Справа № 629/3329/13-ц
Номер провадження 2/629/284/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2014 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Дегтярчук
М.О, за участю секретаря судового
засідання -Габор В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області в місті Лозова Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у
справах дітей Лозівської міської ради
в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про
визнання права власності на ? частину
Позивачка звернулася до суду 07 серпня
2013 року з позовом до відповідача про
визнання права власності на ? частину
квартири, посилаючись на те, що з 28.07.2001
року по 25.11.2011 року вона перебувала у
шлюбі з ОСОБА_4. Від даного шлюбу вони
мають неповнолітнього сина-
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу ними
була придбана 3 кімнатна
квартира,загальною площею57,1 кв.м.,яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, право
власності на яку зареєстроване за її
колишнім чоловіком і посвідчене
приватним нотаріусом Лозівського
міського нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_5,15 червня 2004
року,реєстр №3370. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
помер. Після його смерті відкрилася
спадщина, яку прийняла ОСОБА_2- мати
покійного, та ОСОБА_3- їхній з чоловіком
неповнолітній син. За життя свого
чоловіка вони не встигли поділити
квартиру,тому вона не оформила право
власності на свою частку, яка складає ?
частину квартири.У зв'язку з
вищевикладеним, позивачка звернулася
до суду і просить визнати за нею
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, як її частку в спільній
сумісній власності подружжя.
21 серпня 2013 року позивачка надала
уточнену позовну заяву, в якій просить
суд визнати за нею право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, як її частку
в спільній сумісній власності
подружжя; стягнути з відповідачки
понесені нею судові витрати при подачі
позову до суду.
Позивачка та її представник - адвокат
ОСОБА_6 у судовому засіданні на
позовних вимогах наполягали та просили
їх задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на доводи позовної заяви.
Відповідачка та її представник -
адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні
заперечували проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1. Відповідачка
пояснила,що саме вона за власні кошти,
оформивши кредит в АБ «Експрес-Банк» на
яка належала на праві власності її
покійному сину ОСОБА_4. На той час син
працював провідником пасажирських
вагонів відокремленого підрозділу «
Харківська вагонна дільниця №1» ДП
«Південна залізниця», отримував
заробітну плату у розмірі 1000гривень та
не мав можливості взяти кредит в банку.
Також пояснила,що при оформленні
кредиту в заяві вона зазначала,що
кредит бере саме на придбання
квартири. Квартира коштувала 4000
доларів США. Гроші, які вона взяла в
банку обміняла на долари і отримала 3000
доларів США,які віддала гр. ОСОБА_8з а
квартиру, і усно зобов»язалась 1000
доларів США повернути протягом шести
місяців. За півроку вона повністю
розрахувалася за квартиру.
Відповідачка пояснила, що, починаючи з
2004 року по 2007 рік з її заробітної плати
знімалися гроші на погашення кредиту.
Крім того, зазначила,що з кінця 2008 року
і по день смерті син мешкав з нею у її
квартирі за адресою: АДРЕСА_2. З 2009 року
вона самостійно сплачує комунальні
послуги по спірній квартирі, і навіть
сплачувала тоді як син разом з
позивачкою проживали там. З 01.01.2009 року
ОСОБА_1 взагалі припинила підтримувати
подружні стосунки з її сином та вести
спільне господарство, оскільки
переїхала жити з сином до своїх
батьків в м. Мерефу.
Представник третьої особи у судове
засідання не з»явився, надав заяву, в
якій прохав справу розглядати за його
відсутності (т.1 а.с.23,28),проте в
попередніх судових засіданнях проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не
заперечував, та просив їх задовольнити
Перевіривши матеріали справи, суд
вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає
задоволенню, так як у судовому
засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
що позивачка з 28 липня 2001 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про одруження, виданого
Мереф»янською міською радою
Харківського району 28 липня 2001
року(т.1а.с.7). Від даного шлюбу сторони
мають малолітнього сина- ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження, виданого
Мереф»янською міською радою
Харківського району 29 січня 2002 року
(т.1а.с.8). 25 листопада 2011 року шлюб між
ними розірвано відповідно до рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 25.11.2011 року
(т.1а.с.9). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер,що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану по місту Лозова
реєстраційної служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області 29 грудня 2012
Із наданих приватним нотаріусом
Лозівського міського нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_5
документів, а саме договору купівлі-
продажу та спадкової справи
вбачається,що за період шлюбу
подружжям спільно було придбано
трикімнатну квартиру за 3000грн, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,що
підтверджується копією договору
купівлі -продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Лозівського
міського нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_5 15 червня 2004
року,за реєстром №3370( т.1 а.с.68). З копії
заяви ОСОБА_1, вбачається,що вона надає
свою згоду на купівлю її чоловіком
квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.1а.с.75).
Із копії довідки, виданої КП «Житлова
управляюча компанія» 29.05.2013 року
вбачається,що за адресою: АДРЕСА_1 з
10.11.2004 року по день смерті був
зареєстрований ОСОБА_4,який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент його смерті
разом з ним з 15.03.2005 року по теперішній
час були зареєстровані: дружина -ОСОБА_1
та син ОСОБА_3(т.1а.с.91).
Після смерті ОСОБА_4, відкрилася
спадщина,яка складається з
трьохкімнатної квартири,розташованої
за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями
померлого є його син-ОСОБА_3, та мати
померлого -ОСОБА_2, які звернулися з
заявами до нотаріальної контори для
прийняття спадщини на ? частину даної
квартири (т.1а.с.80,81), але нотаріусом
було відкладено видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
від колишньої дружини спадкодавця
ОСОБА_1 до нотаріуса надійшла заява,
про те,що вона має намір звернутися до
суду з позовом про визнання за нею
права власності на ? частину
квартири,як її частку в спільній
сумісній власності подружжя(т.1а.с.83).
В судовому засіданні позивачка не
заперечувала той факт, що ОСОБА_2
позичала їм гроші на придбання спірної
квартири, оскільки вона на той час
перебувала у відпустці по догляду за
дитиною, а чоловік хоч і працював,але
отримував мінімальну заробітну плату.
Тому між відповідачкою та її сім»єю
була домовленість, про повернення в
подальшому їй цих коштів, так як вона
неодноразово нагадувала їм про це. В 2008
році вона оформила кредит на суму
повернуті відповідачці, які вона їм
позичала на придбання квартири. Також
позивачка не заперечувала того,що
колишня свекруха допомагала їм,як
молодій сім»ї. Але таку ж допомогу
надавали і її батьки.
В судовому засіданні були допитані
свідки, які підтвердили вищевикладене,
-свідок ОСОБА_9- батько позивачки
пояснив,що дочка та зять купили
вказану квартиру за спільні кошти,
право власності оформили на покійного
зятя. Молодій сім»ї допомагали як вони,
так і свати. На ремонт квартири дочка
-свідок ОСОБА_10 пояснив,що дійсно в 2004
році його сім»я продала квартиру сім»ї
ОСОБА_4. Угоду оформляли у нотаріуса.
При цьому були надані всі необхідні
документи. При оформленні угоди також
була присутня відповідачка ОСОБА_2,яка
передала йому гроші. Право власності
на квартиру було оформлено на ОСОБА_4;
-свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є
колишніми сусідами сім»ї ОСОБА_1,
пояснили,що їм відомо,що подружжя
ОСОБА_4 придбали квартиру та мешкали в
ній,разом робили ремонт;
-свідок ОСОБА_13 пояснила,що є подругою
відповідачки, та їй відомо,що нею був
оформлений кредит для придбання сім»ї
сина квартири, та виплатила його
повністю. За життя ОСОБА_4 між ним та
дружиною були часті непорозуміння;
- свідок ОСОБА_14 пояснила,що вона є
донькою відповідачки і підтверджує
факт того,що її мати дійсно брала
2004 році для придбання квартири її брату
та його сім»ї. Цей кредит мати в банк
мати повертала сама, без допомоги
брата та колишньої невістки.
В судовому засіданні також з»ясовано
матеріальний стан подружжя ОСОБА_4 та
було встановлено,що як позивачка, так і
її покійний чоловік мали постійне
місце роботи та стабільний заробіток,
про що свідчать довідки про заробітну
плату з їх місця роботи( т.1а.с.36-39;40-42;245;
Що стосується твердження відповідачки
про те,що для придбання спірної
квартири нею було оформлено кредит на
бере до уваги вказану заяву,оскільки в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази з приводу того,що кредит
видавався саме на придбання квартири, а
не на споживчі потреби ( т.1с.а.46).
Суд також не може погодитися з
твердженням відповідачки про те,що
ОСОБА_1 пропустила строк звернення до
суду, оскільки останній час не мешкала
у вказаній квартирі, виїхала по місцю
проживання своїх батьків в м. Мерефу,
перевела сина до місцевої школи. Ця
заява була спростована в судовому
засіданні позивачкою та наданими нею
доказами, а саме ОСОБА_1 зареєстрована
по цей час у спірній квартирі, але
вимушена була змінити місце проживання
та разом з неповнолітнім сином виїхати
до м.Мерефа, за місцем мешкання
батьків, оскільки її мати захворіла на
тяжку хворобу і потребувала та на цей
час потребує стороннього догляду, про
що надала медичні довідки(т.1
а.с.162,163,216,217).
Крім того, позивачка в судовому
засіданні заявила,що іншого житла ні
вона, ні її неповнолітній син не мають.
А в період, коли вона була відсутня та
здійснювала догляд за хворою матір»ю,
відповідачка впустила в квартиру
квартирантів без її відома та дозволу,
про що їй стало відомо нещодавно. При
цьому сторонні люди користувалися її
житлом, предметами домашнього вжитку
без її згоди. Вона також пояснила,що
відповідачка змінила замок у вхідних
дверях, в зв»язку з чим доступу до
квартири в неї не було. Також позивачка
пояснила,що має намір погасити борги
по комунальним послугам, оскільки
зараз в неї є матеріальна можливість .
Раніше такої змоги не було, бо вона
допомагала батькам, в тому числі мала
певні матеріальні обов»язки в зв»язку
з тяжкою хворобою матері.
Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу,належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того,що один з них не мав з поважної
причини(навчання,ведення домашнього
господарства,догляд за
дітьми,хворобі,тощо) самостійного
Згідно ст. 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1ст. 69 цього Кодексу визначено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
У зв'язку з тим, що дане майно придбано
сторонами в період шлюбу, домовленості
про розподіл майна між сторонами по
справі ніякої не було, шлюбний договір
не укладався, тому кожному із сторін
належить по 1/2 частині спірного майна.
А тому, суд вважає ,що ОСОБА_1 має право
на ? частину вказаної квартири, як на
майно набуте подружжям під час шлюбу
у спільну сумісну власність
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
Позивачем при подачі позову був
сплачений судовий збір, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 245 від 06серпня 2013 року, тому суд
стягує з відповідача на користь
позивача сплаченим їним судові витрати
у сумі 635,75 грн., оскільки відповідно до
статті 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88,174, 213-215,
218 ЦПК України, ст. ст. 60,61,68,70 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 368, 372ЦК України,
суд, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженкою м.Мерефа
Харківського району Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1,фактично мешкає за
адресою:АДРЕСА_3 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 як її частку
в спільній сумісній власності
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки с. Жулічі Золочівського
району Львівської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженки м.Мерефа
Харківського району Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1,фактично мешкає за
адресою:АДРЕСА_3 сплачений нею при
зверненні до суду судовий збір у
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги тобто в
порядку ст. 294 ЦПК України. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання шляхом подачі
апеляційної скарги його копії.

Суддя:
Дегтярчук
М.О.