АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/5961/14
Головуючий у 1 інстанції - Волкова С.Я.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Вербової І.М.,Кирилюк Г.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 21 березня 2014 року у справі
за позовом державного підприємства
«Наш Дім» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання такими, що втратили право
користування гуртожитком,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року позивач державне
підприємство «Наш Дім» (далі - ДП»Наш
Дім») звернувся з позовом до
відповідачів ОСОБА_1 (до 12.12.2012року -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і, керуючись ст.ст.71 ЖК
України, просив винести рішення, яким
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування кімнатою
АДРЕСА_1, а також просили зобов»язати
відповідачів вчинити дії про зняття з
реєстрації в указаному гуртожитку.

Позивач послався на те, що відповідачу
ОСОБА_1 16.03.2010 року наданий ордер на
заняття кімнати АДРЕСА_1 указаного
гуртожитку. Однак, враховуючи, що
відповідачка жодного дня з моменту
отримання ордеру в гуртожитку не
проживала, просив задовольнити позов.

Встановлено також, що 28.09.2010 року
позивачем на указаній житлоплощі був
також зареєстрований відповідач
ОСОБА_2, який з відповідачкою ОСОБА_1 в
родинних стосунках не перебував.

Оскільки відповідачі ніколи не були
працевлаштовані у позивача, а також
ніколи не проживали на спірній
житлоплощі, позивач просив
задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 21 березня 2014 року позов
задоволено частково /а.с.49-51/.

Судовим рішенням визнано відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили
право користування спірним
приміщенням, а в частині зобов»язання
вчинення дій щодо зняття з реєстрації
відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення, як
постановлене на неповно з"ясованих
обставинах з порушенням вимог
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
в позові /а.с.54-56/.

Скаржник послався на те, що судом
не враховано, що на спірній житлоплощі
зареєстрованою також є малолітня
донька відповідачки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому справа повинна
розглядатись за участю органу опіки та
піклування.

Крім того, скаржниця зазначила, що вона
не мала можливості вселитись у спірну
кімнату, оскільки уже на час видачі їй
ордера на цій житлоплощі уже мешкала
інша особа ОСОБА_5

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Рішення підлягає скасуванню в частині
визнання ОСОБА_1 такою, що втратила
право користування кімнатою АДРЕСА_1 та
належить ухвалити нове рішення про
відмову у позові в цій частині, а в
решті рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи,
гуртожиток по АДРЕСА_1 перебуває на
балансі позивача ДП»Наш Дім».

16.03.2010 року ОСОБА_1 (до одруження 12.12.2012
року - ОСОБА_1 позивачем ДП»Наш Дім»
надано ордер №5 на право зайняття та
проживання у кімнатіАДРЕСА_1 площею 12,4
кв.м. у гуртожитку по АДРЕСА_1, а 25.03.2010
року відповідачка була зареєстрована
на указаній житлоплощі /а.с. 5,6/.

Іншого житла відповідачка ОСОБА_1 не
має.

Між тим, на момент видачі указаного
ордера в указаній кімнаті проживав
інший мешканець гуртожитку ОСОБА_5, про
що адміністрації позивача було відомо
і не заперечувалось представником
позивача у судовому засіданні.

Не маючи можливості поселитись у
спірну кімнату, відповідачка ОСОБА_1, як
вона пояснила, була вимушена тимчасово
проживати у своїх знайомих, а також у
сестри за різними адресами.

На усні звернення відповідачки ОСОБА_1
до адміністрації ДП»Наш Дім» про
звільнення кімнати АДРЕСА_1 вона
отримувала усні відповіді, про те, що
незабаром кімната АДРЕСА_1 буде
звільнена і вона зможе поселитись в цю
кімнату, у зв»язку з чим, довіряючи
завірянням адміністрації ДП»Наш Дім»,
ОСОБА_1 не зверталась до
правоохоронних органів, а також до
суду про захист свого житлового права.

Встановлено, що відповідачка була на
законних підставах зареєстрована в
указаній кімнаті, а пізніше вона, після
одруження та народження доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала також і
доньку.

Встановлено, що про визнання доньки
відповідачки такою, що втратила право
користування спірним житлом, позивач
до суду не звертався.

Вимагаючи визнання ОСОБА_1 такою, що
втратила право користування кімнатою
АДРЕСА_1, позивач посилається на те, що
відповідачка безпричинно не
користується спірною кімнатою
гуртожитку більше шести місяців
підряд, з моменту отримання ордера,
тобто, з 16.03.2010 року, у зв»язку з чим, на
підставі ст.71 ЖК України просив
задовольнити позов.

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім"ї (колишніх членів сім'ї) за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Якщо наймач або члени
його сім"ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Між тим, як встановлено судом, позовні
вимоги про визнання ОСОБА_1 про
визнання такою, що втратила право
користування спірним житлом, не можуть
бути задоволені, оскільки відповідачка
не мала можливості користуватись
спірним житлом з поважних причин,
оскільки в кімнаті АДРЕСА_1, на право
користування якою виданий
відповідачці ордер, з відома
адміністрації позивача ДП»Наш Дім»
мешкав інший громадянин, що не
заперечується позивачем.

У зв»язку з цим доводи позивача в тій
частині, що відповідачка не сплачувала
вартість користування гуртожитком, а
також відсутність її майна у спірній
кімнаті не можуть буті взяті судом до
уваги.

Тобто, перешкоди відповідачці в
користуванні кімнатою гуртожитку були
реальні і такими, що створені самим
позивачем.

У зв»язку з цим, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги, лише в частині
скасування рішення суду першої
інстанції щодо визнання відповідачки
такою, що втратила право користування
житлом, та ухвалення в цій частині
нового рішення про відмову у позові.

Відповідач ОСОБА_2, який був
зареєстрований 28.09.2010 року позивачем у
спірній кімнаті АДРЕСА_1 вище
зазначеного гуртожитку судове рішення
не оскаржував, до суду не з»являвся,
своїх доводів суду не надавав, а тому в
частині визнання його таким, що втратив
право користування кімнатою АДРЕСА_1,
колегія суддів вважає за правомірне
залишити без змін.

Керуючись ст..ст.307,308,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати рішення Печерського
районного суду м.Києва від 21 березня 2014
року в частині задоволення позову
Державного підприємства «Наш Дім» до
ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила
право користування кімнатою АДРЕСА_1,
та ухвалити в цій частині нове рішення
про відмову у позові.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом
двадцяти днів з дня набрання чинності
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді