Справа № 523/6131/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р. Суворовський
районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до
Другого Суворовського відділу ДВС
Одеського міського управління юстиції,
третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири,

Установив:

22 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Суворовського районного
суду м. Одеси з позовом до Другого
Суворовського відділу ДВС Одеського
міського управління юстиції про зняття
арешту з нерухомого майна, в порядку ст.
60 Закону України «Про виконавче
провадження». В обґрунтування
заявлених вимог позивач посилається на
те, що 21 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 був укладений договір
дарування. Відповідно до п.1 вказаного
договору, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1
прийняла в дарунок квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №18094006
від 21.02.2014 року, право власності ОСОБА_1
на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване у
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 21 лютого 2014 року. 14
квітня 2014 року позивачка дізналась, що
на квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на
праві власності, накладений арешт на
підставі постанови державного
виконавця Другого Суворовського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції Коренюк О. В. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 24.03.2014
року. Арешт був накладений державним
виконавцем в рамках виконавчого
провадження №41878062, в якому боржником є
ОСОБА_3, а стягувачем ОСОБА_2.

Оскільки право власності ОСОБА_1
оформлене належним чином та виникло у
неї з моменту державної реєстрації, а
держаний виконавець не перевірив ці
дані на момент накладення арешту, тому
позивач просить зняти арешт з квартири
АДРЕСА_2, накладений 24 березня 2014 року,
державним виконавцем Другого
Суворовського відділу держаної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Коренюк Оленою
Володимирівною, на підставі постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження серії ВП №
41878062 .

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник Другого Суворовського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції в судове засідання
з'явився, позовні вимоги не визнав,
підтримав заперечення на позов та
просив відмовити у задоволені позовних
вимог.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про розгляд справи
повідомлялась у встановленому законом
порядку.

Суд, вислухав представників сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження (реєстраційний
номер виконавчого провадження ВП №
41878062), винесеної старшим державним
виконавцем Другого Суворовського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції Коренюк О. В. 24
березня 2014 року, арешт на нерухоме
майно, а саме на квартиру в АДРЕСА_3, був
накладений в ході виконання
виконавчого листа № 523/2925/13 виданого
Суворовським районним судом м. Одеси 28
січня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі
170621, 66 гривень (а.с. 4, 21).

Однак, відповідно до витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності №18094006 від 21.02.2014 року, право
власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1
зареєстроване у державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно 21 лютого
2014 року.(а.с. 7).

Належність даної квартири ОСОБА_1
також підтверджується договором
дарування, котрий укладений 21.02.2014 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
(а.с. 5,6). Відповідно до п.1 вказаного
договору, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1
прийняла в дарунок квартиру АДРЕСА_1.

Отже, на момент винесення державним
виконавцем постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (реєстраційний номер
виконавчого провадження ВП № 41878062) від
24 березня 2014 року квартира АДРЕСА_1
боржнику ОСОБА_3 на праві власності не
належала.

Відповідно до ст. 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави. За нормою статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України визначено, що здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутись за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, серед інших,
припинення дії, яка порушує право.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійснені лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту. У разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна арешт
з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

За викладених обставин вимоги знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні, тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,14, 57-64, 77, 169, 88, 209,
212-215, 218, 222, 294 ЦПК України, ст.12-16 ЦК
України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції, третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_2 про зняття
арешту з квартири - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2,
накладений 24 березня 2014 року, державним
виконавцем Другого Суворовського
відділу держаної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Коренюк Оленою Володимирівною, на
підставі постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження серії ВП № 41878062.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя