Справа № 452/3002/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" червня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд

Львівської області

в складі: головуючої судді Карнасевич
Г.І.

секретаря Зельмана С.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Самборі Львівської
області цивільну справу за позовом
Самбірського міжрайонного прокурора в
інтересах Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області до Самбірської міської ради
Львівської області, ОСОБА_3 про
визнання рішення протиправним та
скасування Державного акту на право
власності на землю та скасування його
державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Самбірський міжрайонний прокурор в
інтересах Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області звернувся до суду з даним
позовом.

В підтвердження заявлених позовних
вимог посилається на те, що ОСОБА_4,
працюючи на посаді начальника
Самбірського міського управління
земельних ресурсів, зловживаючи
службовим становищем, видав протягом
2003 - 2004 років 14 завідомо неправдивих
висновків про відсутність обмежень на
використання земельних ділянок.

Проведеним досудовим розслідуванням у
кримінальному провадженні №0000503
було встановлено, що ОСОБА_5, обіймаючи
посаду головного архітектора м.
Самбора, також підписував та видавав
завідомо неправдиві висновки по
земельних ділянках, в яких зазначав, що
земельні ділянки знаходяться на
території м. Самбора і не мають
обтяжень для використання за
визначеним цільовим призначенням
(здійснення індивідуального
будівництва). Внаслідок незаконних дій
вказаних вище осіб протягом 2004 - 2008
років на підставі рішень Самбірської
міської ради незаконно вилучено та
передано у власність громадянам шляхом
видачі державних актів про право
власності на землю 14 земельних ділянок
загальною площею 0,931 га із
сільськогосподарських земель запасу
Бабинської сільської ради. Дані факти
були визнані судом під час судового
розгляду, у зв'язку з чим було відкрито
провадження та винесено ухвали
Самбірського міськрайонного суду від
12.08.2013 року у справі за №452/2612/13-к та у
справі за № 452/2199/13-к, в яких
вищезазначених осіб визнано винними у
вчинені злочину передбачених
ч.І ст.364, ч. І ст.366 КК України, та
звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності на
підставі ст. 49 КК України.

У 2003 році Самбірським міським центром
Державного земельного кадастру на
замовлення відповідача ОСОБА_3
виготовлено технічний звіт з передачі
йому у власність земельної ділянки
площею 0,0649 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в м.
Самборі. Виготовлену техдокументацію з
передачі у власність земельної ділянки
ОСОБА_3 начальником Самбірського
міського центру ДЗК Гамарем І.С. було
передано на погодження у Самбірське
управління земельних ресурсів.

ОСОБА_4, достовірно знаючи про те, що
вищевказана земельна ділянка
знаходиться за межами м. Самбора, на
території Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області, що відповідно до ст. 38 ЗК
України не відноситься до земель
житлової та громадської забудови,
маючи умисел на складання та видачу
завідомо неправдивого документу, надав
вказівку підлеглим працівникам
Самбірського міського управління
земельних ресурсів підготовити проект
висновку про те, що вона розташована на
території м. Самбора та не має обмежень
на використання. Площа ділянки
становить 0,0649 га.

В той же час ОСОБА_5, до повноваження
якого відповідно до ч.9 ст. 118 ЗК України
(станом на 2003 рік), входило погодження
проектів землеустрою з відведення
земельних ділянок у власність, також
достовірно знаючи про те, що
вищезгадана земельна ділянка площею
0,0649 га знаходиться за межами м. Самбора
на території Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області за межами населеного пункту, та
відповідно до ст. 38 ЗК України не
відноситься до земель житлової та
громадської забудови, маючи умисел на
складання та видачу завідомо
неправдивого документу, надав вказівку
підлеглим працівникам Самбірського
міського центру ДЗК підготовити проект
висновку від імені головного
архітектора м. Самбора про те, що
вищевказана земельна ділянка площею
0,0649 га розташована на території м.
Самбора та не має обмежень на
використання.

Рішенням Самбірської міської ради
Львівської області № 22 від 17.03.2004 року
«Про передачу і надання у власність та
оренду земельних ділянок» ОСОБА_3 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд у власність було
надано земельну ділянку площею 649 кв.м.,
розташовану в АДРЕСА_1

А тому просить постановити рішення,
яким:

- скасувати рішення ХІV - ої сесії ІV
- го скликання Самбірської міської
ради № 22 від 17.03.2004 року;

- визнати недійсним Державний акт на
право власності на землю серії ЛВ №
050555, виданий 01.10.2004 року на ім'я ОСОБА_3,
зареєстрований за № 01:04:442:0006 та
скасувати його державну реєстрацію.

У судовому засіданні прокурор Сітек
В.І. позов підтримав, посилаючись на
обставини, зазначені у позовній заяві,
просить його задовольнити. Пояснив, що
відповідачу в особі Самбірської
міської ради було достовірно відомо, що
земельна ділянка, яка передається у
приватну власність відповідачу ОСОБА_3,
є комунальною власністю Бабинської
сільської ради, яка згоди на передачу
такої ділянки не давала. На підставі
такого рішення було видано Державний
акт на право приватної власності на
землю.

Представники позивача Бабинської
сільської ради Самбірського району
Львівської області Несторяк С.В. та
Волинець О.В. позов, заявлений
прокурором в їхніх інтересах,
підтримали та пояснили, що сільська
рада жодного дозволу на передачу землі
площею 0,0649 га у власність ОСОБА_3 не
давала.

Неправомірними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5
завдано шкоди інтересам Бабинської
сільської ради Самбірського району
Львівської області, а, отже, інтересам
держави.

Представник відповідача Самбірської
міської ради Янів М.І. в судовому
засіданні позову не визнав та пояснив,
що всі рішення сесії міської ради
направляються у прокуратуру, районну
раду та райдержадміністрацію. У момент
прийняття рішень у прокуратури жодних
зауважень щодо законності прийнятого
рішення не було. Також зазначив, що у
Бабинської сільської ради відсутній
Генеральний план земель, що
затруднювало визначення меж між
населеними пунктами.

Крім того, прокурором пропущено без
поважних причин строк звернення до
суду з позовом, що є самостійною
підставою для відмови у позові.

Представник відповідача ОСОБА_10 у
судовому засіданні позову не визнала,
посилаючись на те, що на правомірних
засадах ОСОБА_3 отримав у власність
земельну ділянку. Просить відмовити в
задоволенні позову. Про те, що ділянка
відноситься до земель запасу
Бабинської сільської ради, ОСОБА_3
нічого не було відомо.

Заслухавши пояснення прокурора Сітека
В.І., представників позивачів
Бабинської сільської ради Несторяк
С.В., Волинець О.В., представника
відповідача Самбірської міської ради
Яніва М.І., представника
відповідача ОСОБА_10, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 Земельного
кодексу України (надалі ЗК України)
громадяни набувають право власності на
земельні ділянки на підставі
придбання: за договором купівлі -
продажу, ренти, дарування, міни, іншими
цивільно - правовими угодами;
безплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;
прийняття спадщини; виділення в натурі
(на місцевості) належної їм земельної
частки (паю).

Частинами першою та другою статті 116 ЗК
України визначено, що громадяни і
юридичні особи набувають право
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами.

Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК право
власності на земельну ділянку та право
постійного користування нею виникає
після одержання її власником або
користувачем документу, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 126 ЗК Державний акт є
документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку ,
передану у власність на підставі
відповідного рішення органу влади.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акту, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним (стаття 155
Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю.

Встановлено, що рішенням ХІV- ої сесії
ІV-го демократичного скликання
Самбірської міської ради Львівської
області №22 від 17.03.2004 року «Про
передачу і надання у власність та
оренду земельних ділянок» вирішено
надати та передати ОСОБА_3 у власність
земельну ділянку площею 649 кв. м для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 (п.п.1.41).
Самбірському міському управлінню
земельних ресурсів (ОСОБА_4) видати
Державні акти на право власності на
землю.

01.10.2004 року ОСОБА_3 було видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЛВ № 050555, який
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 01:04:442:00061.

Ухвалою Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 12.08.2013 року
ОСОБА_4 звільнено від
кримінальної відповідальності у
зв'язку із закінченням строків
давності на підставі ст. 49 КК України і
кримінальне провадження про
обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст.
366 КК України, закрито.

Відповідно до зазначеної ухвали ОСОБА_4
обвинувачується в тому, що він, будучи
службовою особою, склав та видав
завідомо неправдивий офіційний
документ, тобто вчинив злочин,
передбачений ч.1 ст. 366 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у
тому, що він будучи службовою особою,
усупереч інтересам служби, умисно
вчинив зловживання службовим
становищем з використанням службових
повноважень в інтересах третіх осіб,
яке завдало істотної шкоди громадським
інтересам. Тобто злочин, передбачений
ч.1 ст. 364 КК України.

Так, ОСОБА_4 працюючи на посаді
начальника Самбірського міського
управління земельних ресурсів
Львівської області протягом 2003 - 2008
років, та будучи відповідно до
ст. ст. 25, 26 Закону України «Про
державну службу» службовою особою 5 - ї
категорії 1 - го рангу, що уповноважена
на здійснення організаційно -
розпорядчих функцій, тобто, будучи
службовою особою, вчинив службове
підроблення за наступних обставин.

Наказом голови Державного комітету по
земельних ресурсах України № 363 - к від
14.12.2001 року ОСОБА_4 призначений на
посаду начальника Самбірського
міського управління земельних
ресурсів Львівської області. Згідно із
посадовою інструкцією начальник
Самбірського міського управління
земельних ресурсів здійснює
керівництво управлінням, несе
персональну відповідальність за
виконання покладених на управління
завдань.

Відповідно до ч.9 ст. 188 ЗК України ( в
редакції Закону України № 1626 - ІV від
18.03.2004 року) проект відведення
земельної ділянки погоджується з
органом по земельних ресурсах.

У 2003 році Самбірським міським центром
Державного земельного кадастру, на
замовлення ОСОБА_3 виготовлено
технічний звіт з передачі у власність
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0649 га
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в м. Самборі.
Виготовлену техдокументацію з
передачі у власність земельної ділянки
ОСОБА_3 начальником Самбірського
міського центру ДЗК Гамарем І.С. було
передано на погодження у Самбірське
управління земельних ресурсів.

ОСОБА_4, достовірно знаючи про те, що
вищевказана земельна ділянка
знаходиться за межами м. Самбора на
території Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області за межами населеного пункту, що
відповідно до ст. 38 ЗК України не
відноситься до земель житлової та
громадської забудови, маючи умисел на
складання та видачу завідомо
неправдивого документу, надав вказівку
підлеглим працівникам Самбірського
міського управління земельних
ресурсів підготовити проект висновку
про те, що вищевказана земельна ділянка
площею 0,0649 га, розташована на території
м. Самбора та не має обмежень на
використання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел,
спрямований на складання та видачу
завідомо неправдивого документу,
ОСОБА_4, перебуваючи у приміщенні
Самбірського міського управління
земельних ресурсів, що по вул.
Сагайдачного, 2, м. Самбора Львівської
області, у першому кварталі 2004 року
підписав і скріпив відтиском круглої
гербової печатки Самбірського
міського управління земельних
ресурсів підготовлений завідомо
неправдивий висновок, відповідно до
якого вказана земельна ділянка площею
0, 0649 га розташована на території м.
Самбора та не має обмежень на
використання.

Підписаний та скраплений відтиском
гербової печатки завідомо неправдивий
висновок ОСОБА_4 передав
підлеглим працівникам для здійснення
його реєстрації та видачі разом з
технічною документацією начальнику
Самбірського міського центру ДЗК
Гамару І.С., яким організовувалось
виконання робіт з виготовлення
техдокументації та видачі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_3

Виданий ОСОБА_4 завідомо неправдивий
висновок в складі технічної
документації з видачі Державного акту
на право власності на землю був поданий
на розгляд сесії Самбірської міської
ради для вирішення питання про
можливість надання у власність ОСОБА_3
земельної ділянки площею 0, 0649 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Приймаючи до уваги висновок начальника
Самбірського міського управління
земельних ресурсів, покладаючись на
його компетентність, вважаючи, що
земельна ділянка площею 0,
0649 га, про надання якої у власність
ОСОБА_3 складено та представлено на
розгляд сесії технічний звіт,
знаходиться в межах м. Самбора і не має
обмежень для використання за цільовим
призначенням будівництво і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
будучи введеними в оману, депутатами
(сесією) Самбірської міської ради було
прийнято рішення № 22 від 17.03.2004 року,
яким вирішено передати у власність
ОСОБА_3 вказану земельну ділянку, на
підставі якого останнім отримано
Державний акт на право власності на
земельну для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в м.
Самборі ЛВ № 050555 від 01.10.2004 року, який
ОСОБА_4, зловживаючи службовим
становищем, достовірно знаючи що
земельна ділянка знаходиться на
території Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області, завірив особистим підписом та
скріпив відтиском круглої гербової
печатки Самбірського міського
управління земельних ресурсів.

Внаслідок цього земельна ділянка
сільськогосподарського призначення
площею 0,0649 га, що знаходиться на
території Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області за межами населеного пункту
вартістю 9530 грн. станом на 2004 рік
незаконно вибула із земель запасу цієї
місцевої ради, чим завдано шкоди на
зазначену суму, що на момент вибуття
земельної ділянки становить понад сто
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Ухвалою Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 12.08.2013 року,
ОСОБА_5 звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності на
підставі ст. 49 КК України і кримінальне
провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК
України закрито.

Відповідно до зазначеної ухвали ОСОБА_5
обвинувачується в тому, що він будучи
службовою особою, склав та видав
завідомо неправдивий офіційний
документ, тобто вчинив злочин,
передбачений ч.1 ст. 366 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в
тому, що він будучи службовою особою,
усупереч інтересам служби, умисно
вчинив зловживання службовим
становищем з використанням службових
повноважень в інтересах третіх осіб,
яке завдало істотної шкоди громадським
інтересам, тобто злочин, передбачений
ч.1 ст. 364 КК України, при наступних
обставинах.

Так, ОСОБА_5, будучи призначеним
рішенням виконавчого комітету
Самбірської міської ради № 174 від
квітня 2000 року на посаду заступника
завідувача відділом містобудування,
архітектури та житлово - комунального
господарства, головного архітектора
архітектора міста, в повноваження
якого відповідно до ч.9 ст. 118 ЗК України
(в редакції Закону № 1626 - ІУ від 18.03.2004
року) входить погодження проектів
землеустрою з відведення земельних
ділянок у власність, також достовірно
знаючи про те, що вищезгадана земельна
ділянка площею 0,0649 га, про відведення
якої у власність ОСОБА_3 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд Самбірським міським
центром ДЗК у 2003 році підготовлено
технічний звіт, який склала інженер
першої категорії Сахно О.В,
знаходиться за межами м. Самбора на
території Бабинської сільської ради за
межами населеного пункту, відповідно
до ст. 38 ЗК України не відноситься до
земель житлової та громадської
забудови, маючи умисел на складання та
видачу завідомо неправдивого
документу, надав вказівку підлеглим
працівникам Самбірського міського
центру державного земельного кадастру
підготовити проект висновку від імені
головного архітектора м. Самбора про
те, що вищевказана земельна ділянка
площею 0,0649 га розташована на території
м. Самбора та не має обмежень на
використання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел,
спрямований на складання та видачу
завідомо неправдивого документу,
ОСОБА_5, перебуваючи у приміщенні
відділу архітектури та містобудування
Самбірської міської ради, що на площі
Ринок, 1 м. Самбора Львівської області, у
грудні 2003 року підписав і звірив
відтиском круглої печатки головного
архітектора м. Самбора проект завідомо
неправдивого висновку, відповідно до
якого земельна ділянка площею 0, 0649 га,
що відводиться у власність ОСОБА_3,
розташована на території м. Самбора та
не має обмежень на використання.

Підписаний та завірений відтиском
печатки завідомо неправдивий висновок
за номером 221 датований 28 грудня 2003
роком ОСОБА_5 видав разом з технічною
документацією начальнику Самбірського
міського центру ДЗК Гамару І.С., яким на
замовлення ОСОБА_3
організовувалось виготовлення
техдокументації з видачі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку.

Виданий ОСОБА_5 завідомо неправдивий
висновок, в складі технічної
документації з видачі Державного акту
на право власності на землю був поданий
на розгляд сесії Самбірської міської
ради Львівської області для вирішення
питання про можливість надання у
власність ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 0, 0649 га для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Приймаючи до уваги висновок головного
архітектора м. Самбора, покладаючись на
його компетентність, вважаючи, що
земельна ділянка площею 0, 0649 га, про
надання якої у власність ОСОБА_3
складено та представлено на розгляд
сесії технічний звіт, знаходиться в
межах м. Самбора і не має обмежень для
використання за цільовим призначенням
будівництво і обслуговування
житлового будинку, господарський
будівель і споруд, будучи введеними в
оману, депутатами (сесією) Самбірської
міської ради було прийнято рішення № 22
від 17.04.2004 року, яким вирішено передати
у власність та оренду земельних
ділянок ОСОБА_3 вказану земельну
ділянку, на підставі якого останнім
отримано Державний акт на право
власності на земельну ділянку для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в м. Самборі серії ЛВ
№ 050555 від 01.10.2004 року.

Внаслідок цього земельна ділянка
сільськогосподарського призначення
площею 0,0649 га, що знаходиться на
території Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області за межами населеного пункту,
вартістю 9530 грн. станом на 2004 рік,
незаконно вибула з власності
територіальної громади, чим завдано
шкоди на зазначену суму, що на момент
вибуття земельної ділянки становить
понад сто неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до змісту ст. 20 ЗК України
надання (передача) земельної ділянки
громадянам та юридичним особам
відбувається згідно з їх цільовим
призначенням.

Статтею 21 ЗК України передбачено
наслідки порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель і таке є підставою
для визнання недійсними рішень органів
державної влади, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, Радим
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
про надання (передачу) земельних
ділянок громадянам та юридичним
особам; визнання недійсними угод щодо
земельних ділянок; відмови в державній
реєстрації земельних ділянок або
визнання реєстрації недійсною та
притягнення до відповідальності
відповідно до закону громадян та
юридичних осіб, винних у порушенні
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель.

Частиною 1 ст.122 ЗК України передбачено,
що сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Таким чином, встановлено, що спірна
земельна ділянка площею 0, 0649 га, яка
відноситься до земель
сільськогосподарського призначення і
належить Бабинській сільській раді
Самбірського району Львівської
області, вибула із володіння сільської
ради поза її волею і була надана у
власність ОСОБА_3 Самбірською міською
радою Львівської області, у власності
територіальної громади якої не
перебувала, тобто передана з
перевищенням наданих законом
повноважень, чим порушено права
Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області як власника землі.

Звільнення особи від кримінальної
відповідальності - це відмова держави (
її компетентних органів) від
засудження особи, яка вчинила злочин.
Водночас звільнення від кримінальної
відповідальності не є виправданням
особи. Законодавством передбачено,
зокрема, такий вид звільнення від
кримінальної відповідальності та
покарання як - закінчення строків
давності ( ст. 49 КК ).

Згідно ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській, кримінальній
або адміністративній справі, що
набрали законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про цивільно -
правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено вирок чи постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

У відповідності до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Беручи до уваги, що належна відповідачу
ОСОБА_3 земельна ділянка знаходиться
на землях запасу Бабинської сільської
ради Самбірського району Львівської
області, Самбірська міська рада
Львівської області, передаючи
вищезазначену земельну ділянку, діяла
поза межами своїх повноважень,
рішення цього органу місцевого
самоврядування № 22 від 17.03. 2004 року
слід визнати недійсним.

Представник відповідача Самбірської
міської ради Львівської області Янів
М.І. як на підставу у відмові в позові
посилається на пропущення прокурором
строку звернення до суду з позовною
заявою.

Відповідно до частини третьої і
четвертої статті 267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.

Перебіг загальної або спеціальної
позовної давності починається з дня
виникнення права на позов. З загальним
правилом, воно виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права. Винятки з
цього правила встановлюються
законодавчими актами (ст. 261 ЦК
України).

Позовна давність, як убачається з
положень ст. 267 ЦК України,
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
рішення. При цьому сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Як убачається з матеріалів справи, під
час розгляду справи представником
відповідача Янівим М.І. було заявлено
про застосування судом позовної
давності.

Як було встановлено в судовому
засіданні початок перебігу позовної
давності починається з винесенням
судом ухвали про закриття кримінальних
справ відносно ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 12.08.2013 року, а прокурор звернувся
до суду з позовом 10.09.2013 року, відтак
строк пропущеним з поважних причин,
який відповідно до ст. 69 ЦПК України і
підлягає поновленню, а відтак
посилання представника відповідача
Самбірської міської ради на пропуск
без поважних причин строку звернення
до суду, що є самостійною підставою для
відмови у позові, є безпідставним.

За таких обставин суд вважає, що позов в
частині визнання неправомірним
рішення ХІV - ї сесії ІV - го
демократичного скликання Самбірської
міської ради Львівської області № 22
від 17.03.2004 року підлягає задоволенню.

Беручи до уваги, що правовою підставою
для видачі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛВ
№ 050555 від 01.10.2004 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3 та зареєстрованого за №
01:04:442:0006, послужило неправомірне
рішення Самбірської міської ради,
такий акт теж повинен бути визнаний
недійсним, а, отже, і задоволені позовні
вимоги про скасування такого акту і
зняття його з державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 88 ЦПК України
передбачено, що у випадку звільнення
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

А відтак, з урахуванням того, що
відповідно до п.11 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» від сплати судового
збору звільнені органи прокуратури при
здійсненні своїх повноважень, та таких
обставин судовий збір слід стягнути
солідарно з Самбірської міської ради
Львівської області та ОСОБА_3 в рівних
частках по 114 грн. 70 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 174, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Поновити строк звернення до суду.

Позов задовольнити.

Визнати незаконним рішення ХІV - ї сесії
ІV -го демократичного скликання
Самбірської міської ради Львівської
області № 22 від 17.03.2004 року «Про
передачу і надання у власність та
оренду земельних ділянок» в частині
надання та передачі ОСОБА_3 у власність
земельної ділянки площею 649 кв. м. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЛВ № 050555, який
виданий ОСОБА_3 Самбірським міським
управлінням земельних ресурсів
Львівської області та зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
договорів оренди за № 01:04:442:0006.

Стягнути солідарно з Самбірської
міської ради Львівської області та з
ОСОБА_3 на користь держави по 114 грн. 70
коп. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя - підпис -

Згідно з оригіналом

Суддя
Г.І.Карнасевич