Номер провадження: 22-ц/785/7163/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Любашівського районного суду
Одеської області від 26 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та визначення
способу участі у вихованні та
спілкуванні з дитиною, третя особа -
Комісія з питань захисту прав дитини
Любашівської районної державної
адміністрації Одеської області,

встановила:

06 червня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому ставив питання
про ухвалення рішення, яким
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому
перешкод у спілкуванні та вихованні
доньки - ОСОБА_5 та встановити наступний
спосіб участі у вихованні доньки:
дозволити йому забирати дитину до
свого помешкання по АДРЕСА_1 з 10.00 год.
суботи до 20.00 год. неділі кожного тижня
та в такий же спосіб у святкові дні.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
він проживав з ОСОБА_4 в
зареєстрованому шлюбі до червня 2013
року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась
дитина ОСОБА_5 Однак, в червні 2013 року
відповідачка ОСОБА_4 забрала дитину і
перейшла жити до своїх батьків. На його
звернення з приводу спілкування з
дитиною та прийняття участі в її
вихованні, відповідачка викликає
працівників міліції та взагалі не дає
можливості йому спілкуватись з
дитиною, хоча він має на це право.

У зв'язку з вищевказаним ОСОБА_3 був
вимушений звернутися до Любашівської
районної державної адміністрації
Одеської області (далі - Любашівська
РДА) із заявою про визначення порядку
участі у вихованні та спілкуванні з
дитиною. Однак, його заява була
залишена без розгляду, так як ОСОБА_4 не
з'явилась на засідання комісії.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_3
просив його позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнала та пояснила суду, що
позивач з дитиною майже не спілкується,
з днем народження не привітав. Декілька
разів приходив до неї додому та побив
її. На засідання комісії в
райдержадміністрацію вона не
з'явилась, так як у неї захворіла
дитина. Вона згодна з тим, щоб позивач
спілкувався з дитиною, але в її
присутності, так як дитина маленька та
потребує догляду матері.

Представник Любашівської РДА Одеської
області у судовому засіданні пояснила,
що ОСОБА_3 дійсно звертався в комісію з
питань захисту прав дитини. Однак,
комісія залишила його заяву без
розгляду, так як відповідач на
засідання комісії не з'явилась.

Також представник Любашівської РДА
зазначила, що на даний час позивач
вправі спілкуватись з дитиною в
присутності матері, так як дитина
малолітня і мати знає її потреби.

Рішенням Любашівського районного суду
Одеської області від 26 червня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування вищевказаного
рішення та ухвалення нового, яким
дозволити йому забирати дитину до
свого помешкання по АДРЕСА_1 з 10.00 год.
суботи до 20.00 год. неділі кожного тижня
та в такий же спосіб у святкові дні у
присутності матері, в період поки
дитина звикне до навколишньої
обстановки та поки батько з бабусею
вивчать її забаганки, посилаючись на
те, що рішення суду ухвалено із
порушенням норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відмови в задоволенні апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач
не довів судутого, що відповідач
вчинює перешкоди позивачу у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема того, що вона
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування з цього
питання, оскільки орган опіки і
піклування взагалі рішення з цього
питання не виносив.

З таким висновком суду повністю
погоджується колегія суддів, з огляду
на наступні обставини.

Так, суд дійшов обґрунтованого і
правильного висновку про те, що у
відповідності до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебувають вони у шлюбі між собою.
Згідно ст. 153 СК України мати, батько та
дитина мають право на безперешкодне
спілкування.

Згідно ст. 158 СК України за заявою
матері, батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення. Рішення органу
опіки та піклування є обов'язковим до
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно рішення № 1 від 11 квітня 2014 року
комісії з питань захисту прав дитини
Любашівської районної державної
адміністрації, позивач звертався з
питань визначення способу участі у
вихованні своєї доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до Любашівської РДА, однак
його заяву було залишено без розгляду,
так як відповідач ОСОБА_4, не з'явилась
на засідання комісії (а.с. 5).

У відповідності до ст. 159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий з батьків має право
звернутись до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Рішення про визначення способу участі
у вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї, приймається органом опіки та
піклування на підставі вивчення умов
життя батьків, їхнього ставлення до
дитини, інших обставин, що мають
істотне значення. І лише у випадку
вчинення перешкод того із батьків, з
ким проживає дитина, тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Таким чином, законодавством
встановлений правовий механізм
визначення способу участі у вихованні
дитини того з батьків, який проживає
окремо у випадку неможливості
досягнення батьками згоди стосовно
такого способу.

З цих підстав та враховуючи, що
матеріали справи не містять рішення
органу опіки і піклування стосовно
визначення порядку спілкування
позивача з донькою та його участі в її
вихованні, а також відсутність доказів
чинення відповідачем перешкод
позивачу у цьому, суд дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Що стосується Рішення № 5 Комісії з
питань захисту прав дитини
Любашівської районної адміністрації
Одеської області від 26 серпня 2014 року,
яким було надано дозвіл позивачу на
його побачення та спілкування з
донькою (а.с.41), то дане рішення не може
слугувати підставою для задоволення
позовних вимог та апеляційної скарги
ОСОБА_3, виходячи з наступного.

З даним рішенням позивач ОСОБА_3 не
згодний, про що він дав пояснення в суді
апеляційної інстанції, тобто його не
влаштовує визначений даним рішенням
порядок зустрічей та спілкуванні з
донькою.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів того, що відповідач ОСОБА_4
чинить перешкоди позивачу у
спілкуванні та вихованні доньки в
порядку, визначеному вищевказаним
Рішенням № 5.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

З підстав викладеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що звернення до
суду позивача є передчасним, а тому у
суду відсутні правові підстави для
задоволення його позовних вимог в
межах, в яких вони були заявлені.

Крім того, враховуючи, що позивач не
надав суду доказів ухилення
відповідача від виконання рішення
Комісії з питань захисту прав дитини
Любашівської районної державної
адміністрації Одеської області № 5 від
26 серпня 2014 року, у суду також відсутні
правові підстави для встановлення
порядку спілкування позивача з донькою
та її вихованні, визначеному
зазначеним Рішенням.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник
апеляційної скарги не надав суду
достатніх, належних і допустимих
доказів існування обставин, на які він
посилається як на підставу своїх
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду, доводи апеляційної скарги його не
спростовують, рішення ухвалено у
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржуване рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.
308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Любашівського районного суду
Одеської області від 26 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко