Справа № 307/4549/13-ц
Провадження № 2/307/280/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Мельник В.І при
секретарі Гайдукова Н.А з участю
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл
спільного майна подружжя.

В С Т А Н О В И
В:

Позивачка пред'явила позов в суд
до відповідача про поділ спільного
майна подружжя.

Позовні вимоги мотивує тим, що з
відповідачем по справі перебувала у
зареєстрованому шлюбі з травня 2006 року,
але шлюб виявився невдалим та в січня
2011 року окружним судом Прага-Захід
Чеської республіки шлюб було
розірвано. За час спільного проживання
вони за спільні кошти придбали
незавершений будівництвом склад по
АДРЕСА_1 вартістю 4175 гривень.

Земельну ділянку площею 0,1296 га цільове
призначення якої інша комерційна
діяльність вартістю 64476 гривень в
урочищі Тополівка № 1 в смт. Буштино. .

Земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,2103 га по АДРЕСА_2 вартість якої
за попередньою оцінкою становить
20000гривень.

Земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,1500 га по АДРЕСА_2 вартість якої
за попередньою оцінкою становить 20000
гривень. Автомобіль марки ВАЗ-2121
держаний номерний знак НОМЕР_1 1989 року
випуску вартість якого становить 10000
гривень.

Причіп легковий-В марки ПП 2,8 держаний
номерний знак НОМЕР_2 2007 року випуску
вартість якого становить 10 000 гривень.

Представник позивачки позовні вимоги
підтримала та пояснив в судовому
засіданні, що стосується
незавершеного будівництвом складу , то
на даній земельній ділянці дійсно не
має жодної споруди, на придбання
земельної ділянки були витрачені кошти
сімейного бюджету. За час перебування
сторін у зареєстрованому шлюбі вони
набули також дві земельні ділянки , для
ведення особистого селянського
господарства та будівництва житлового
будинку.

Крім вказаних земельних ділянок за час
шлюбу ними було придбано автомобіль
ВАЗ 2121 держаний номерний знак НОМЕР_3 1989
року випуску вартістю 10000 гривень, та
причеп держаний номерний знак НОМЕР_2
вартістю 10000 гривень. Вартість
автомобіля та вартість причепа не
оспорюється. Просить суд визнати право
власності за позивачкою ? автомобіля ,
? причепа та ? на всі земельні ділянки.

Представник відповідачки позов визнав
частково та пояснив в суді, позивачка
пред'явила позов в суд про поділ
спільно набутого майна подружжям під
час шлюбу. Незавершений будівництвом
склад що знаходився по вул.. Тополівка в
смт. Буштино був придбаний відповідно
до договору купівлі-продажу в 2007 році.
Зразу після купівлі продажу вказаний
склад було демонтовано, на даний час на
земельній ділянці не має жодної
споруди.

Земельна ділянка площею 0,1296 га що
знаходиться в урочищі Тополівка смт.
Буштино була придбана ОСОБА_4Д як
приватним підприємцем для
комерційного використання.

Що стосується земельних ділянок по
АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства
то вказані земельні ділянки отримані
ОСОБА_4 у власність внаслідок
безоплатної передачі вказаних
земельних ділянок із земель
комунальної власності то вказані
земельні ділянки не являються об'єктом
права спільної сумісної власності.

Що стосується автомобіля та причепа то
вказані об'єкти дійсно придбані в
період шлюбу та являються спільним
майном. Заявлені позивачкою вартість
причепа та вартість автомобіля по 10000
гривень вони не оспорюють. Враховуючи
що автомобіль та причіп являються
неподільними речами та враховуючи те
що ОСОБА_4 являється інвалідом третьої
групи загального захворювання,
інвалідність визначена довічно, то він
більше потребує транспортного засобу.
Тому просить присудити позивачці
причеп а відповідачу автомобіль.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає що позов слід задовольнити
частково.

Судом встановлено, що відповідно до
копії рішення окружного суду м. Праги
Чеської республіки шлюб між сторонами
було розірвано 8 грудня 2010 року рішення
суду набуло законної сили 28 січня 2011
року. ЯК випливає з рішення суду про
розірвання шлюбу сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 1 травня 2006
року.

Сторонами досягнуто згоди щодо
вартості майна, що підлягає поділу,
тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 61
ЦПК України дані обставини не
підлягають доказуванню.

Відповідно п. 22 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21 грудня .2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими ст. ст. 69-72 СК України та
ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди -виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Згідно ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

За правилами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію автомобіля ВАЗ 2121 держаний
номерний знак НОМЕР_1 1989 року випуску
зареєстровано 8 серпня 2007 року за
ОСОБА_4 легковий автомобіль. Тобто
вказаний автомобіль придбаний в період
шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію причепа до легкового
автомобіля номерний знак НОМЕР_2 2007
року випуску то вказаний причеп
зареєстрований 8 серпня 2007 року за
ОСОБА_4

Відповідно до посвідчення серії
НОМЕР_4 виданого Управлінням
Пенсійного фонду у Тячівському районі
ОСОБА_4 являється інвалідом третьої
групи довічно.

Враховуючи те що позивачкою
заявлені вартість автомобіля ВАЗ 2121 1989
року випуску та вартість причепа 2007
року випуску по 10000 гривень. З вказаною
оцінкою погодився відповідач, та
враховуючи те що відповідач являється
інвалідом третьої групи загального
захворювання довічно, суд вважає за
доцільне автомобіль залишити
відповідачу а причеп залишити
позивачці.

Відповідно до договору купівлі продажу
від 26 січня 2010 року що стверджується
витягом з держаного реєстру правочинів
земельна ділянка площею 0,1296 га в
урочищі Тополівка в смт. Буштино
придбана ОСОБА_4 як приватним
підприємцем

Відповідно до пн..29 постанови
Пленуму Верховного суду від 21 грудня 2007
року " Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб , розірвання
шлюбу визнання його недійсним та про
поділ майна подружжям" "Відповідно до
положень ст. ст. 57, 61 СК України та ст. 52
ЦК України майно приватного
підприємства чи фізичної особи
підприємця не є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя. . Інший з
подружжя має право на частку одержаних
доходів від цієї діяльності" тому
вказана ділянка розподілу не підлягає.

Відповідно до довідки № 08 виданої
4 квітня 2014 року Тячівським РПТІ на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 відсутня
будівля складу.

Дана обставина стверджується також
представником позивачки яка ствердила
в судовому засіданні що дійсно на
вказаній земельній ділянці не
знаходиться жодної будівлі.

Що стосується поділу земельних
ділянок по АДРЕСА_2 площею 0,1500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та земельної ділянки
площею 0,2103 га для ведення особистого
селянського господарства то вказані
земельні ділянки ОСОБА_4 отримав
безоплатно із земель комунальної
власності.

Законом України від 11 січня 2011
року № 2913 - У1 "Про внесення змін до ст. 61
СК України який набрав чинності 8
лютого 2011 року ст. 61 СК України
доповнено ч. 5 відповідно до якої
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя є земельна ділянка
набута внаслідок безоплатної передачі
її одному з подружжя у тому числі і
приватизації.

Частина 5 ст. 61 Сімейного кодексу
України в редакції закону від 11 січня
2011 року відноситься до правовідносин
які виникли до набрання ним чинності.
Дана правова позиція викладена в
Постанові Верховного суду від 6 лютого
2013 року справа 6-175цс12.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 5 ЦК України
акти цивільного законодавства що
регулюють відносини які виникли з дня
набрання ним чинності , акт цивільного
законодавства не має зворотної дії в
часі , крім випадків коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи.

Законом України від 11 січня 2011
року № 2913-V1 " Про внесення змін до ст. 61
СК України щодо об'єктів права
спільної сумісної власності подружжя "
який набрав чинності 8 лютого 2011 року
ст. 61 СК України доповнено ч. 5 якою
передбачено що об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя є
земельна ділянка яка набута внаслідок
безоплатної передачі її одному з
подружжя із земель держаної або
комунальної власності в тому числі і
приватизації.

Отже визнаючи спірні земельні
ділянки які одержані сторонами в 1996-2009
роках спільною сумісною власністю
подружжя суди безпідставно керувались
частиною 5 ст. 61 СК України
застосовували цю норму до
правовідносин які виникали до набрання
ним чинності до набрання чинності.

Відповідно до держаного акту на
право власності на земельну ділянку
від 9 листопада 2009 року виданого
Буштинською селищною радою
Тячівського району на підставі рішення
№ 470 вісімнадцятої сесії п'ятого
скликання від 17 липня 2009 року
Буштинської селищної ради ОСОБА_4
отримав земельну ділянку площею 0,1500 га
по АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Відповідно до держаного акту на
право власності на земельну ділянку
від 9 листопада 2009 року виданого
Буштинською селищною радою
Тячівського району на підставі рішення
№ 471 вісімнадцятої сесії п'ятого
скликання від 17 липня 2009 року
Буштинської селищної ради ОСОБА_4
отримав земельну ділянку площею 0,2103 га
по АДРЕСА_2 для ведення особистого
селянського господарства.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл
спільного майна подружжя є не
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи те що позов задоволено
частково то судові витрати підлягають
відшкодуванню частково.

Керуючись ст.ст. 69-72 Сімейного
кодексу України, ст. 372 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 57-60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

РІШИВ
:

Розділити спільно нажите майно
між подружжям та присудити ОСОБА_3
причіп легковий - В фіолетового
кольору номер шасі НОМЕР_5 держаний
номерний знак НОМЕР_2 2007 року випуску
вартістю 10.000 гривень.

ОСОБА_4 присудити легковий автомобіль
марки ВАЗ 2121 універсал-В номер шасі
НОМЕР_6 білого кольору 1989 року випуску
державний номерний знак НОМЕР_1
вартістю 10000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 325 гривень судового
збору на користь ОСОБА_3 .

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Закарпатської області через
Тячівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя Тячівського районного суду
В.І.Мельник