Справа № 346/341/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді:
Беркещук Б.Б.,

секретаря:
Матушевської Г.Д.,

з участю представника позивача
Безбородько І.М.,

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Коломия
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача посилається на
те, що 13 січня 2008 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк" (ПАТ КБ "ПриватБанк")
уклав з відповідачем ОСОБА_4 кредитний
договір №K2XRFО03651249 , відповідно до якого
відповідачу було надано кредит у
розмірі 9 969,61 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 0,12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
"Розстрочка" складає між ним та банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку :
щомісяця в період сплати позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом , яка
складається із заборгованості за
кредитом , за відсотками , комісією а
також інші витрати згідно Умов.

Відповідачем ОСОБА_4 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконано.

Вказує, що 04 вересня 2009 року
Коломийським міськрайонним судом
винесено судовий наказ про стягнення з
відповідача заборгованості у сумі 17
539,94 грн. Тому в новому розрахунку
заборгованості від 26 листопада 2013 року
вже врахована сума стягнення по даному
судовому наказу.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 26 листопада 2013
року має заборгованість у розмірі 29
400,60 грн. , з яких:

- 2,59 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 27 521,79 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1376,22 грн. - штраф (процентна складова).

Посилання представника відповідача
на те, що відповідач ОСОБА_4
вищезгаданий кредитний договір не
підписував, не отримував, не сплачував
кошти, просить не брати до уваги, за
недоведеністю, оскільки в матеріалах
справи є копія паспорта відповідача із
відміткою представника банку щодо
вірності з оригіналом, а також, що у
нього як представника немає
повноважень щодо перегляду
фотознімків особи відповідача, які
виготовлялися представником банку під
час укладення спірного кредитного
договору із фотознімками в паспорті
гроиадянина України та закордонному
паспорті відповідача, копії якиї
представлені представником
відповідача. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала та пояснила,
що її довіритель відповідач по справі
ОСОБА_4 у 2005 році втратив паспорт
громадянина України та звернувся з
цього приводу до управління державної
міграційної служби в
Івано-Франківській області. Взамін
втраченого паспорта йому видали інший,
а у 2007 році він був знятий з реєстрації
у зв'язку з виїздом на постійне місце
проживання в Росію, де на даний час і
проживає.

Вказує, що відповідач ОСОБА_4 у 2008
році не перебував на території України,
13 січня 2008 року не укладав кредитного
договору №K2XRFО03651249 та відповідно не
отримував коштів від ПриватБанку, не
здійснював жодних платежів по
погашенню кредиту, що підтверджується
копією закордонного паспорта
відповідача ОСОБА_4, де у графі ВІЗИ
зазначено, що останній у вересні 2007
року виїхав до Росії, а відміток про
повернення в Україну немає, тобто
відповідач не є стороною у даній
справі. Крім того представник
ствердила, що позивач має можливість
переконатись, що спірний договір
відповідач ОСОБА_4 особисто не укладав,
не підписував і кредитні кошти не
отримував, шляхом перегляду
фотознімків, які обов язково
виготовляються представником банку
під час оформлення кредитного
договору. Просить у позові відмовити

Вислухваши пояснення сторін ,
проаналізувавши письмові докази по
справі, суд приходить до наступних
висновків

Відповідно до ст.. 526 -527ЦК України ,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. Кожна із
сторін у зобов'язанні має право
вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або
виконання приймається належним
кредитором чи уповноваженою на це
особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ст.1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша кредитна
установа зобов"язується надати грошові
кошти (кредит) у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 13 січня 2008 року
між Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "Приватбанк" (ПАТ КБ
"ПриватБанк") та ОСОБА_4 згідно нопії
паспорта громадянина України серія
НОМЕР_1, виданого Коломийським МВ УМВС
27.12.1996 року. укладено кредитний договір
№K2XRFО03651249, відповідно до якого
останньому надано кредит у розмірі 9
969,61 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, про що підтвердив свою згоду
на те, що підписана заява разом з
Умовами надання кредиту фізичним
особам "Розстрочка" складає між ним та
банком договір, про що свідчить підпис
ОСОБА_4 у заяві.

З долучених представником позивача
копії вищезгаданого договору та копії
паспорта громадянина України на ім я
ОСОБА_4 вбачається, що останньому
видано паспорт громадянина України
серії НОМЕР_1 (а.с.8,14-16). Однак
вищенаведене спростовується листом
управління державної міграційної
служби в Івано-Франківській області
від 13.08.2014 року № 17/2353 в якому зазначено,
що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2005 році
звертався по втраті паспорта
громадянина України серії НОМЕР_4 від 27
грудня 1996 року . Взамін втраченого
паспорта ОСОБА_4 документувався
паспортом громадянина України серії
НОМЕР_2 від 02 березня 2005 року. (а.с.106).
Крім того, в даному листі зазначено
наступне: По обліках Коломийського РВ
УДМС в Івано-Франківській області
ОСОБА_4 знятий з реєстраційного місця
проживання 12 вересня 2007 року у зв'язку
із виїздом на ПМП. Паспорт громадянина
України виданий на ім'я ОСОБА_4 зданий
та знищений.

Як вбачається з копії закордонного
паспорта на ім'я ОСОБА_4 серії НОМЕР_3,
виданого 14 червня 2002 року у графі ВІЗИ ,
останній перетнув кордон з України в
Росію 20 вересня 2007 року , та з Росії в
Україну 02 травня 2010 року (а.с.100-105),
тобто на час укладення спірного
кредитного договору ОСОБА_4 перебував
за межами України.

Відповідно до ст. 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами прийнято вважати будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги чи,
навпаки, заперечення сторін, та інші
обставини, що можуть мати певне
значення для правильного та
справедливого вирішення справи. Під
цими фактичними даними законодавець
розуміє об'єктивні свідчення, що
цікавлять суд. Необхідно також
з`ясувати термінологічне значення
поняття факту, змістом якого є
абсолютно реальна подія чи явище, яке
дійсно відбулось, відбувається чи
просто існує. Таким чином, під терміном
«фактичні дані» необхідно розуміти
інформацію достовірність якої
підтверджується реальними
об'єктивними та незалежними
обставинами. Ці фактичні дані суд
одержує з певних джерел, які цивільний
процесуальний закон називає засобами
доказування. Частина 2 ст. 57 Цивільного
процесуального кодексу України надає
перелік належних засобів доказування,
які можуть використовуватись
учасниками судового розгляду,

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Ст. 64 ЦПК України визначено, що
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Аналізуючи зібрані докази, суд вважає,
що позовні вимоги не знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, не
доведені та не можуть підлягати
задоволенню.

На підставі ст.ст. 525,526,527,1054,1055 ЦК
України, керуючись ст., ст. 214-216, 218 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості у розмірі 29
400,60 грн. за кредитним договором №
K2XRFO03651249 від 13 січня 2008 року, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, або отримання його копії.

Суддя
Беркещук Б. Б.