких
судових рішень є вичерпним.

Зміст заяви та додані до неї судові
рішення, постановлені судом касаційної
інстанції від 4 листопада 2009 року, 7
вересня 2011 року, на які заявник
посилається як на приклади
неоднакового застосування п. 3 ст. 40
КЗпП України, мають різний предмет та
підстави позову, містять різні
встановлені судом фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, про
перегляд якого просить заявник.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції, за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» центр
поштового зв'язку № 1 Закарпатської
дирекції Українського державного
поштового зв'язку «Укрпошта» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за заявою ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов Судді:
В.І.Амелін С.О.Карпенко В.І.Мартинюк
Д.О.Остапчук