АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/474/14
І інстанції: Корецький Д.Б.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченка С.В.
суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко О.В.
при секретарі:Сікорі О.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 20 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про відновлення меж земельної
ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із цивільним позовом до ОСОБА_5,
посилаючись на те, що вона є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1 у м.
Херсоні, який розташований на
земельній ділянці площею - 0,0352 га.
Відповідач, яка є суміжним
землекористувачем, самовільно змінила
межі земельної ділянки позивача і
добровільно знести частину огорожі
відмовляється.

З посиланням на ст.ст. 96, 106, 152 ЗК України
просить відновити межі земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у
відповідності з планом відводу
земельної ділянки від 26 травня 1950 року
по рішенню Херсонської міської ради
від 17 квітня 1950 року № 361 ( а.с. 136)

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 20 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено. Відновлено межі
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у
відповідності з планом відводу
земельної ділянки від 26 травня 1950 року
по рішенню Херсонської міської ради
від 17 квітня 1950 року № 361.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи , недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
просила рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання ,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог ,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню .

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідачка самовільно змінила межі
земельних ділянок по АДРЕСА_1 та по
АДРЕСА_2 що дає підстави для
відновлення межі земельної ділянки
відповідно до рішення міської ради від
17.04.1950 року

З такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки вони суперечать вимогам
закону та не ґрунтуються на матеріалах
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного суду України від 16 квітня
2004 року № 7 " Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" згідно зі ст.
158 ЗК України суди розглядають справи
за спорами про межі земельних ділянок,
що перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.
Тобто встановлення меж земельної
ділянки не є компетенцією суду.

Згідно з п. п. 4.1, 4.3, 4.4 Інструкції
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженою Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18 травня 2010 року
№ 376, відновлення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості) здійснюється
при повній (частковій) втраті в натурі
(на місцевості) межових знаків, їх
пошкодженні, яке унеможливлює
використання межових знаків, а також
при розгляді земельних спорів між
власниками (користувачами) суміжних
земельних ділянок.

Відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
підставі раніше розробленої та
затвердженої відповідно до статті 186 ЗК
України документації із землеустрою. У
разі відсутності такої документації
розробляється технічна документація
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

У разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки встановити неможливо, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 ЗК України види
межових знаків і порядок відновлення
меж визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
земельних відносин.

Статтею 107 ЗК України визначено, що
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що
21.06.2012 року ОСОБА_6 за договором
куплі-продажу придбала у ОСОБА_7
житловий будинок АДРЕСА_1, який
розташований на земельній ділянці
площею 335,0 кв.м., що була надана у
користування згідно рішення
міськвиконкому від 17 вересня 1954 року №
992 . ( а.с. 5)

ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про
спадщину за заповітом від 15 вересня 2011
року є власником житлового будинку по
АДРЕСА_2 ( а.с. 36)

Рішенням Херсонської міської ради м.
Херсона від 14 квітня 1950 року № 361, на яке
посилається позивачка на
обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_8
із садибної ділянки гр. ОСОБА_9 по
АДРЕСА_2 виділено земельні ділянку
площею 350 кв.м. ( а.с. 7)

31.05.1950 року складено план земельної
ділянки, що виділена ОСОБА_8 ( а.с. 8).

Матеріали справи не містять доказів
встановлення меж зазначеної ділянки в
натурі на місцевості відповідно до
зазначеного рішення ради.

Рішенням виконкому Херсонської
міської ради від 17 вересня 1954 року № 992
затверджено надані матеріали
Херсонського бюро технічної
інвентаризації за результатами обміру
земель по будівельному кварталу № 588 м.
Херсона і зареєстровано за
землекористувачами земельні ділянки
конфігурацією, яка фактично склалася,
зокрема за землекористувачем по
АДРЕСА_1 - земельна ділянка площею 335
кв.м. і у тимчасове користування
надлишок площі - 64, 50 кв.м.; за
землекористувачем по АДРЕСА_2 -
земельна ділянка 513, 70 кв.м. ( а.с. 10, 11, 38,
39, 43, 44, 45, 46, 86-92)

Відповідно до даних земельного
кадастру межі земельних ділянок
сторін відповідають затвердженим
рішенням виконкому міської ради від
17.09.1954 р. № 992 межам. ( а.с. 39, 87).

Висновок суду першої інстанції про
самовільну зміну відповідачем ОСОБА_5
межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 по
АДРЕСА_2 не ґрунтується на наданих
сторонами доказах.

Посилання позивачки на те, що в зв'язку
з набуттям права власності за
договором куплі-продажу від 21.06.2012 року
на житловий будинок по АДРЕСА_1 у м.
Херсоні вона набула права
користування на земельну ділянку
виділену відповідно до рішення
Херсонської міської ради від 17 квітня
1950 року № 361 позбавлені правового
обґрунтування.

З огляду на викладене, враховуючи
визначену ст. 158 ЗК України компетенцію
суду при вирішенні спорів про межі
земельних ділянок, рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним і
обґрунтованим, в зв'язку з чим рішення
підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч.
1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення про відмову ОСОБА_6 у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 , 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 20 грудня 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення із цього часу протягом 20
днів може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: