РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2552/14-ц

пр. № 2/759/2292/14

16 червня 2014 року . Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Наборозняка М.І.

за участю секретаря Оленчук
І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві за позовом

ОСОБА_1 до Фірми " Т.М.М."-ТОВ про
стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.02.2014 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
стягнути із відповідача 8347 грн 86 коп
пені у зв*язку із невиконаням ним
умов інвестиційного договору від
08.02.2005 року, укладеного між
відповідачем та ОСОБА_2

В позові вказа, що 8.02.2005 року між
ОСОБА_2 та Фірмою "Т.М.М."-ТОВ було
укладено інвестиційний договір
№КУ/23П-02-05 будівництва житлового
будинку по АДРЕСА_1, предметом якого є
внесення позивачем інвестиції в
розмірі 60600 грн., після чого відповідач
передає у власність позивачу
машиномісце 23П за вказаною адресою.

Позивач виконав свої зобов'язання.

В подальшому ОСОБА_2 звернулася до
фірми "Т.М.М."-ТОВ з проханням надати
згоду на передачу прав та обов'язків за
Договором про пайову участь у КУ/23П-02-05
від 8.02.2005р. ОСОБА_1 Фірма "Т.М.М."-ТОВ
погодилась на таку передачу. На
підставі вищезазначеного 27.12.2010р. між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір
відступлення права вимоги за Договором
про пайову участь № КУ/23П-02-05 від 8.02.2005р.

Відповідач машиномісце позивачу не
передав, повідомлення про його
готовність позивачу ОСОБА_1 не
надходило, а тому відповідач повинен
сплатити пеню за період з 14.02.2013 року
по 12.02.2014 року в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач вимоги
позову підтримала, посилаючись на
викладені у позовній заяві
обставини.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечує, зазначив,
що відповідачу не було відомо про
фактичну уступку прав за договором
від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (позивачки); він
повідомив про готовність передати
машиномісце позивачу у березні 2013
року.

Суд розглядає справу на підставі
засад змагальності та
диспозитивності (ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК
України), про що було роз*яснено в
судовому засіданні .

Сторони не оспорюють укладення
інвестиційного договору, його
виконання ОСОБА_2, погодження на
передачу прав за ним ОСОБА_1, тому суд,
керуючись ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не
досліджує вказані обставини.

В матеріалах справи наявні докази про
те, що 27.12.2010р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено Договір відступлення права
вимоги за Договором про пайову участь
№ КУ/23П-02-05 від 8.02.2005р.

Згідно з п. п. 6.1 та 6.2 інвестиційного
договору № КУ/23П-02-05 передача позивачу
у власність машиномісця мала відбутися
за актом прийому передачі, який
підписується сторонами не пізніше
30.08.2009 року, а Фірма "Т.М.М." - ТОВ повинна
повідомити ОСОБА_2 про готовність
машиномісця до передачі.

Всупереч договірних зобов'язань,
відповідач не направляв позивачу
повідомлень про готовність
машиномісця до передачі, тобто, Фірма
"Т.М.М." - ТОВ порушила п. п. 6.1 та 6.2
інвестиційного договору № КУ/23П-02-05.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що за
невиконання чи неналежне виконання
своїх обов'язків щодо цього договору
сторони несуть відповідальність,
передбачену законодавством і
договором. У випадку порушення
підприємством своїх обов'язків п. 6.2.,
більш ніж на 30 банківських днів,
підприємство виплачує інвестору (за
виключенням випадків, вказаних в п.6.5
договору) пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми фактично
внесених інвестором грошових коштів за
кожний день прострочення. починаючи з
31-дня (п.7.4 договору).

Посилання відповідача про те, що
йому не було відомо про фактично
уступку права вимоги за
інвестиційним договором
спростовується судовим рішенням
(ухвалою Апеляційного суду м.Києва
від 25.09.2013 року у справі за
аналогічним попереднім позовом
ОСОБА_1 до відповідача. В ухвалі на а.с.
25 вказано, про те, що ОСОБА_2
повідомила Фірму «Т.М.М.»- ТОВ про
відступлення права вимоги і
відповідач при розгляді справи в
суді цього не заперечував і таке
підтверджується змістом апеляційної
скарги.

Враховуючи, що зазначене судове
рішення (ухвала від 05.06.2013 року)
постановлене між тими ж сторонами і
стосується фактично того ж предмета
спору (пені лише за інший період часу),
то суд приймає до уваги такий доказ
(обставини, викладені в ухвалі суду від
05.06.2013 року), як такий доказ (зі сторони
позивача в справі, що розглядається),
що не підлягає доказуванню. Це
передбачено ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору, цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог, - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки (п. 3
ч.1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 статті 624 ЦК України
передбачено: якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор
у зобов"язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
свої прав іншій особі за право чином
(відступлення права вимоги).

Встановлено, що Фірма "Т.М.М."-ТОВ не
виконало взяті на себе зобов'язання
відповідно до інвестиційного договору
№ КУ/23П-02-05 , машиномісце 23П у власність
Інвестору по акту прийому-передачі
приміщення не передала та не
повідомила інвестора про
готовність машинономісця до передачі.

За таких обставин, враховуючи
положення п. п. 7.1, 7.4 інвестиційного
договору №КУ/21П-01-06 та ст. 624 ЦК України
з відповідача підлягає стягненню пеня
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми фактично внесених
інвестором грошових коштів за кожний
день прострочення.

При розгляді справи представник
відповідача не заперечив розмір
облікової ставки, застосований
позивачем та його арифметичні
розрахунки пені.

Тому суд приймає їх за достовірні та
стягує із відповідача пеню на
підставі зазначеного законодавства та
умов договору між сторонами,
враховуючи, що ОСОБА_1 набула права
вимоги за інвестиційним договором, в
тому числі вимоги щодо стягнення
пені.

Судовий збір суд стягує із
відповідача на користь позивача
згіднол зі ст.. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити .

Стягнути із Фірми " Т.М.М."-Товариства з
обмеженою відповідальністю (м.Київ,
вул.. Чаадаєва, 2-Б, ІПН 72) на
користь ОСОБА_1, яка проживає у АДРЕСА_2
, 8347 грн 86 коп пені та судовий збір 243
грн 60коп, а всього - 8591 грн 46 коп.

Апеляційна скарга рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення на адресу
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд.

Суддя: