Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"21" січня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
цивільну справу за позовною заявою:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
на відшкодування шкоди завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: стягнути з
ОСОБА_2 на його користь 6150,00 гривень на
відшкодування шкоди внаслідок
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди та 1000,00
гривень моральної шкоди, а також судові
витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 11 травня 2013 року по
вул. Дніпровська набережна - пр. Бажана
в м. Києві відбулася ДТП, в якій було
пошкоджено автомобіль Деу Ланос, д/н
НОМЕР_8, що був під його керуванням, та
автомобіль Санг Йонг, д/н НОМЕР_9, що був
під керуванням ОСОБА_2 Відповідно до
постанови Дарницького районного суду
м. Києва від 18 червня 2013 рокув справі №
3/753/3641/13, провадження № 753/8085/13-п, вказана
ДТП сталася з вини водія автомобіля
Санг Йонг, д/н НОМЕР_9, що був під
керуванням ОСОБА_2 При цьому, цивільна
відповідальність водія автомобіля
Санг Йонг, д/н НОМЕР_9, ОСОБА_2, на момент
ДТП, за пошкодження в ДТП майна третіх
осіб не була застрахована згідно ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Він був змушений відновити
пошкоджений автомобіль за власний
рахунок, у зв'язку з чим поніс
матеріальні витрати на загальну суму
6150,00 гривень. В результаті ДТП йому
також була завдана моральна шкода,
оскільки внаслідок ДТП він отримав
психологічний стрес, переніс тяжкі
моральні страждання, тривалий час був
позбавлений можливості користуватися
автомобілем, віднайти (позичити)
грошові кошти на ремонт автомобіля.
Розмір моральної шкоди оцінюється ним
в 1000,00 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву, з проханням
розглядати справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, проти заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час судового
розгляду повідомлявся належним чином,
суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чи ном повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача, відповідача та
за згодою позивача постановити заочне
рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11
травня 2013 року о 12 годині 50 хвилин, по
вул. Дніпровська набережна - пр. Бажана
в м. Києві за участю автомобіля «Деу»,
д/н НОМЕР_8 під керуванням водія ОСОБА_1
та автомобілем «Санг Йонг», д/н НОМЕР_9
під керуванням водія ОСОБА_2 сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 18 червня 2013 року ОСОБА_2
було визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340 гривень.

На даний час постанова Дарницького
районного суду м. Києва від 18 червня 2013
року не скасована на набрала законної
сили.

За нормою частини третьої ст.61
Цивільного процесуального кодексу
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль «Деу Ланос», д/н НОМЕР_8
належить на праві власності ОСОБА_1

Відповідно до фактів, викладених в
довідці ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві транспортний засіб
«Деу Ланос», д/н НОМЕР_8 отримав
наступні механічні пошкодження:
переднє праве крило, передній капот,
передній бампер, передня фара, вибита
підвіска переднього лівого колеса (а.с.
7).

Вартість матеріального збитку, що
настав у зв'язку з пошкодженням
автомобіля «Деу Ланос», д/н НОМЕР_8 у
результаті вищевказаної ДТП, склала 6150
гривень 00 копійок, що підтверджується
видатковою накладною №СПД-006235 від 22
травня 2013 року та актом на виконання
робіт до договору заказу-наряду № 051120
від 27 травня 2013 року, складеного ФОП
ОСОБА_4 (а.с. 9-10).

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу
України, шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої
особи, відшкодовується винною особою;

Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4,
особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст.212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене,
враховуючи, що відповідачем будь-яких
заперечень на позов подано не було, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача по стягненню з
відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди,
завданої внаслідок дорожнього
транспортної пригоди у розмірі 6150,00
гривень є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.23
Цивільного кодексу України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав, в тому числі, моральна шкода
полягає у душевному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до пункту першого частини
другої статті 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Відшкодування моральної (немайнової)
шкоди служить виключно меті захисту
особистих немайнових прав, які є
абсолютними, право особи на
відшкодування моральної шкоди виникає
за умов порушення права цієї особи,
наявності такої шкоди та причинного
зв'язку між порушенням та моральною
шкодою.

З урахуванням обставин, які наведені
позивачем в частині заявлених вимог
щодо відшкодування моральної шкоди,
характер понесених позивачем
моральних страждань, які виразилися в
отриманому психологічному стресі,
тривалій неможливості використовувати
власний транспортний засіб, суд
приходить до висновку про
правомірність заявлених вимог
позивача про відшкодування моральної
шкоди, яка визначається судом в
загальному розмірі 1000,00 гривень.

В порядку ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 229
гривні 40 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, п.
6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013
року № 4, ст. ст. 10, 58, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212-215,
218, 224-228, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів на відшкодування шкоди завданої
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_2,ідентифікаційний номер:
НОМЕР_7) майнову шкоду, завдану в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі 6150 гривень 00 копійок,
моральну шкоду у розмірі 1000 гривень 00
копійок, а також судовий збір у розмірі
229 гривень 40 копійок, а всього 7 379 (сім
тисяч триста сімдесят дев'ять) гривень
40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: