Єдиний унікальний номер 255/2704/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2353/2014
Головуючий в 1 інстанції Пруднікова Г.М.
Доповідач Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді Санікової О.С.,

суддів:
Будулуци М.С., Космачевської Т.В.,

при
секретарі Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Кей -
Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 05 лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 05 лютого
2014 року позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 пор
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей - Колект» суму
заборгованості в розмірі 65 992,88 доларів
США, що еквівалентно 527 481,09 грн., та
судовий збір в розмірі 3 441 грн.

З вказаним рішенням не погодився
відповідач ОСОБА_1 і подав апеляційну
скаргу, в якій просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект». При
цьому він посилався на незаконність і
необґрунтованість судового рішення та
вважав, що рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що рішення суду ухвалено без
його участі, хоча він був присутній у
приміщенні суду, та судом першої
інстанції не прийнято до уваги надані
ним докази, а саме, копія рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 11 січня 2013 року, яким було
відмовлено в задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Також не було
враховано рішення апеляційного суду
Донецької області від 17 квітня 2013 року,
яким скасовано рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 20 березня 2013 року в
частині відмови у визнанні дій
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» щодо підвищення
відсоткової ставки за кредитним
договором в односторонньому порядку та
зобов'язань провести перерахунок.
Визнано незаконними дії Банку щодо
підвищення відсоткової ставки за
користування кредитними коштами за
кредитним договором від 30 березня 2006
року № 0-НД в односторонньому
порядку з 15 серпня 2008 року та
зобов'язано Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» здійснити
перерахунок за вказаним кредитним
договором.

Також позивачем не надано суду
належного розрахунку заборгованості
та не вказано з якого часу
позичальником було порушено умови та
строки погашення кредиту.

За кредитним договором № 0-НД від
30 березня 2006 року ним було сплачено 31
494,13 доларів США, що на момент сплати
складає 154 398 грн.70 коп., про що він
долучив квитанції до апеляційної
скарги.

До справи позивачем не долучено
договір факторингу або належно
завірену його копію.

Апелянт також зазначив, що у Товариства
з обмеженою відповідальністю «Кей -
Колект» (далі - ТОВ «Кей - Колект») на
момент підписання договору факторингу
була відсутня ліцензія Нацфінпослуг
для здійснення фінансових операцій, а
представник позивача не мав належну
довіреність на участь у справі.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи
апеляційної скарги та просив скаргу
задовольнити, а рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову ТОВ
«Кей - Колект».

Представник ТОВ «Кей - Колект» Іващенко
О.О. заперечував проти доводів
апеляційної скарги, просив скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
апеляційного суду не з'явилась, але про
час та місце розгляду справи
повідомлена телефонограмою (а.с. 238).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та представника позивача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції - залишити без
змін, виходячи з наступних підстав.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно зі ст.553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у
разі порушення боржником зобов'язань
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Згідно з
ч.2 зазначеної статті, поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527 і 530 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, згідно до
умов договору, вимог цього Кодексу та
інших актів цивільного законодавства,
належними сторонами і у встановлений
строк.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування
під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає
або зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату, а клієнт відступає
або зобов'язується відступити
факторові своє право грошової вимоги
до третьої особи (боржника).

За умовами ч.1 ст.1078 Цивільного кодексу
України предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Судом першої інстанції встановлено, що
30 березня 2006 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»,
Банк) та ОСОБА_1 було укладено договір
про надання споживчого кредиту №
0 - НД.

Згідно з кредитним договором Банк
надав ОСОБА_1 кредит на загальну суму 50
000 доларів США терміном з 30 березня 2006
року до 29 березня 2013 року зі сплатою 13%
річних.

У забезпечення виконання зобов'язання,
між Банком та ОСОБА_1 було укладено
договір застави (іпотеки) нерухомого
майна від 30 березня 2006 року, згідно з
яким в іпотеку передано наступне майно:
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка є власністю ОСОБА_1

Також, між ОСОБА_2 та Банком було
укладено договори поруки № 0-НД/П
від 30 березня 2006 року, згідно з яким,
ОСОБА_2, як поручитель, зобов'язалася
відповідати перед Банком за виконання
всіх зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором.

