Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1758/14
Головуючий у 1 інстанції: Яцун
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» в особі
Запорізького регіонального управління
про захист прав споживача шляхом
стягнення безпідставно списаної,
помилково перерахованої та
перерахованої внаслідок порушення
розпорядження клієнта суми грошових
коштів та відшкодування моральної
шкоди, завданої неправомірними діями
банку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ
«ПриватБанк») в особі Запорізького
регіонального управління про захист
прав споживача шляхом стягнення
безпідставно списаної, помилково
перерахованої та перерахованої
внаслідок порушення розпорядження
клієнта суми грошових коштів та
відшкодування моральної шкоди,
завданої неправомірними діями банку.

В обґрунтування позову зазначав, що 28
жовтня 2013 року мав на меті здійснити SWIFT
платіж міжнародного характеру на суму
1400 доларів США, для чого звернувся за
допомогою працівників банку до
відділення ПАТ КБ «Приватбанк» за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи
Чайкіної, 57. Через карту НОМЕР_1, видану
йому ПАТ КБ «Приватбанк», операціоніст
Банку здійснила запит на переказ SWIFT
платежу через систему електронних
переказів «Приват24». Запит на
здійснення переказу виявився невдалим,
після чого не був відображений в
електронних системах платежів Банку,
зокрема, «Приват24». Операціоністу
довелося зробити ще один запит на
переказ грошових коштів на суму 1400
доларів, який був здійснений успішно.
Після того, як у нього виникла
необхідність скасувати платіж, він
через електронну систему «Приват24»
зробив запит на скасування переказу
грошових коштів на суму 1400 доларів США.
Запит був прийнятий і через деякий час
платіж в архіві платежів набув статусу
«забракований».

Після цього він неодноразово звертався
до он-лайн допомоги ПАТ КБ
«Приватбанк», а також до відділення
банку, у якому здійснено платіж, із
запитаннями щодо наявності інших не
скасованих платежів, однак протягом
тривалого часу одержував відповідь, що
здійснив один платіж, який і був ним
власноруч забракований.

В ході спілкування із консультантами
ПАТ КБ «Приватбанк» виявилося, що з
карти НОМЕР_1 здійснено два запити на
переказ грошових коштів на суми по 1400
доларів США, з яких один платіж був
проведений, а інший - забракований.
Еквівалентом такої суми у валюті
станом на 28.10.2013 була сума 11 621,61 грн., що
була списана з його персональної
картки. При цьому перший платіж взагалі
не був відображений в архіві платежів
SWIFT системи «Приват24» у жодному
статусі: ані як проведений, ані як
забракований. Крім того, йому не
надходили CMC - повідомлення на
мобільний телефон щодо списання
грошових коштів із карткового рахунку
за здійсненим переказом.

Вказує на те, що після розшуку Банком
платежу виявилося, що він був
проведений, а грошові кошти отримані
одержувачем у Греції.

Вважає, що списання цих коштів
відбулося з вини банку, а перераховані
грошові кошти безпідставно списаними,
помилково перерахованими та
перерахованими внаслідок порушення
розпорядження клієнта, але Банк
відмовляється повертати йому грошові
кошти.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути вказані кошти у
розмірі 11 621,61 грн., а також моральну
шкоду у зв'язку з понесеними
стражданнями у розмірі 5 000,00 грн. та
витрати на надання правової допомоги
за надані послуги щодо підготовки
позовної заяви.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 17 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ
«Приватбанк» в особі Запорізького
Регіонального Управління на користь
ОСОБА_3 11621,61 грн. майнової шкоди, 1500, 00
грн. моральної шкоди, 789,40 грн. витрат на
надання правової допомоги, усього - 13
911,01 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» в особі
Запорізького Регіонального Управління
у дохід держави 487,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на те, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
і наданим доказам, рішення ухвалено з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права та не враховано,
що позов має бути пред'явлений не до
банку, а до утримувача грошей. Просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 частково,
суд виходив з того, що здійснений SWIFT
платіж міжнародного характеру на суму
1400 доларів США з карткового рахунку
позивача за допомогою електронної
системи дистанційного обслуговування
та виконаний працівником ПАТ КБ
«ПриватБанк» виявився не зафіксований
та інформація щодо його здійснення не
відобразилася в архіві платежів
системи «Приват24», що потягло
неможливість його скасування в
подальшому, а тому відбулося
безпідставне списання 11621,61 грн., які
суд стягнув з відповідача.
Відшкодовуючи на користь позивача
моральну шкоду в сумі 1500,00 грн., суд
виходив з того, що позивач безпідставно
позбавлений був можливості
користуватися грошовими коштами
впродовж тривалого часу, що потягло
душевні хвилювання з приводу
можливості повернення втрачених з вини
банку значних коштів. Стягуючи
частково суму витрат на правову
допомогу у розмірі 789,40 грн., суд
керувався ч.2 ст. 88 ЦПК України та
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та кримінальних справах».

Колегія вважає, що висновок суду є
вірним. Розглядаючи спір, суд, у
відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК
України повно, всебічно та об'єктивно
з'ясував обставини справи, на які
посилалися сторони, дослідив надані
ними докази і відповідно їх оцінив, дав
належну правову оцінку
правовідносинам, які склалися між
учасниками процесу та закон, що їх
регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_3 є клієнтом ПАТ КБ
«ПриватБанк» та 28 жовтня 2013 року маючи
намір перерахувати один SWIFT платіж
міжнародного характеру на суму 1400
доларів США громадянину Греції,
звернувся за допомогою до працівника
відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Л.Чайкіної, 57.
Здійснити вказаний платіж з карткового
рахунку позивача за допомогою
електронної системи дистанційного
обслуговування операціоніст Чугунова
Н.М. не змогла з невідомих причин.
Будь-яка інформація щодо його
здійснення не відобразилася в архіві
платежів системи «Приват24», що потягло
неможливість його скасування в
подальшому та спричинення
матеріальної шкоди позивачу на суму
11621,61 грн. Натомість повторний платіж
успішно був здійснений та відображений
в архіві системи «Приват24» (в
подальшому вказаний платіж був
скасований позивачем).

Відповідно ст.1073 ЦК України, у разі
несвоєчасного зарахування на рахунок
грошових коштів, що надійшли клієнтові,
їх безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
вірно застосував норми ст. 1066-1067, 1073 ЦК
України, Закон України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»,
Правила здійснення переказів фізичних
осіб за межі України і по Україні за
поточними валютними неторговельними
операціями та їх виплати в Україні,
затверджені постановою НБУ № 496 від
27.12.2007 року та Умови і правила
здійснення банківських послуг, а тому
дійшов обґрунтованої думки щодо
стягнення з відповідача матеріальної
шкоди у сумі11621,61 грн.

Правильного висновку суд дійшов і щодо
відшкодування моральної шкоди в сумі
1500,00 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи спір в цій частині позовних
вимог, суд першої інстанції врахувавши
вимоги ст.23 ЦК України, ст. 1167 ЦК
України, та роз'яснення, що викладені в
п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду
№ 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3
на відшкодування моральної шкоди.
Такий висновок суду відповідає
обставинам справи.

Стягнення витрат на правову допомогу
ґрунтується на нормах ст.ст.79,84 ЦК
України, Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та кримінальних
справах».

Докази та обставини, на які посилається
апелянт були предметом дослідження
судом першої інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права. Доводи, наведені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгоди апелянта
з висновком суду першої інстанції з їх
оцінкою.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: