Ухвала

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 13 травня 2014 року та
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 28 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності,
вселення та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна
особистою власністю,

в с т а н о в и в:

У вересні 2013 року ОСОБА_3, звернувся в
суд із зазначеним позовом до ОСОБА_2,
який у ході розгляду справи було
уточнено, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що з 14 вересня 1991 року по 09
листопада 2012 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, в
період якого ними було придбано
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
легковий автомобіль Лада Калина 2006
року випуску. Оскільки після
припинення шлюбних відносин
відповідачка перешкоджає його
проживанню у спільній квартирі,
позивач просив суд визнати за ним право
власності на 1/2 частину спірного
нерухомого майна, вселити його у
зазначену квартиру та визначити
порядок користування квартирою. Крім
того, зважаючи на те, що між сторонами
не досягнуто домовленостей щодо поділу
легкового автомобіля позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1/2
частини вартості вказаного
транспортного засобу.

В грудні 2013 року ОСОБА_2, звернулася в
суду із зазначеним зустрічним позовом
до ОСОБА_3 мотивуючи свої вимоги тим, що
спірне майно повністю придбано за
кошти її батька - ОСОБА_6,
підтвердженням чого є відповідні
розписки від 27 липня 1999 року та 02
березня 2000 року, а тому просила визнати
за нею право приватної власності
спірну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 13 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, в решті
позовних вимог відмовлено. У
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 28 серпня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимог
ОСОБА_3 про вселення скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким вселено ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1.
В іншій частині зазначене рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
щодо визнання за ним права власності на
1/2 частину спірної квартири, та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив із того, що рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 25 квітня 2013 року
встановлено, що спірна квартира
придбана сторонами у шлюбі за спільні
кошти і є спільною власністю подружжя.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_3 про вселення
у квартиру, апеляційний суд виходив із
того, що ОСОБА_3 не має доступу до
спірної квартири, а відповідач
заперечує проти його вселення,
мотивуючи відсутністю у позивача
будь-якого права на квартиру, яку вона
вважає своєї особистою приватною
власністю.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, вселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання майна особистою
власністю.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