У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго» про
скасування рішення комісії, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 18 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом. Зазначала, що
13 вересня 2004 року між нею та ПАТ
«Миколаївобленерго» було укладено
договір на постачання електричної
енергії за адресою: АДРЕСА_1. 18
листопада 2013 року позивач дізналася, що
у її відсутність 31 жовтня 2013 року
працівниками ПАТ «Миколаївобленерго»
при проведенні перевірки дотримання
нею Правил користування електричною
енергією для населення, було виявлено
порушення п. 42 Правил, а саме:
самовільне підключення схованою
електропроводкою до власної
електромережі, поза приладом обліку з
порушенням схеми підключення, що
неможливо виявити при контрольному
огляді засобу обліку, в зв'язку з чим
відповідачем був складений акт про
порушення Правил № D 5390. На підставі
зазначеного акта комісією обчислено
розмір збитків, який складає 12 766 грн 33
коп. Посилаючись на те, що порушення
Правил вона не допускала та
відповідачем порушено порядок
проведення перевірки і неправильно
розрахована вартість не облікованої
електричної енергії, позивач просила
задовольнити вимоги.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 18 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, направити справу
на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
абонентом ПАТ "Миколаївобленерго" та
споживачем електричної енергії, яку
поставляє відповідач на підставі
укладеного між ними договору.

31 жовтня 2013 року у будинку позивача за
адресою: АДРЕСА_1 виявлено самовільне
підключення до електричної мережі
схованою електропроводкою поза
приладом обліку, з порушенням схеми
підключення, що неможливо виявити при
контрольному огляді, про що був
складений акт № D 5390 про порушення
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що акт про порушення складено з
дотриманням вимог, передбачених п. 53
Правил користування електричною
енергією, розмір збитків рішенням
комісії визначено правильно.

Однак повністю з такими висновками
судів погодися не можна.

Підстави вважати, що самим актом про
порушення Правил користування
електричною енергією, складеним
працівниками публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго»,
порушуються, не визнаються або
оспорюються права позивача відсутні.

Зазначений акт є підставою для
прийняття рішення комісією і
проведення розрахунку розміру збитків.

Саме по собі рішення комісії також не
може бути підставою виникнення у
споживача будь-яких обов'язків.

Вказані акт та рішення комісії можуть
бути використані в якості доказу при
вирішенні спору про стягнення збитків,
заподіяних безобліковим використанням
електричної енергії, заперечення проти
цих доказів, мотиви на їх спростування
підлягають поданню і з'ясуванню при
розгляді такої справи.

Оспорення таких доказів, які можуть
бути подані на підтвердження вимог,
шляхом звернення до суду з окремим
позовом цивільним процесуальним
законодавством не передбачено.

Відповідно до п. 53 Правил користування
електричною енергією для населення акт
про порушення і рішення комісії, якими
визначено розмір збитків по своїй суті
є претензією, яку особа може
задовольнити або ж відмовитись від
проведення сплати вартості
необлікованої електричної енергії.

У разі такої відмови
електропостачальник має право
звертатися до суду. Правомірність
складення акту про порушення і рішення
про визначення розміру збитків є
предметом з'ясування у такій справі.

Оскільки можливість оскарження акта
про порушення Правил користування
електричною енергією для населення,
рішення комісії по визначенню розміру
збитків, шляхом заявлення самостійної
вимоги чинним законодавством не
передбачена, а його складанням та
прийняттям такого рішення права
свободи і інтереси позивача не
порушуються, на їх підставі обов'язки у
останнього не виникають, то у судів не
було підстав робити висновки про
наявність порушення Правил
користування електричною енергією та
законність складеного акта і рішення
комісії.

Зазначені обставини при вирішенні
позову ОСОБА_3 не враховані.

Допущені порушення норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
судові рішення не можуть вважатись
законними і обґрунтованими, у зв'язку з
чим вони підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 18 червня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук