РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Київський
районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія», ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідачів, ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія», ОСОБА_2, про відшкодування
шкоди , спричиненої внаслідок ДТП, а
саме : зі страхової просить стягнути
страхове відшкодування в сумі 49642,12 грн.
та пеню за несвоєчасну сплату в сумі
528,08 грн.; з ОСОБА_2 просить стягнути
решту спричиненої шкоди в сумі 3445,76 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що 09.01.2014р. в наслідок ДТП, яке сталося з
вини ОСОБА_2 був пошкоджений його
автомобіль «БМВ» держ. н. НОМЕР_3, що
підтверджується постановою суду.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована,
згідно полісу обов'язкового
страхування. Він повідомив страхову
компанію про ДТП та подав заяву про
виплату страхової суми, однак страхова
компанія по теперішній час виплату не
здійснила з невідомих причин.
Враховуючи положення ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та ст. 1194 ЦК України просить
стягнути зі страхової компанії:
матеріальну шкоду, згідно проведеної
оцінки, з урахуванням ліміту, а також
витрати на проведення дослідження та
телеграму за виключенням 1000 грн.
франшизи, і пеню за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування; з ОСОБА_2
решту матеріальної шкоди.

У судове засідання позивач не з'явився,
подав заяву про розгляд справи без його
участі .

Відповідач - ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія», у
заяві про перегляд заочного рішення
зазначив, що страховою не виплачена
страхова сума, оскільки відсутні до

Співвідповідач - ОСОБА_2, у поданих
запереченнях позовні вимоги визнав,
просив суд розстрочити сплату коштів.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11
ЦПК України , суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає
даний позов в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами
у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами, що 09.01.2014р. о
14:30 по вул.. Героїв Праці,20/321Б в
м.Харкові сталося ДТП за участю водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем «Fiat
Ducato» д.н. НОМЕР_4 та в автомобіля «BMW»
д.н. НОМЕР_3, внаслідок ДТП заподіяна
матеріальна шкода.

Постановою Київського районного суду
м.Харкова від 06.02.2014р. винним у
вказаному ДТП визнаний водій
автомобіля «Fiat Ducato» д.н. НОМЕР_4 -
ОСОБА_2, який порушив п.10.1 ПДР України.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП та вина в
ньому ОСОБА_2 підтверджуються
постановою , яка набрала законної сили
та є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на день скоєння ДТП була
застрахована в ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія». Згідно
полісу страхування АС/8577739 ліміт
відповідальності на одного
потерпілого за заподіяну шкоду майну
складає 50 000 грн., розмір франшизи
складає 1000 грн.

На вимогу ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", позивач, як
учасник ДТП, повідомив страхову про
страховий випадок, що підтверджується
повідомленням.

Згідно роз'яснень які містяться п. 13 ПП
ВССУ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» - відповідно до статей 386, 395,
396 ЦК положення щодо захисту права
власності поширюються також на осіб,
які хоч і не є власниками, але володіють
майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором (речове право),
такі особи також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну. До таких осіб належить і особа,
яка керувала транспортним засобом без
доручення, але на підставі документів,
визначених пунктом 2.1. Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу «BMW» д.н. НОМЕР_3»
його власником є ОСОБА_3 Доказів того,
що в момент ДТП саме позивач керував
вказаним автомобілем, при наявності
свідоцтва, суду не надано. Враховуючи,
що суду не надано доказів володіння
позивачем транспортним засобом «BMW»
д.н. НОМЕР_3» на законних підставах,
відсутні підстави стягнення з
відповідачів саме на користь
позивача матеріальної шкоди. Визнання
в даному випадку відповідачем - ОСОБА_2
позову не є підставою для його
задоволення, оскільки судове рішення
має бути законним.

Крім того, відповідно до ст. 22 Закону у
разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, - це шкода,
пов'язана з пошкодженням
транспортного засобу.

У відповідності до ст. 29 Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.30.2 ст. 30 Закону якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно звіту авто товарознавчого
дослідження, проведеного ФОП ОСОБА_4-
вартість матеріальної шкоди, наданого
позивачем вартість відновлюваного
ремонту автомобіля «BMW» д.н. НОМЕР_3
складає 101003,73 грн., тоді як вартість
вказаного автомобілю на момент
дослідження складає 52445,76 грн.

Зважаючи на те, що вартість
відновлювального ремонту перевищує
ринкову вартість, автомобіль
вважається фізично знищеним (п. 30.1. ст. 30
Закону), а потерпілій особі
виплачується страхове відшкодування у
відповідності до п. 30.2. ст. 30 Закону.

Звітом встановлено ринкову вартість
автомобіля «БМВ» до ДТП, однак не
визначена його вартість після ДТП,
тобто розмір страхового відшкодування
позивачем не доведений .

Враховуючи не доведеність позивачем
розміру страхового відшкодування та
спричинення саме позивачу
матеріальної шкоди, внаслідок
пошкодження автомобіля при ДТП,
підстави для стягнення зі страхової на
користь позивача пені за
прострочення виплати. страхового
відшкодування - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Відповідач має право подати до
Київського районного суду м. Харкова
письмову заяву про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Бородіна Н.М.