У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 4 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 4 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулось до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що 6 травня 2008 року між ПАТ «КБ
«Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір, відповідно до умов якого
остання отримала кредит у сумі 106 920 грн
зі сплатою 17,4% річних за користування
кредитними коштами, строком до 3 травня
2013 року. Зазначений кредитний договір
забезпечений заставою, предметом якої
є належний боржникові автомобіль марки
«Skodа», державний номер НОМЕР_1. Крім
того, кредитний договір забезпечений
порукою, відповідно до умов якої ОСОБА_4
та ОСОБА_5 зобов'язувались солідарно
відповідати за належне виконання
ОСОБА_3 умов кредитного договору.

У зв'язку із неналежним виконанням
ОСОБА_3 умов кредитного договору,
станом на 16 грудня 2011 року утворилась
заборгованість у сумі 176 561,84 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив стягнути солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заборгованість
за кредитним договором у сумі 176 561,84
грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 4 липня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 4 грудня 2013 року, позов ПАТ «КБ
«Надра» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «Надра»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 176 561,84 грн.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «КБ
«Надра», суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що порушені права позивача підлягають
захисту шляхом солідарного стягнення з
відповідачів заборгованості за
кредитним договором.

Проте з такими висновками повністю
погодитись не можна, оскільки вони не
відповідають вимогам процесуального
закону та зроблені при неповному
з'ясуванні усіх обставин справи.

Судами встановлено, що 6 травня 2008 року
між ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір «Автопакет»,
відповідно до умов якого банк надає
ОСОБА_3 кредит у сумі 106 920 грн зі
сплатою 17,4% річних за користування
кредитними коштами, строком до 3 травня
2013 року і передала в заставу автомобіль
марки «Skodа», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до умов вищезазначеного
договору ОСОБА_4 поручився відповідати
перед ПАТ «КБ «Надра» за належне
виконання ОСОБА_3 умов кредитного
договору.

Цього ж дня між ПАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_5 укладено договір поруки,
відповідно до умов якого остання
зобов'язувалась відповідати за належне
виконання ОСОБА_3 умов кредитного
договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі
зміни договору зобов'язання сторін
змінюються відповідно до змінених умов
щодо предмета, місця, строків виконання
тощо. У разі зміни або розірвання
договору зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. ст. 303, 304 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Справа розглядається
апеляційним судом за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими законом.

Так, суму заборгованості суд першої
інстанції визначив із розрахунку,
наданого до позову, за яким
заборгованість розрахована з 2008 року і
станом на 16 грудня 2011 року становить 176
561, 84 грн.

Обґрунтовуючи незаконність заочного
рішення суду першої інстанції,
ОСОБА_4 зазначав, що додатковою угодою
№ 1 до кредитного договору від 6 травня
2008 року, укладеною 22 лютого 2010 року,
змінено умови договору та графік
погашення кредитної заборгованості;
позичальнику надана відстрочка сплати
чергових платежів, перший платіж
позичальник мав сплатити 20 грудня 2010
року.

Вказував, що пунктом 1.1.1 зазначеної
додаткової угоди встановлено, що за
умови виконання позичальником умов
цього договору, останньому протягом 6
місяців з 20 грудня 2010 року до 20 травня
2011 року надається відстрочка сплати
частини необхідного платежу, при цьому
розмір необхідно платежу визначається
в додатку (графіку) до цього договору.

Відхиляючи такі доводи, суд
апеляційної інстанції, у порушення
вимог процесуального законодавства,
належним чином заперечення
відповідача не перевірив, не дослідив
умови додаткової угоди № 1 до
кредитного договору і графік погашення
кредитної заборгованості (тіла
кредиту, відсотків тощо), не встановив,
з якого часу позичальник мав
здійснювати оплату кредитної
заборгованість (сплачувати мінімально
необхідний платіж).

Крім цього, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі (ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 559 ЦК України
встановлено, що порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

З доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 та
змісту зазначеного у ній клопотання
вбачається, що він оскаржив заочне
рішення суду першої інстанції
повністю.

Посилання суду апеляційної інстанції
на неможливість перевірки законності
заочного рішення суду першої інстанції
у частині припинення поруки ОСОБА_5 з
посиланням на межі розгляду справи
апеляційним судом, суперечить чинному
цивільному процесуальному
законодавству, яке таких обмежень не
містить.

Оскільки допущені судом апеляційної
інстанції порушення норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин
справи, що мають значення для
правильного її вирішення, ухвала суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції
з підстав, передбачених
ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 4 грудня 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.Мартинюк

Судді:
В.І.Амелін

Т.П.Дербенцева

С.О.Карпенко

М.І.Наумчук