Станом на 21 січня 2013 року загальна сума
простроченої заборгованості за
кредитним договором, що підлягає
поверненню, складає 65 992, 88 доларів США,
з яких: заборгованість за кредитом - 33
776,86 доларів США, заборгованість по
процентах за користування кредитом - 32
226,02 доларів США. Станом на дату
розрахунку в еквіваленті на гривню за
курсом Нацбанку вказана
заборгованість складає 527 481,09 грн.

Відповідно до договору факторингу № 1
від 12 грудня 2011 року, договору права
вимоги за договорами іпотеки від 12
грудня 2011 року, акту приймання -
передачі права вимоги від 12 грудня 2011
року, до ТОВ «Кей-Колект» перейшли
права вимоги щодо боржників ПАТ
«УкрСиббанк».

Оскільки заборгованість
солідарні боржники не погасили, то
позивач просив стягнути з відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в
солідарному порядку в сумі 65 992, 88
доларів США, що є еквівалентно 527 481 грн.
09 коп., та судовий збір в сумі 3 441 грн.,
сплачений при подачі позову.

Виходячи з наведеного, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.
Рішення суду є законним і підстав для
його скасування немає.

Задовольняючи позов ТОВ «Кей -
Колект» відносно стягнення з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку суми
заборгованості в розмірі 65 992,88 доларів
США, що еквівалентно 527 481,09 грн., суд
першої інстанції виходив з доведеності
і обґрунтованості позову та
відповідності його вимогам діючого
законодавства.

При вирішенні справи суд посилався на
умови кредитного договору, договору
поруки, договорів факторингу і
відступлення права вимоги, та норми
Цивільного кодексу України, які
регулюють спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, дав їм
належну оцінку і обґрунтовано
задовольнив позов ТОВ «Кей - Колект» ,
стягнувши з відповідачів зазначену
суму заборгованості в солідарному
порядку.

Всупереч доводів апеляційної
скарги, суд при вирішенні справи повно
та всебічно з'ясував фактичні
обставини справи, належно оцінивши
надані позивачем докази та врахував
вимоги діючого цивільного
законодавства.

Наведені доводи апеляційної
скарги були предметом ретельної
перевірки судом першої інстанції при
розгляді справи. Свої правові висновки
суд належним чином мотивував та виклав
у рішенні.

Апеляційний суд відхиляє, як
безпідставні, твердження апелянта про
те, що суд неповно з'ясував обставини
справи, розглянувши справу без його
участі, та при вирішенні справи не
врахував рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 11 січня
2013 року, яким було відмовлено в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«УкрСиббанк» до нього (ОСОБА_1) та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором і рішення
апеляційного суду Донецької області
від 17 квітня 2013 року, яким скасовано
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 20 березня 2013 року в
частині відмови у визнанні дій ПАТ
«УкрСиббанк» щодо підвищення
відсоткової ставки за кредитним
договором в односторонньому порядку та
зобов'язань провести перерахунок

По - перше, про час і місце розгляду
справи, призначеної на 05 лютого 2014 року,
відповідач ОСОБА_1 був особисто
ознайомлений під розписку про
отримання судової повістки 26 грудня 2013
року (а.с.153) та мав можливість своєчасно
надати до суду копії вищевказаних
судових рішень, враховуючи, що справа
знаходилась в провадженні суду першої
інстанції з 04 березня 2013 року (а.с.2-3).

По - друге, рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 11 січня
2013 року, на яке посилається апелянт,
ухвалено за позовом ПАТ «УкрСиббанк»
про стягнення заборгованості за
кредитом, що виникла у відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 11 березня 2010
року, тобто по спору за позовом іншого
позивача, з приводу іншого предмету
спору та інших підстав, а тому
апеляційний суд вважає, що відсутні
будь-які підстави для закриття
провадження у справі, що передбачені
ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК України (а.с. 2 - 3, 200 - 201).

