Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1182/14
Головуючий у 1-й інстанції: Мусієнко Н.М.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи: Шоста Запорізька державна
нотаріальна контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про встановлення факту ухилення від
виконання обов'язку, щодо утримання
спадкодавця, встановлення факту
перебування спадкодавця в
безпорадному стані, усунення від права
на спадкування за законом , -

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи:
Шоста Запорізька державна нотаріальна
контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
встановлення факту ухилення від
виконання обов'язку, щодо утримання
спадкодавця, встановлення факту
перебування спадкодавця в
безпорадному стані, усунення від права
на спадкування за законом, який згодом
уточнила.

В обґрунтування позову зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її двоюрідний
брат ОСОБА_7 Похованням ОСОБА_7,
займалась лише вона. Після смерті
ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді
квартири АДРЕСА_1, яка належала йому на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом та свідоцтва право
власності на житло видане Комунарською
районною радою 23.01.1998 року за №10241.

Спадкоємцем першої черги, після смерті
спадкодавця, відповідно, є його батько
відповідач по справі, ОСОБА_4

Треті особи по справі є спадкоємцями
третьої черги.

Вона ж, як двоюрідна сестра, є
спадкоємцем п'ятої черги, відповідно
до ч.1 ст.1265 ЦК України.

Зазначає, що піклувалася про померлого
брата, забезпечувала всім необхідним
для нормального життя, а саме: одягом,
взуттям, продуктами харчування, ліками,
допомагала за власні кошти оформити
спадщину на його ім'я, сплачувала
комунальні послуги, оскільки він з 1993
року ніде не працював, не мав доходу.

Зі слів померлого їй стало відомо, що
він звертався до свого батька ОСОБА_4 за
допомогою, але останній відмовив у
наданні такої допомоги, порекомендував
знайти роботу. Після цього він з
батьком більше не спілкувався.

В зв'язку з відмовою батька надати
допомогу, спадкодавець прийняв рішення
продати чи обміняти належну йому
квартиру на меншу, тому, 13.09.2008 року
надав їй довіреність, але підшукати
варіант, який би влаштовував, вони не
встигли.

Вважає, що факт видачі ОСОБА_7
довіреності на продаж квартири на її
ім'я та ім'я її чоловіка, а не своєму
батьку, свідчить про відсутність
довіри до нього, нормальних родинних
відносин між ними.

Також зазначала, що відповідач з 1975
року не проживав зі своїм сином, не
сплачував аліменти на його утримання,
ОСОБА_7 знаходився на повному утриманні
своєї матері, а після її смерті був
позбавлений єдиного джерела доходів -
її пенсії.

Після смерті матері ОСОБА_8 тяжко
хворів, не міг самостійно
забезпечувати умови свого життя, бо за
станом здоров'я не міг працювати,
потребував стороннього догляду,
допомоги та піклування і знаходився на
повному її забезпеченні.

Вважає, що відповідач міг надавати сину
матеріальну допомогу, оскільки
незважаючи на те, що 29.12.2003 року він
досяг пенсійного віку, він на
теперішній час працює і отримує пенсію
та заробітну плату.

Враховуючи викладене просила суд,
встановити факт ухилення ОСОБА_4 від
виконання обов'язку, щодо утримання
свого сина ОСОБА_7; факт перебування
ОСОБА_7 в безпорадному стані через
тяжкі хвороби; усунути ОСОБА_4 від права
на спадкування за законом після смерті
його сина ОСОБА_7

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3,
третя особа6 Шоста державна
нотаріальна контора м. Запоріжжя, ОП
«ЗМБТІ» про визнання свідоцтва про
право на спадщину недійсним,
встановлення факту права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

В листопаді 2013 року ОСОБА_4 подав заяву
про залишення його позовної заяви без
розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 06.11.2013 року позовна заява
ОСОБА_4 залишена без розгляду.

Справа неодноразово розглядалась
судами.

Останнім рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 24
грудня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення
факту ухилення від виконання обов'язку,
щодо утримання спадкодавця,
встановлення факту перебування
спадкодавця в безпорадному стані,
усунення від права на спадкування за
законом - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_7, на праві особистої власності,
належала квартира АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом та свідоцтва про право
власності на житло виданого
Комунарською районною радою 23.01.1998 року
№10241 (т.1, а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7 помер.

Померлий ОСОБА_7. доводився позивачці
двоюрідним братом (т.1, а.с.8,80), оскільки
його матір ОСОБА_9 (т.1, а.с.15-19), мати
позивачки ОСОБА_5 (т.1, а.с.72) та третя
особа по справі, ОСОБА_10 (т.1, а.с.70-73),
були рідними сестрами.

Відповідач по справі - рідний батько
спадкодавця (т.1, а.с.8).

Відповідно до ч. І ст.1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. На підставі
ст.1261 ЦК України, згідно якої у першу
чергу на спадкування за законом мають
діти , у тому числі зачаті за життя та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно до ст.1224 ч.5 ЦК України, за
рішенням суду, особа може бути усунена
від права спадкування за законом, якщо
буде встановлено, що вона ухиляється
від надання допомоги спадкодавцеві,
який через похилий як, тяжку хворобу
або каліцтво був у безпорадному стані.

Районний суд при розгляді справи
правомірно визначився ,що при
вирішенні такої категорії справ
необхідно встановити факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, факт перебування спадкодавця
в безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво, потребу в
допомозі цієї особи. Під безпорадним
станом слід розуміти безпомічність
особи, неспроможність її своїми силами
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво, фізично та матеріально
самостійно забезпечувати умови свого
життя, у зв'язку із чим ця особа
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Лише при одночасному настанні цих
обставин і доведеності зазначених
фактів у їх сукупності спадкоємець
може бути усунений від права на
спадщину.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008р. №7 «Про судову
практику у справах про спадкування», п.6
при встановленні факту ухилення особи
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку. Безпорадним слід розуміти
стан особи, зумовлений нежилим віком,
тяжкою хворобою або каліцтвом, коли
вона не може самостійно забезпечувати
умови свого життя , потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Медичні документи ,яки маються у справі
свідчать ,що померлий ОСОБА_7 за станом
здоров'я хворів на пієлонефрит,
бронхіальну астму.

Докази його знаходження в
безпорадному стані відсутні.

Також в справі відсутні належні докази
того, що померлий під час життя взагалі
звертався за допомогою до свого батька
і в наданні такої допомоги йому було
відмовлено.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій ст.1259 ЦК
України.

Спадкоємцем першої черги після смерті
спадкодавця ОСОБА_7 згідно до ст.1261 ЦК
України, є його батько, відповідач по
справі - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3-ті особи по справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_10,
відповідно до ст.1263 ЦК України, є
спадкоємцями третьої черги. Позивачка
по справі ОСОБА_3, як двоюрідна сестра,
є спадкоємицею п'ятої черги, відповідно
ч. І ст. 1265 ЦК України і суд першої
інстанції вірно визначився ,що її
позовні вимоги про усунення ОСОБА_4 від
спадкування не породжує для неї ,
пов"язані зі спадкуванням права та
обов'язки, і вона є неналежним
позивачем і її права ніяким чином ж
порушені.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року у цій
справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: