Справа № 457/1184/13ц
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/239/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Трускавецького міського
суду Львівської області від 27 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернувся в суд позовом до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, свої
позовні вимоги мотивує тим, що вони
уклали шлюб 24 листопада 2011 року,
зареєструвавши у відділі реєстрації
актів цивільного стану Трускавецького
міського управління юстиції
Львівської області під актовим записом
№ 252. Під час проживання у шлюбі у них
народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Окрім того, зазначає, що під час
реєстрації шлюбу він був громадянином
України, однак зараз являється особою
без громадянства та постійно проживає
в Німеччині. Спільне сімейне життя в
них не склалось, оскільки після
одруження він поїхав до Німеччини, а
дружина залишилась проживати в Україні
і він втратив до ОСОБА_3 почуття любові
та поваги. Оскільки шлюбні відносини
між ними припинялися, загальне
господарство ними не ведеться, тому він
прийшов до переконання, що надалі їх
спільне проживання і збереження сім'ї є
неможливим.

Рішенням Трускавецького міського
суду Львівської області від 27 серпня 2013
року позов задоволено. Розірвано шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 24
листопада 2011 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Трускавецького міського управління
юстиції Львівської області під актовим
записом № 252.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3
подавши апеляційну скаргу у якій
зазначає, що вважає рішення суду
незаконним та необгрунтованим,
оскільки виносячи рішення,
Трускавецький міський суд внаслідок
неправильної оцінки окремих доказів
неповно та неправильно встановив
обставини, які мають значення для
справи, зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи і не
грунтуються на законі чим порушив
норми матеріального та процесуального
права. Окрім того, вказує, що шлюб між
нею та позивачем не являється
формальним і його потрібно зберегти,
оскільки розірвання шлюбу буде
суперечити інтересам малолітньої
дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також зазначає, що відповідно до п.4 ч.1
ст. 169 ЦПК України судом першої
інстанції мала бути забезпечена
особиста явка позивача.

Просить прийняти апеляційну
скаргу до розгляду і скасувати рішення
Трускавецького міського суду від 27
серпня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу з ОСОБА_3,
зареєстрованого 24.11.2011 року відділом
РАЦС Трускавецького міського
управління юстиції у Львівській
області, актовий запис №252 відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_2 на підтримання
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що подану
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, зазначений законами України.

Статтею 10, 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303
ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення
районного суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, сторони перебувають
у шлюбі, який зареєстрований 24
листопада 2011 року, згідно свідоцтва про
шлюб, серії НОМЕР_1, виданого
Трускавецьким відділом реєстрації
актів цивільного стану Трускавецького
МУЮ Львівської області (а.с. 7).

Від шлюбу в сторін є малолітня донька
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Стаття 51 Конституції України
передбачає, що шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен
із подружжя має рівні права і обов'язки
у шлюбі та сім»ї.

Аналогічні приписи викладені
у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого
передбачено, що примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56
СК України кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо
примирення подружжя, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства (ст. 111 СК України).

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п.10 ППВС України №11 від 21.12.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Розглядаючи справу по суті,
суд першої інстанції, не дотримуючись
роз"ясень, які викладені у п. 10
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», не застосував заходи щодо
примирення подружжя, які вживаються у
випадку відсутності згоди одного з них
на розірвання шлюбу за ініціативою
однієї зі сторін або суду у формі
надання сторонам строку на
примирення.

Колегія суддів звертає увагу
на те, що справа про розірвання шлюбу
перебувала на розгляді у суді першої
інстанції з 14 серпня 2013 року по 27 серпня
2013 року, не зважаючи на заперечення
відповідачки щодо задоволення позову
та на ту обставину що у сторін є
малолітня донька суд не застосував
заходи щодо примирення між сторонами
та прийшов до передчасного висновку
щодо розірвання шлюбу.

Разом з тим розглядаючи справу
районний суд не взяв до у ваги
роз'яснення в п.10,15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» та в п.6
Постанови пленуму Верховного Суду
України»Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю
України» №16 при винесенні рішення.

Як вбачається з матеріалів
справи, суд не надав сторонам строку
для примирення та не встановив, чи мало
таке місце, оскільки та як зазначає
відповідачка, що сторони не проживають,
не ведуть спільне господарство тільки
через перебування позивача за межами
України.

Отже, судом першої інстанції не
виконано вимоги законодавства щодо
всебічного з'ясування обставин справи,
не дотримано норм матеріального та
процесуального права, не встановлено
фактичні обставини справи.

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням по справі
нового рішення про відмову в позові
ОСОБА_4, що не позбавляє позивача
права звернення до суду з
аналогічним позовом.

Беручи до уваги викладене,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції, як таке, що ухвалене
при невідповідності висновків суду
обставинам справи (п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України), підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Трускавецького міського
суду Львівської області від 27 серпня 2013
року скасувати та ухвалити нове яким у
позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішення законної сили.

Головуючий
Струс Л.Б.

Судді
Шандра М.М.

Шумська Н.Л.