Справа № 755/1188/14-ц
Провадження № 6/755/309/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києві,
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання у кримінальній справі по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.
15, ст. 190 ч. 2 та ч. 2 і ч. 3 ст. 358
Кримінального кодексу України,-

В С
Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва
із заявою, в якій просить суд: поновити
процесуальний строк для пред'явлення
до виконання виконавчого листа,
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва 16 лютого 2010 року в кримінальній
справі № 1-279/2010 про стягнення з ОСОБА_2
на його користь матеріальну шкоду в
сумі 34 495 гривень, та моральну шкоду в
сумі - 20 000 гривень.

Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що
вироком Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 лютого 2010 року ОСОБА_2
визнаний винним та засуджений за
скоєння щодо нього злочинів,
передбачених ст. 190 ч.2, 27 ч. 5 358 ч. 1, ч. 1. 14
ч. 2 ст. 190, 358 ч. 3 КК України до міри
покарання 2 років позбавлення волі. Цим
же вироком йому, як потерпілому та
цивільному позивачу, стягнуто з ОСОБА_2
у відшкодування матеріальної шкоди 34 495
гривень, моральної - 20 000 гривень.
Вважаючи, що виконання вироку буде
забезпечено і рішення про стягнення на
його користь стягнутих сум буде
виконано примусово, оскільки ОСОБА_2
під вартою, він не звертався за
виконавчим листом та не пред'являв його
до примусового виконання. Більше того,
він не знав про місце перебування та
відбуття покарання боржника ОСОБА_2
Отже, з часу постановлення вироку та до
даного часу збитки не
відшкодовувались, а він вважав, що такі
будуть стягнуті правоохоронними
органами, оскільки ОСОБА_2 під вартою.
Він вважав, що загальна ситуація:
ОСОБА_2 перебуває у колонії, заробітків
немає, тому кошти йому і не надходять.
За цих причин пропущений річний строк
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання. Виконавчий документ йому
виданий по його заяві Дніпровським
районним судом м. Києва 27 листопада 2013
року.

Сторони в судове засідання не
з'явилися.

Суд, вивчивши зміст заяви, дослідивши
матеріали кримінальної справи № 1-279/10
по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.
15, ст. 190 ч. 2 та ч. 2 і ч. 3 ст. 358
Кримінального кодексу України,
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
вироком Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 лютого 2010 року ОСОБА_2
було визнано винним в скоєнні злочинів,
передбачених ст.ст. 190 ч. 2, 27 ч. 5, 358 ч. 1, 14,
ч. 2 ст. 190, 358 ч. 3 КК України та призначено
міру покарання: за ст. 190 ч. 2 КК України -
2 роки позбавлення волі; за ст. 27 ч. 5 ст.
358 ч. 1 КК України - 1 рік обмеження волі;
за ст. 14, ст. 190 ч. 2 КК України - 1 рік
позбавлення волі; за ст. 358 ч. 3 КК
України - 1 рік обмеження волі. На
підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш сурового покарання
більш суворим, остаточно призначено
покарання в вигляді 2 років
позбавлення. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь потерпілого ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 34 495 гривень та
моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 за проведення
експертиз - 2 177 гривень 28 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
27 травня 2010 року, апеляції засудженого
ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь в
розгляді справи судом першої
інстанції, залишено без задоволення, а
вирок Дніпровського районного суду м.
Києва від 05 листопада 2009 року, відносно
ОСОБА_2 - без зміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 Цивільного
процесуального кодексу України,
питання, пов'язані із зверненням
судового рішення до виконання,
вирішує місцевий суд, який розглянув
справу. За кожним судовим рішенням, яке
набрало законної сили, за заявою осіб,
на користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій
справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист.

В обґрунтування заявлених вимог,
заявник посилається на те, що ним було
пропущено строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання у
зв'язку із необізнаністю в сфері
виконання вироку суду, у зв'язку з чим
ним не було отримано виконавчий лист та
було пропущено строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції, що
діяла станом на 2010 рік), виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: виконавчі
листи та інші судові документи -
протягом трьох років.

Як вбачається з матеріалів справи,
вирок суду від 16 лютого 2010 року по
обвинуваченню ОСОБА_2 набрав законної
сили 27 травня 2010 року.

22 листопада 2013 року заявник звернувся
до Дніпровського районного суду м.
Києва із заявою, в якій просив суд
повідомити чи виписувався при
виконанні вироку суду від 16 лютого 2010
року виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_2 на його користь матеріальної та
моральної шкоди.

Згідно відповіді Дніпровського
районного суду м. Києва від 27 листопада
2013 року, судом на адресу ОСОБА_1 було
направлено виконавчий лист у вказаній
справі про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
сумі 34 495 гривень та моральну шкоду в
сумі 20 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Цивільного
процесуального кодексу України,
стягувачам, які пропустили строк
для пред'явлення виконавчого
документа до виконання з причин,
визнаних судом поважними, пропущений
строк може бути поновлено.

Таким чином, заявником було пропущено
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання з поважних причин,
оскільки заявник, будучи необізнаний в
питаннях виконання вироку суду вважав,
що останній мав бути виконаний
правоохоронними органами, у зв'язку з
чим і не звертався до суду за видачею
виконавчого листа, а отже заява ОСОБА_1
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання у кримінальній справі по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.
15, ст. 190 ч. 2 та ч. 2 і ч. 3 ст. 358
Кримінального кодексу України є
обгрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 210, 371 Цивільного процесуального
кодексу України, ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання у
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 15, ст. 190 ч.
2 та ч. 2 і ч. 3 ст. 358 Кримінального
кодексу України - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа № 1-279/2010 року за цивільним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в сумі 34 495 гривень та моральну
шкоду в сумі 20 000 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: