Справа № 461/7488/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5924/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.,

з участю представника
відповідача Жарського І.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публіного
акціонерного товариства КБ
"ПриватБанк" на ухвалу Галицького
районного суду м. Львова від 07 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публіного акціонерного товариства КБ
"ПриватБанк" в особі філії "Західне
головне регіональне управління" про
визнання кредитного договору
недійсним, -

встановила:

04 липня 2014 року позивач ОСОБА_3
звернулась в суд з позовом до ПАТ КБ
"ПриватБанк" в особі філії "Західне
головне регіональне управління",
просила суд визнати недійсним
кредитний договір, укладений 15 червня
2007 між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3.

Оскаржуваною ухвалою Галицького
районного суду м. Львова від 07 липня 2014
року відкрито провадження у зазначеній
справі.

Справу призначено до судового розгляду
на 20 серпня 2014 року.

Ухвалу суду оскаржив представник
відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк", який не
погоджується з оскаржуваною ухвалою та
вважає, що судом при постановленні
такої невірно застосовано норми
процесуального права.

В апеляційній скарзі вказує на те, що
відповідно до ст. 109 ЦПК України позови
до юридичних осіб пред"являються в суд
за їх місцезнаходженням. Проте, дана
позовна заява подана з порушенням
правил підсудності, оскільки
місцезнаходженням відповідача є м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50.

Крім цього, предметом позову є визнання
кредитного договору неукладеним, тобто
позовна заява не містить інформацію
про те, яке право споживача порушено
відповідно до норм Закону України "Про
захист прав споживачів", а тому до даних
правовідносин не можуть бути
застосовані правила про альтернативну
підсудність, передбачені у ч. 2 ст. 109 ЦПК
України.

Просить скасувати ухвалу Галицького
районного суду м. Львова від 07.07.2014 року
та постанови нову ухвалу, якою
повернути справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
передачу справи до належного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача Жарського
І.Р. на підтримання доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Відкриваючи провадження по справі,
районний суд виходив з того, що позовна
заява відповідає вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК
України, підлягає розгляду в судах
загальної юрисдикції та підсудна
Галицькому районному суду м. Львова.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої з наступних
підстав.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України та ст.ст.
15, 16 ЦК України кожна особа має право в
порядку, встановленому законом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав у визначений законом
спосіб.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачами і
відповідачами можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного
процесуального законодавства
відповідач - це особа, яка має
безпосередній зв'язок зі спірними
правовідносинами та, на думку позивача,
порушила, не визнала або оспорила його
права, свободи чи інтереси і тому
притягується до участі у цивільній
справі для відповіді за пред'явленими
вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Згідно із ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Разом з тим, частиною 7 ст. 110 ЦПК України
передбачено, що позови, які виникають з
діяльності філії або представництва
юридичної особи, можуть пред'являтися
також за їх місцезнаходженням.

Встановлення альтернативної
підсудності, яка на відміну від
загальної, є додатковою процесуальною
гарантією забезпечення інтересів
окремих категорій позивачів, пов'язане
з необхідністю створення позивачеві
більш сприятливих умов для звернення
за судовим захистом.

Як встановлено із матеріалів справи,
позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з
позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі
філії - Західне головне регіональне
управління, місцезнаходження якого м.
Львів, вул. Гуцульська, 11"а", вказана
адреса за адміністративним поділом
відноситься по підсудності до
Галицького районного суду м. Львова.

Відповідно до роз"ясень, які містяться
у п. 38 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ", територіальна підсудність
справи за участю філії або
представництва юридичної особи
визначається відповідно до вимог
частини сьомої статті 110 ЦПК України
також за їх місцезнаходженням, якщо їм
надано право здійснювати повноваження
сторони від імені юридичної особи
(стаття 95 ЦК).

Відомості про філії та представництва
юридичної особи включаються до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (стаття 16
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Оскільки філія або представництво
юридичної особи діють у межах наданих
їм повноважень, то пред'явлення позову
за їх місцезнаходженням можливе лише
тоді, коли спір випливає саме з їх
діяльності.

Судовою колегією встановлено, що
оспорюваний кредитний договір від
15.06.2007 року укладено від імені ПАТ КБ
«ПриватБанк» директором Львівського
міського відділення «Гуцульське»
філії «Західне головне регіональне
управління» Вацяком О.В., а відтак спір
випливає саме з її діяльності
регіонального управління, а тому
зазначена цивільна справа підсудна
Галицькому районному суду м. Львова.

Відповідно до роз"яснень, які містяться
у п. 37 зазначеної вище постанови, право
вибору між судами, яким згідно із
правилом загальної підсудності (ст. 109
ЦПК України) і правилом альтернативної
підсудності (ст. 110 ЦПК України)
підсудна справа, належить виключно
позивачеві (ч. 14 ст. 110 ЦПК України).

Якщо позивач при пред"явленні позову
дотримався правил територіальної чи
альтернативної підсудності, суд немає
права повернути позивачеві позовну
заяву з мотивів непідсудності справи
цьому суду, що спростовує в цій частині
мотиви апеляційної скарги.

Таким чином, районний суд, на підставі
наявних у справі даних, виходячи із
положень ст. 110 ЦПК України, правильно
відкрив провадження по справі..

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304 п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч.
1 ст. 312, п. 4 ч. 1. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публіного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" - відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 07 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Палишин