Провадження № 2/127/5399/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.10.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі :

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

Позов мотивований тим, що 13.07.2007 року
позивач зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 24.03.2014 року шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 розірвано. Відповідач
ухиляється від обов'язку утримувати
свою дитину. Спроби позивача
врегулювати питання щодо утримання
доньки відповідач ігнорує. Відповідач
має добрий стан здоров'я, матеріально
забезпечений, працює, має стабільний
заробіток. Інших утриманців не має.

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду із вимогами про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини
від заробітку (доходу) відповідача,
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову і до досягнення дитиною
повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, аргументуючи мотивами,
викладеними в позовній заяві.

Відповідач повторно в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи. Про причини неявки суду не
повідомлено.

Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив
провести заочний розгляд справи.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 08.08.2008 року відділом
РАЦС Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (а.с. 3)

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 24.03.2014 року шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 4)

Згідно довідки № 1962, виданої МКП «ЖЕК №
7» 22.07.2014 року, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(невістка), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (онука),
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (син). Власник
особового рахунку - ОСОБА_5 (а.с. 6)

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при
визначенні аліментів враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
присуджуються у частці від доходу
батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання в тому, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі до 24.03.2014 року. Від шлюбу мають
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Частиною 1
ст. 180 СК України передбачено обов'язок
обох батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів судом
враховано стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, інші обставини, що
мають істотне значення.

Вирішуючи питання про стягнення
аліментів з відповідача на утримання
дитини суд виходить з того, що
стягнення аліментів не повинно
погіршувати становище іншого
порівняно зі становищем одержувача
аліментів. Разом з тим, на час прийняття
рішення суду невідомі відомості щодо
відповідача, його дійсне матеріальне
становище, відсутність (наявність) у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних дружини, батьків, дочки,
сина, а також інші обставини, що мають
істотне значення.

Оцінивши в сукупності наявні в
матеріалах справи докази та врахувавши
обставини справи, вимоги чинного
законодавства, суд дійшов до
переконання в тому, що відповідач
зобов'язаний та може надавати
щомісячне утримання дитини в розмірі 1/3
частини від усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Встановлений даним рішенням суду
розмір аліментів на утримання дитини, є
гарантією прав дитини, встановлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини. Проживання одного з
батьків окремо від дитини не повинно
впливати на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Суд звертає увагу, що батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, а також зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя, на що, в тому
числі, необхідні й фінансові витрати.
Здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності,
відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Враховуючи те, що позивач була
звільнена від сплати судового збору на
підставі Закону України «Про судовий
збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України,
слід стягнути з відповідача в дохід
держави в сумі 243, 60 гривень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про охорону
дитинства», ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 180, ч. 1 та ч. 3
ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК
України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 79, 88, 212-215, 217, 218,
224-226, 228, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
працюючого в ювелірній фірмі «Ажур»,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2
щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 23.07.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття

Рішення суду в частині стягнення
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243, 60 гривень в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Апеляційна
скарга на рішення суду позивачем може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: