Справа № 2-з/756/267/14
У Х В А Л А

16 вересня 2014 року

Суддя Оболонського районного
суду міста Києва Шумейко О.І.,
розглянувши заяву позивача про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року позивач звернувся до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 16 вересня 2014 року відкрито
провадження у справі.

Разом із позовною заявою позивач подав
заяву про забезпечення позову, в якій
просив накласти арешт на майно та
грошові кошти, що належать ОСОБА_2, в
тому числі, але не обмежуючись, на
квартири АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4,
АДРЕСА_1, АДРЕСА_5, а також заборонити
відповідачу розпоряджатися належним
їй майном і грошовими коштами на час
розгляду справи про поділ спільного
майна подружжя.

В обґрунтування заяви про забезпечення
позову заявник посилається на те, що
після розірвання шлюбу, укладеного з
позивачем, відповідач самовільно без
згоди ОСОБА_1 розпорядилася грошовими
коштами, які зберігалися на
банківських рахунках, та привласнила
усі спільно набуті за час подружнього
життя кошти. За таких обставин, у
позивач є побоювання, що відповідач
може самовільно розпорядитися
нерухомим майном, яке було придбано
сторонами за час шлюбу.

За приписами ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії, тощо.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, наданих у
постанові від 22 грудня 2006 року N 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач просить здійснити поділ
спільного майна подружжя шляхом
виділення у приватну власність
позивача квартир АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, 1/2
частини квартири АДРЕСА_1, та 1/2 частину
грошових коштів, набутих за час
перебування у шлюбі, у розмірі 45000000
гривень.

При вирішенні питання про забезпечення
позову, суд виходить з наступного.
Позивачем не долучено до матеріалів
справи жодних доказів перебування
(зберігання) грошових коштів на
банківських рахунках, відкритих на ім'я
відповідача, не вказані реквізити
таких банківських рахунків. Позивач
обмежився лише переліком банківських
установ, де за його інформацією
зберігаються грошові кошти.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі
вжиття заходів забезпечення позову,
суд позбавлений можливості накласти
арешт на усе майно та грошові кошти, що
належать відповідачу, оскільки заходи
забезпечення позову носять адресний
характер, можуть стосуватися лише
індивідуально-визначеного майна та
мають бути співмірними із заявленими
позовними вимогами.

За таких обставин, враховуючи
вищенаведене, суд доходить висновку
про часткове задоволення заяви
позивача про забезпечення позову та
ухвалює накласти арешт на квартири
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_1, у
задоволенні інших вимог заяви про
забезпечення позову суд ухвалює
відмовити з підстав, наведених вище.
Накладення арешту на вказане нерухоме
майно позбавляє відповідача
можливості розпорядитися ним, а тому
такі заходи забезпечення позову, на
думку судді, є достатніми.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву позивача про забезпечення позову
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвалу направити на виконання до
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження» є
виконавчим документом та може бути
пред'явлена до виконання протягом
одного року з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя
дпис/ О.І.
Шумейко