23.05.2014 Справа № 756/8859/13-ц
Номер справи 756/8859/13-ц
Номер провадження 2/756/169/14
21 травня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом до відповідача. В
обґрунтування позову вказує, що 28.09.2010
року ОСОБА_1 з однієї сторони, як
позикодавець, передав, а відповідач,
ОСОБА_2 з іншої, як позичальник, прийняв
грошові кошти в сумі 30 000 доларів США ,
що еквівалентно 239700 грн.
У відповідності до змісту
розписки відповідач взяв на себе
зобов*язання повернути отримані
грошові кошти позивачу в термін до
Також 02.12.2011 року ОСОБА_1 з однієї
сторони, як позикодавець, передав, а
відповідач, ОСОБА_2 з іншої, як
позичальник, прийняв грошові кошти в
У відповідності до змісту
розписки відповідач взяв на себе
зобов*язання повернути отримані
грошові кошти позивачу в термін до
01.03.2012 року та виплатити 1000 євро
відсотків. Всього відповідач в строк
до 01.03.2012 року повинен був сплатити
Зазначає, що враховуючи те, що в
строки вказані в розписці відповідач
кошти йому не повернув, розмір
процентів борговими розписками
визначений не був, то вважає, що має
право на одержання процентів і їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки НБУ, що підлягають сплаті
щомісяця до дня повернення позики.
У відповідності до постанови
Правління НБУ України «Про
врегулювання грошово-кредитного
ринку» від 06.06.13 за № 209, розмір
облікової ставки становить 7 % річних.
Вказує, що враховуючи те, що
розмір процентів за користування
позикою встановлюється на рівні
облікової ставки НБУ, тобто 7 %, розмір
процентів за місяць користування
позикою буде складати 0,58 % від грошової
суми позики. Грошова сума процентів за
місяць буде складати 174 долара США (
відповідач користувався позикою
протягом 31 місяця до моменту заявлення
позову, починаючи з 28.09.2010 року, розмір
процентів за увесь час користування
грошовими коштами, які були надані у
якості позики за договором складає 5394
долара США (31*174 = 5394), що згідно
офіційного курсу НБУ гривні до долара
США на момент звернення з цим позовом
стягнути з відповідача на свою користь
В судових засіданнях позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали з обставин викладених в
позові та просили суд позов
Відповідач та його представник
проти позову заперечували з посиланням
на те, що позивач не вказує про той факт,
що між позивачем та відповідачем була
усна домовленість про те, що для
погашення простроченої заборгованості
в розмірі 30 000 доларів США, які мали бути
повернуті позивачу до 30.12.2010 року
відповідач передає позивачу
відступний у вигляді передачі у
власність нерухоме майно, а саме : 34/100
частини групи нежитлових приміщень
АДРЕСА_2. На виконання цієї
домовленості 02.11.2011 року був укладений
договір купівлі-продажу 34/100 частини
групи нежитлових приміщень АДРЕСА_2,
вартістю 248 746 грн. Вказаний договір був
укладений між позивачем та ОСОБА_3 , від
імені якої діяв ОСОБА_4 Відповідач мав
певні фінансові стосунки з ОСОБА_3 та
саме за домовленістю між ними 02.12.2011 р.
був укладений вищевказаний договір, на
підставі якого позивач й набув право
власності на нерухоме майно, а саме: 34/100
частини групи нежитлових приміщень
АДРЕСА_2. Умовами вказаного договору
передбачено, що продавець отримав від
позивача всю суму грошей до
посвідчення даного договору. В цьому
пункті договору мались на увазі кошти в
розмірі 30 000 доларів США, які відповідач
отримав від позивача 08.09.2010 року
відповідно до розписки. При цьому
позивач жодної копійки не передав , а ні
ОСОБА_4 , а ні ОСОБА_3 Таким чином,
позивач прийняв відступний у вигляді
передачі у власність нерухомого майна,
а саме: 34/100 частини групи нежитлових
приміщень АДРЕСА_2. Посилалися на ч.1
ст.600 ЦК України відповідно до якої
зобов*язання припиняється за згодою
сторін внаслідок передання боржником
кредиторові відступного (грошей,
Стосовно 6000 євро, які відповідач
отримав від позивача 02.12.2011 р., то
відповідач повертав щомісяця протягом
5 місяців позивачу по 1500 доларів США,
загальна повернута сума складає 7500
доларів США, що є еквівалентом 6000 євро.
При прийнятті відступного та 7500
доларів США позивач стверджував, що
боргові розписки він порвав. Просили
суд в задоволенні позову відмовити.
Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, свідка ОСОБА_4,
дослідивши письмові докази по справі
суд приходить до висновку, що позов
відлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.
Як вбачається з розписки ОСОБА_2
взяв в борг суму в розмірі 30 000 доларів
США у ОСОБА_1 та залишив в якості
застави документи , доручення на
нерухомість - квартира в АДРЕСА_1,
загальною площею 43,1 м.2 та
зобов*язується повернути суму строком
до 30.12.2010 року. Вразі порушення
домовленості ОСОБА_1 має повне право
розпоряджатися відповідно
довіреності. (а.с. 5). В своєму позові
позивач вказує борг 30 000 доларів США , що
офіційно курсу НБУ гривні до долара США
на момент звернення з цим позовом
складає 239 700 грн. (100 доларів США складає
Відповідно до іншої розписки
02.12.2011 року ОСОБА_2 взяв в борг 5000 євро у
ОСОБА_1 до 01.03.2012 року та зобов*язується
повернути 01.03.2012 р. шість тисяч євро.
(а.с.6). 5000 євро основного боргу та 1000
євро відсотків , що офіційно курсу НБУ
гривні до євро на момент звернення з
євро складає 1063,3088 грн.
Свої підписи в судових засіданнях в
боргових розписках відповідач не
Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 суду пояснив, що він дійсно від
імені ОСОБА_3 укладав з ОСОБА_1 договір
нежитлових приміщень АДРЕСА_2 в рахунок
боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1, у ОСОБА_3
і ОСОБА_2 були свої домовленості.
грошей від ОСОБА_1 по вказаному
договору він не отримував.
Доводи відповідача не
заслуговують на увагу стосовно того, що
в рахунок боргу в розмірі 30 000 дол. США
ним передано позивачу нежитлове
приміщення АДРЕСА_2, оскільки він не є
власником даного приміщення. Крім того,
з п.3 договору купівлі-продажу від 02.12.2011
року вбачається, що за домовленістю
сторін цей продаж вчиняється за 248 746
Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Пояснення свідка ОСОБА_4 про
передачу приміщення в рахунок боргу не
є належним доказом по справі. Також
суду не надано належних доказів якіб
свідчили про те, що власник приміщення
ОСОБА_3 не отримала коштів від ОСОБА_1
за його продаж. На час розгляду справи в
частини групи нежитлових приміщень
недійсним не визнано.
Не визнання відповідачем позову
спростовуються самими борговими
розписками, які відповідач написав, при
цьому зазначив дату повернення боргу.
У відповідності до ст. 526 Цивільного
Кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому Позивачем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
Суд вважає, що відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
в розумінні ст.57-59 ЦПК України, які б
свідчили про те, що він повернув
позивачу грошові кошти отримані за
розписками, а тому суд приходить до
висновку, що з відповідача на користь
позивача слід стягнути борг в сумі
При цьому не підлягає задоволенню
вимога про стягнення 7 % річних в
грошима відповідно до постанови
правління НБУ України «Про регулювання
грошово-кредитного ринку» від 06.06.2013 р.
№ 209, оскільки Постанова втратила
чинність на підставі Постанови
Національного банку № 315 від 9.08.2013
року, окрім того, вона
розповсюджувалася на банківські та
фінансові установи, а не на договірні
зобов*язання які існують між фізичними
Згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір в сумі 3034 грн. 80
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. ст. 10, 15, 60, 80, 88, 208, 209, 212 - 215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 1046 - 1050 ЦК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (податковий номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти
в сумі 303480 грн., судовий збір в сумі 3034
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: