Справа № 2/489/2427/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

3 вересня 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача Годза
Л. П., відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Будівельна
фірма «Миколаївбуд» до ОСОБА_2 про
розірвання договору найму та
виселення, стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року ПАТ «Будівельна
фірма «Миколаївбуд» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
договору найму та виселення, стягнення
заборгованості.

Позивач вказує на те, що позивачем
надано відповідачці ОСОБА_2 з 17 жовтня
2002 року у користування два ліжко-місця
в кімнаті АДРЕСА_1. 3 грудня 2013 року між
позивачем та відповідачкою укладено
договір найму житла в гуртожитку № 7
строком дії до 3 листопада 2014 року.
Згідно договору відповідачка
зобов'язалась сплачувати комунальні
платежі та плату за житлове приміщення.

Відповідачка свої зобов'язання за
договором найму по оплаті комунальних
послуг та плати за житлове приміщення
не виконує, внаслідок чого станом на 31
липня 2014 року утворилася
заборгованість за проживання в кімнаті
гуртожитку в розмірі 2324 грн. 94 коп..
Інфляційні витрати за квітень -
червень 2014 року становлять 123 грн. 42
коп., три проценти річних - 15 грн. 07 коп.,
пеня за період з 11 квітня 2014 року по 31
липня 2014 року - 93 грн. 68 коп.. Всього
борг складає 2557 грн. 11 коп.

Посилаючись на наведене позивач просив
розірвати договір найму житла № 7 від 3
грудня 2013 року та висилити
відповідачку з кімнати АДРЕСА_1,
стягнути з відповідачки
заборгованість за проживання в кімнаті
гуртожитку в розмірі 2557 грн. 11 коп.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
вказувала на те, що заборгованість
погасити не має можливості у зв'язку
зі скрутним становищем.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та оцінивши зібрані
по справі докази у їх сукупності, суд
дійшов наступного.

3 грудня 2014 року між ПАТ
«Будівельна фірма «Миколаївбуд» та
ОСОБА_2 було укладено договір № 7 про
оплатне користування площею в
гуртожитку, за яким в користування
ОСОБА_2 передано кімнату АДРЕСА_1 два
ліжко-місця строком до 3 листопада 2014
року на умовах щомісячної оплати за
користування жилою площею.

ОСОБА_2 у трудових стосунках з
позивачем, якому належить гуртожиток,
не перебувала і не перебуває.

Згідно п. 2.3.2 договору відповідачка
зобов'язалась своєчасно, не пізніше 10
числа поточного місця, вносити плату
за житлове приміщення та комунальні
платежі.

Відповідно до п. 2.2.4 договору
наймодавець має право дострокового
розірвання договору, вимоги до наймача
про звільнення приміщення в разі
неодноразового порушення умов
договору найму, виселення з гуртожитку
в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 із зазначеними умовами
договору ознайомлена та була згодна,
про що є її особистий підпис.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка своїх зобов'язань не
виконує, оплату по квартирній платі не
здійснює.

Внаслідок невиконання відповідачкою
своїх зобов'язань станом на 31 липня 2014
року утворилася заборгованість за
проживання в кімнаті гуртожитку в
розмірі 2324 грн. 94 коп.. Інфляційні
витрати за квітень - червень 2014 року
становлять 123 грн. 42 коп., три проценти
річних - 15 грн. 07 коп., пеня за період з
11 квітня 2014 року по 31 липня 2014 року - 93
грн. 68 коп.. Всього борг згідно
наданого позивачем розрахунку складає
2557 грн. 11 коп.

Позивачка неодноразово була
повідомлена про необхідність
погашення заборгованості та про
розірвання договору найма приміщення у
гуртожитку, а також та необхідність
виселення із гуртожитку.

Порядок надання та користування
жилою площею у гуртожитках регулюється
главою 4 ЖК України та Примірним
положенням про гуртожитки,
затвердженим постановою Ради
Міністрів Української РСР від 3 червня
1981 р. № 208 (далі - Положення), відповідно
до яких гуртожитки використовуються
для проживання робітників, службовців,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

Як зазначено вище, відповідачці
кімната у гуртожитку була надана не у
зв'язку з роботою, а на підставі
договору з власником гуртожитку, який
за своїм змістом та предметом є
договором найму житла. За такого на
спірні правовідносини
розповсюджуються не норми глави 4 ЖК
України та Положення, а глави 59 ЦК
України.

Враховуючи вказані обставини, суд
приходить до висновку, що позов ПАТ
«Будівельна фірма «Миколаївбуд» є
обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
підлягають стягненню сплачений
судовий збір.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства «Будівельна фірма
«Миколаївбуд» до ОСОБА_2 про
розірвання договору найму житла,
виселення, стягнення заборгованості
задовольнити.

Розірвати договір найму житла № 7
від 3 грудня 2013 року, укладений між
публічним акціонерним товариством
«Будівельна фірма «Миколаївбуд» та
ОСОБА_2.

Виселити ОСОБА_2 з кімнати
АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Будівельна фірма «Миколаївбуд» 2557
(дві тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 11
коп. заборгованості та 487 грн. 20 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Н.А. Спінчевська