Що ж стосується посилання апелянта на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 17 квітня 2013 року, яким
визнано незаконними дії ПАТ
«УкрСиббанк» щодо підвищення в
односторонньому порядку відсоткової
ставки за кредитним договором від 30
березня 2006 року № 0-НД з 15 серпня
2008 року і зобов'язано Банк здійснити
перерахунок за вказаним кредитним
договором, то апеляційний суд виходе з
того, що вказане судове рішення
апеляційного суду скасовано ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року за
касаційною скаргою ТОВ «Кей - Колект»
(а.с.275 - 277).

Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що
суду не надано належного розрахунку
заборгованості за кредитом та не
вказано з якого часу було порушено
умови та строки погашення кредиту,
апеляційний суд відхиляє, оскільки сам
відповідач стверджував, що з 15 серпня
2008 року він перестав сплачувати кошти
за кредитним договором, оскільки був не
згоден з підвищенням Банком
відсоткової ставки за кредитом з 13 % до
15 % річних. Всупереч тверджень
апелянта, розрахунки заборгованості
були надані Банком, перевірені судом та
при цьому були враховані квитанції
відповідача про сплату боргу (а.с. 10, 11, 12
- 14, 15, 146 - 148, 259, 277 - 282).

Не відповідає дійсності і твердження
апелянта про те, що до справи не
долучено договір факторингу або його
копію, у ТОВ «Кей - Колект» на момент
підписання договору факторингу була
відсутня ліцензія Нацфінпослуг для
здійснення фінансових операцій, а
представник позивача не мав належно
завірену довіреність на участь у
справі.

Всупереч твердження відповідача
ОСОБА_1, до справи долучені копії
договору факторингу № 1 з додатком та
договір відступлення вимоги, які
укладені 12 грудня 2011 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект» і
завірені суддею. З ними ознайомився
відповідач та поставив свій підпис під
кожним із них (а.с. 16 - 20, 21, 23- 25, 137-141, 142
-144, 145, 150). Копії зазначених договорів не
відрізняються від тих, які надані
позивачем і суду апеляційної інстанції
(а.с. 260-264, 265, 266 - 268, 269).

Згідно договору факторингу №1 Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(клієнт) зобов'язується передати у
власність Товариству з обмеженою
відповідальністю «Кей - Колект»
(фактору), в фактор - прийняти права
вимоги та в їх оплату надати грошові
кошти в розпорядження клієнта за плату
та на умовах, визначених цим договором.
Обсяг прав вимоги станом на дату
укладення цього договору визначений у
додатку до цього договору.

За договором відступлення права
вимоги, у зв'язку з укладенням між
цедентом - ПАТ «УкрСиббанк» та
цесіонарієм - ТОВ «Кей - Колект»
договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011
року, цедент передає, а цесіонарій
приймає права вимоги за договором
іпотеки, зазначеним у додатку 1 до цього
договору.

Акт приймання - передачі права вимоги
складений на виконання договору
факторингу №1 від 12 грудня 2011 року (а.с.
269).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
фінансової установи та додатку до
нього, 08 грудня 2011 року ТОВ «Кей -
Колект» зареєстровано Державною
комісією регулювання ринків
фінансових послуг, як фінансова
установа за реєстраційним номером
13102668, та як зазначено в додатку до
вказаного свідоцтва, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кей -
Колект» вправі здійснювати вид
фінансових послуг без отримання
ліцензій та/або дозволів відповідно до
законодавства - факторинг (а.с.26, 26 -
зворотна сторона).

Твердження апелянта щодо неналежно
оформленої копії довіреності
представника позивача, який надав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, є несуттєвим, оскільки не
порушує прав відповідача, а тому
апеляційний суд його відхиляє.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують правильних висновків
суду та не дають підстав для висновку
про порушення судом норм матеріального
або процесуального права, які є
підставами для зміни або скасування
рішення суду.

Всупереч тверджень апелянта, суд
ухвалив рішення, яке є законним і
обґрунтованим, а враховуючи вимоги ст.
308 ЦПК України, підстав для його
скасування немає.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд
вважає, що рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 -
відхилити, як безпідставну.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 05 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: