Справа № 358/1340/14-ц Провадження №
2/358/533/14 РІШЕННЯ
26 вересня 2014 року
Богуславський районний суд Київської
головуючого судді
секретаря судового засідання
позивачки ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третьої особи що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Біївецька сільська
рада, Богуславського району, Київській
області, про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_1, звернувшись до суду
із даним позовом, просить визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 Богуславського району,
Київської області та зняти відповідача
з реєстраційного обліку.
В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилається на те, що вона являється
власником вказаного будинку, що
підтверджується договором
купівлі-продажу будинку від 14 червня 2011
року, посвідченого приватним
нотаріусом Богуславського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим номером 917 та витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно виданим комунальним
підприємством Київської обласної ради
«Білоцерківське міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 22.06.2011
року за номером 30379635. В її будинку
зареєстрований, але не проживає з
серпня 2012 року відповідач по справі її
колишній чоловік ОСОБА_2, що
підтверджується актом обстеження
житла від 27 серпня 2014 року. Посилаючись
на положення ст. 405 ЦК України
позивачка просить задовольнити її
В судовому засідання позивачка ОСОБА_1
позов підтримала, посилаючись на
вищевказані факти та докази.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, але подав заяву, в якій
просить справу розглянути без його
участі та зазначив, що позов визнає.
Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, Біївецька
сільська рада, Богуславського району,
Київській області, свого представника
в судове засідання не направила, але
подала заяву, в якій просить справу
розглянути без участі представника та
не заперечує проти позову.
Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
Суд, заслухавши позивачку, свідка та
дослідивши письмові докази по справі,
вважає за необхідне позов
задовольнити, виходячи з наступних
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно №30379635 виданим 22.06.2011
року комунальним підприємством
Київської обласної ради
«Білоцерківське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
підтверджується, що позивачка ОСОБА_1
являється власником житлового будинку
АДРЕСА_1 Богуславського району,
Київської області на підставі договору
купівлі-продажу будинку від 14 червня 2011
року, посвідченого приватним
нотаріусом Богуславського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим номером 917.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в
житловому будинку позивачки з 29.07.2011
року, що підтверджується довідкою
відділу Богуславського районного
сектору Управління державної
міграційної служби України в Київській
області від 19.09.2014 року та копією
паспорта відповідача.
Із акту обстеження житла від 27 серпня
2014 вбачається, що комісією в складі
депутата Біївецької сільської ради та
сусідів позивачки було встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1
Богуславського району, Київської
області з серпня 2012 року не проживає.
Зазначений факт підтвердила свідок
Частиною 1 статті 383 ЦК України
передбачено, що власник жилого будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів сім'ї та інших осіб.
Аналогічне правило міститься в статті
150 ЖК України, відповідно до якої
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.
Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК
України члени сім'ї власника житлового
будинку які проживають разом з ним у
будинку, що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником
будинку, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням. Частиною четвертою
вказаної статті встановлено, що
припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє членів
його сім'ї права користування займаним
Тобто проживання членів сім'ї у
житловому приміщенні, яке належить
громадянину на праві власності, є
результатом реалізації права власника
й у них виникає право на користування
чужим майном, тобто сервітутне право.
У разі виникнення спору між власником
та особами, які проживали з ним як члени
сім'ї, необхідно враховувати той факт,
що право користування житлом має
речово-правовий характер, у зв'язку з
чим припинення цього права повинно
відбуватися згідно з вимогами статей
405, 406 ЦК України.
Частиною 2 статті 405 ЦК України
передбачені спеціальні підстави для
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
власника. Так, згідно цієї норми закону
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає в
будинку позивачки більше року, що
підтверджено дослідженими в судовому
Частиною 2 статті 156 ЖК передбачені
певні зобов'язання членів сім'ї
власника житлового будинку (квартири),
в тому числі брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
прибудинкової території та проведенню
Оскільки відповідач ОСОБА_2, як
колишній член сім'ї власника будинку
АДРЕСА_1 Київської області, дійсно не
проживає по місцю реєстрації в даному
будинку більше одного року, не бере
участі у витратах на його утримання, в
ремонті, що підтверджується
дослідженими по справі доказами, то є
законні підстави для визнання його
таким, що втратив право на користування
В даному випадку рішення суду про
визнання відповідача таким, що втратив
право на користування житлом, буде
підставою для зняття відповідача з
реєстрації місця проживання, оскільки
відповідно до положень ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 15, 59, 60, 61, 202, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст. 405 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право на користування житловим
будинком АДРЕСА_1 Богуславського
району, Київської області.
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов