Справа № 523/6863/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р.
м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарі
Строіч Л.І.,

за участю представників: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна
подружжя, визнання права власності на
майно, зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про
визнання частки майна особистою
приватною власністю, позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4 про
визначення часток в спільній частковій
власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_4
звернулась до суду з вимогою про
визнання за нею права власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись
на ст.60,ч.1ст.69, ч.1ст.70 СК України та на
те, що з ОСОБА_5 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 29.11.2003 року по
12.02.2013 року, майно придбане подружжям
під час шлюбу 28.09.2004 року є їх спільною
сумісною власністю, тому вона має право
на поділ майна в рівних частинах.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5,
проти первісного позову заперечує та
звернувся до суду з вимогою про
визнання за ним права особистої
приватної власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, посилаючись на
ст.ст.57,58 СК України, вказуючи, що він з
ОСОБА_6 були співвласниками
двохкімнатної квартири АДРЕСА_2, яку
28.09.2004 року продали і той же день, разом
з ОСОБА_6, за кошти виручені від продажу
вищевказаної квартири та за особисті
кошти ОСОБА_6, купили спірне майно.

ОСОБА_4 проти зустрічного позову
заперечує, посилаючись на те, що в
договорі купівлі-продажу спірного
майна ціна предмету договору
купівлі-продажу є істотною умовою
договору тому посилання ОСОБА_5 на
розписки, де вказується інша ціна
продажу двохкімнатної квартири, є
нікчемними (ст.ст. 220,638,657,655 ЦК України).
Отримані ОСОБА_5 кошти від продажу
двохкімнатної квартири (4 500 гривень)
були ним добровільно внесені в бюджет
сім'ї, на які були придбані речі для
облаштування спірної квартири. Грошові
кошти є речами визначеними родовими а
не індивідуальними ознаками (ст.184 СК
України), розрахунок здійснювався
готівкою, докази, що саме 4 500 гривень,
отриманих за продаж двохкімнатної
квартири, були передані за купівлю
трьохкімнатної квартири - відсутні.
Об'єктом права спільної сумісної
власності є, крім іншого, інші доходи
одержані одним з подружжя. Тому ОСОБА_4
вважає, що 4 500 гривень, отриманих
ОСОБА_5 за продаж двохкімнатної
квартири, є спільною власністю
категорії «інші доходи» (ч.2ст.61 СК
України). Крім іншого, дохід від продажу
приватизованої квартири не
охоплюється переліком особистих
коштів, зазначених в ст.57 СК України.

Позивач ОСОБА_6 за позовом до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4 про
визначення часток в спільній частковій
власності просить суд визначити, що у
праві спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1, позивачу належить
частка у розмірі 59/100 квартири, а
відповідачу 41/100 квартири. При цьому
посилається на те, що по домовленості з
відповідачем з власних коштів надала 5
500 доларів США до суми вартості спірної
квартири, визначення часток в договорі
купівлі-продажу є формальним, так як
між сторонами не було домовленості про
встановлення часток. Сума купівлі
спірної квартири складає 31 500 доларів
США, яка складається з вирученої суми
за продаж попередньої квартири - 26 000
доларів США та власної грошової суми
ОСОБА_6 - 5 500 доларів США. Позивач вважає,
що її частка повинна складати - 13 000+5 500=18
500 доларів США, тобто, її частка - 18
500/31000=59/100 квартири, а відповідача - 13 000/31
000 =41/100 квартири.

В судовому засіданні сторони
підтримали свої позовні вимоги та
надали заперечення тотожні викладеним
в письмових запереченнях.

Представник відповідача за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа -
ОСОБА_4 про визначення часток в
спільній частковій власності позовні
вимоги визнала, однак, визнання позову
судом не прийнято через порушення прав
іншої особи.

Судом встановлено:

Згідно рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 12.02.2013 року,
шлюб зареєстрований 29.11.2003 року
Київським РУЮ м.Одеси, актовий запис
№1269, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - розірвано
(а.с.4).

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 28.09.2004 року (Р-5-2657, державний
нотаріус Нікітюк О.М., Шоста державна
нотаріальна контора м.Одеси) ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10
купили квартиру АДРЕСА_3, що
складається з двох кімнат житловою
площею 25,8 кв.м., продаж вчинено за 9 500
гривень, які продавці отримали, в
рівних частках кожний, повністю від
покупців до підписання договору.
Зазначена квартира належала продавцям
на підставі Свідоцтва про право
власності на житло, виданого Одеською
залізницею 23.04.2002 року за №1906 (а.с.31).

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 28.09.2004 року (Р-5-2660,
державний нотаріус Нікітюк О.М., Шоста
державна нотаріальна контора м.Одеси)
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продали, а
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 купили квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з трьох
житлових кімнат, житловою площею 38,5
кв.м., загальною площею 66,3 кв.м., продаж
вчинено за 27 183 гривень, які продавці
отримали, в рівних частках кожний,
повністю від покупців до підписання
договору (а.с.3).

Згідно ч.1 ст.355, ч.1 ст.356 ЦК
України, майно, що є у власності двох
або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно). Власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві
власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ч.2ст.357 ЦК України, якщо
розмір часток у праві спільної
часткової власності не встановлений за
домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання майна.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.368 ЦК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом. Майно, набуте в
результаті спільної праці та за
спільні грошові кошти членів сім'ї, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором,
укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п.4ч.1ст.57 СК
України, особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст.60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною 1ст.69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.204 ЦК України,
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторонами в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

З урахуванням вищенаведеного,
суд важає, що вартість квартири
АДРЕСА_3 - 9 500 гривень та квартири
АДРЕСА_1 - 27 183 гривень, та розмір часток
в праві власності, визначених в
договорах купівлі-продажу від 28.09.2004
року, є такими істотними умовами цих
договорів що встановлені за
домовленістю сторін правочинів, а тому
посилання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на розписки
про отримання грошових коштів в
рахунок ціни за вищевказані квартири є
безпідставними, а самі докази такими що
не відповідають вимогам ч.2ст.59 ЦПК
України.

Судом визначено, що ОСОБА_5
витратив на придбання квартири АДРЕСА_1
кошти, що належали йому особисто (після
продажу квартири АДРЕСА_3), а саме 4 750
гривень, тобто, 1/6 частини квартири
АДРЕСА_1 є його особистою приватною
власністю, незалежно від того, що на цей
час він перебував у шлюбі з ОСОБА_4 і
тому його позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_5
витратив на придбання квартири АДРЕСА_1
також кошти в сумі 8 841 гривень, що є
коштами набутими подружжям ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, а тому суд визначив, що 2/6
частини квартири АДРЕСА_1 є майном, що
набуте подружжям за час шлюбу і є
їхньою спільною сумісною власністю та
таким, що підлягає розподілу. А тому
позов ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенню.

Позов ОСОБА_6 про визначення
часток в спільній частковій власності
є таким, що не відповідає закону(ч.2ст.357
ЦК України) та не підлягає задоволенню,
так як розмір часток визначено
договором купівлі продажу від 28.09.2004
року (Р-5-2660), вони є рівними, встановлені
за домовленістю співвласників. Суд не
приймає до уваги розписки про
отримання грошових коштів в рахунок
ціни за квартиру АДРЕСА_1 з підстав
наведених вище.

Керуючись ст.ст.10,11,57-59,60,61,209,212,214-215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя, визнання права
власності на майно - задовольнити
частково.

Позовні вимоги, за зустрічним
позовом, ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_6, про визнання частки майна
особистою приватною власністю -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, зареєстрований:
АДРЕСА_1) право особистої приватної
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1, яка складається з трьох
житлових кімнат, житловою площею 38,5
кв.м., загальною площею 66,3 кв.м., в тому
числі житлової кімнати площею 16,7 кв. м.,
житлової кімнати 12.0 кв.м., житлової
кімнати 9,8 кв. м., кухні площею 8,0 кв.м.,
коридору 11,3 кв.м., ванної кімнати площею
2,4 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м., вбудованої
шафи 2,3 кв.м.

Визнати право власності за ОСОБА_5
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1,
зареєстрований: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_2, паспорт
серії НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області 19
березня 2004 року, зареєстрована:
АДРЕСА_1), по 1/6 частин за кожним,
квартири АДРЕСА_1, яка складається з
трьох житлових кімнат, житловою площею
38,5 кв.м., загальною площею 66,3 кв.м., в
тому числі житлової кімнати площею 16,7
кв. м., житлової кімнати 12.0 кв.м.,
житлової кімнати 9,8 кв. м., кухні площею
8,0 кв.м., коридору 11,3 кв.м., ванної
кімнати площею 2,4 кв.м., вбиральні 1,1
кв.м., вбудованої шафи 2,3 кв.м. - у порядку
розподілу спільної сумісної власності
подружжя.

В інших позовних вимогах відмовити.

В задоволенні позововних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4
про визначення часток в спільній
частковій власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд Суворовського району м.Одеси
в 10- денний строк з дня проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко

Справа № 523/6863/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

вступна та резолютивна частина

28 березня 2014 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарі
Строіч Л.І.,

за участю представників: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна
подружжя, визнання права власності на
майно, зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про
визнання частки майна особистою
приватною власністю, позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4 про
визначення часток в спільній частковій
власності

В С Т А Н О В И В :

Враховуючи довготривалість та
складність виготовлення рішення у
повному обсязі, суд вважає можливим
проголосити вступну і резолютивну
частину рішення та відкласти складання
повного рішення на п'ять днів, що
відповідає вимогам ч.3 ст.209 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11,57-59,60,61,209,212,214-215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя, визнання права
власності на майно - задовольнити
частково.

Позовні вимоги, за зустрічним
позовом, ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_6, про визнання частки майна
особистою приватною власністю -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, зареєстрований:
АДРЕСА_1) право особистої приватної
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 яка складається з трьох
житлових кімнат, житловою площею 38,5
кв.м., загальною площею 66,3 кв.м., в тому
числі житлової кімнати площею 16,7 кв. м.,
житлової кімнати 12.0 кв.м., житлової
кімнати 9,8 кв. м., кухні площею 8,0 кв.м.,
коридору 11,3 кв.м., ванної кімнати площею
2,4 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м., вбудованої
шафи 2,3 кв.м.

Визнати право власності за ОСОБА_5
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1,
зареєстрований: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_2, паспорт
серії НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області 19
березня 2004 року, зареєстрована:
АДРЕСА_1), по 1/6 частин за кожним,
квартири АДРЕСА_1 яка складається з
трьох житлових кімнат, житловою площею
38,5 кв.м., загальною площею 66,3 кв.м., в
тому числі житлової кімнати площею 16,7
кв. м., житлової кімнати 12.0 кв.м.,
житлової кімнати 9,8 кв. м., кухні площею
8,0 кв.м., коридору 11,3 кв.м., ванної
кімнати площею 2,4 кв.м., вбиральні 1,1
кв.м., вбудованої шафи 2,3 кв.м. - у порядку
розподілу спільної сумісної власності
подружжя.

В інших позовних вимогах відмовити.

В задоволенні позововних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4
про визначення часток в спільній
частковій власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд Суворовського району м.Одеси
в 10- денний строк з дня проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко