Справа № 128/406/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

26 березня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення процентів за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького
районного суду Вінницької області з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
процентів за договором позики. Позовні
вимоги мотивовано тим, що рішенням
Вінницького районного суду від 9 грудня
2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на його
користь заборгованість по розписці від
1 липня 2010 року 577220,34 грн. Строк
повернення позичальником був
встановлений 1 серпня 2010 року. Вважає,
що відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України
має право на одержання від відповідача
процентів від суми позики. Відповідач
ОСОБА_2 за час користування його
грошима за період з 02 серпня 2010 року по
23 січня 2014 року повинен сплатити йому
проценти в сумі 148266,53 грн., однак
добровільно розрахуватись відповідач
не бажає, тому він звернувся до суду з
даним позовом.

Позивач просить стягнути з відповідача
на його користь 148266,53 грн. - процентів за
договором позики та 3000,00 грн. - витрат на
правову допомогу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, однак подав через канцелярію
суду заяву, в якій просить розглянути
справу у його відсутність, позовні
вимоги підтримує та просить
задовольнити їх у повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча про день, час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, а саме
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
(а.с.13,17). Про причини неявки суд не
повідомив, заяв та клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

На адресу суду від адвоката ОСОБА_3
надійшла заява, в якій він зазначив, що
ним постійно надається правова
допомога ОСОБА_2, проте договір про
надання правової допомоги ще не
укладено, тому просив судове засідання
відкласти на іншу дату.

Відповідно до ч.4 ст. 42 ЦПК України
повноваження адвоката як представника
можуть також посвідчуватись ордером,
дорученням органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги, або
договором. До ордера обов'язково
додається витяг із договору, у якому
зазначаються повноваження адвоката як
представника або обмеження його прав
на вчинення окремих процесуальних дій.
Витяг засвідчується підписом сторін
договору.

Суд не приймає до уваги заяву адвоката
ОСОБА_3, оскільки він не є
представником сторони у даній справі,
так як до заяви та ордеру не додано
витягу із договору, у якому
зазначаються повноваження адвоката як
представника або обмеження його прав
на вчинення окремих процесуальних дій,
засвідченого підписом сторін договору.
Крім того, з ордеру не вбачається по
якій саме справі надається правова
допомога ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює провести
розгляд справи у відсутність
відповідача та ухвалити заочне рішення
на підставі наявних у справі доказів,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає справу не інакше як за заявою
осіб, в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів,
тобто кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що рішенням
Вінницького районного суду Вінницької
області від 19.12.2013 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу та
моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики в сумі 577 220
грн. 30 коп., 3% річних від простроченої
суми в сумі 44 915 грн. 85 коп., а всього 622 136
грн. 19 коп. В решті позовних вимог
відмовлено (а.с.3, 4).

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 536 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання то воно підлягає виконанню у
цей строк. За користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі
невиконання позичальником обов'язків,
встановлених договором позики, щодо
забезпечення повернення позики, а
також у разі втрати забезпечення
виконання зобов'язання або погіршення
його умов за обставин, за які
позикодавець не несе відповідальності,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів, належних
йому відповідно до статті 1048 цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Врахувавши, те, що відповідач взяте на
себе зобов'язання за договором позики
не виконав, не повернув позивачу
отриманих грошових коштів у строк
визначений у договорі позики
(розписці), суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
процентів за договором позики в сумі
148266,53 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір в сумі 1482 грн. 66
коп., від сплати якого звільнено
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно ст. 79 ЦПК України до судових
витрат, крім інших, відносяться судовий
збір, витрати на правову допомогу.

Судові витрати на правову допомогу в
сумі 3000 грн.00 коп. задоволенню не
підлягають, оскільки вони
документально не підтверджені
належними доказами. Оцінюючи надані
позивачем документи на підтвердження
сплати витрат на правову допомогу, суд
відхиляє квитанцію №2 від 13.01.2014 року та
не приймає її до уваги, оскільки в ній
не зазначено по якій саме цивільній
справі та за позовом до кого надавалась
правова допомога, а також не додано
договору, укладеного між позивачем та
адвокатом на який є посилання у
вказаній квитанції.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 1048,1052
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 79, 88, 197, 209,
212- 215, 224 - 228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
(який проживає за адресою: АДРЕСА_2)
проценти за договором позики в сумі
148266,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави
судовий збір в сумі 1482 грн. 66 коп.

В стягненні судових витрат на правову
допомогу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Л.П. Шевчук