Справа №
№ 2/359/1095/2014
РІШЕННЯ

Іменем
України

26 травня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Журавського В.В.

при секретарі
Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Бориспільської
міської ради Київської області про
визнання права власності на нерухоме
майно та визнання права власності на
нерухоме майно у порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеною позовною заявою, в якій
просить визнати за ним право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1, що
належить йому на праві спільної
сумісної власності з рідною бабою
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а
також право власності на ? частину цієї
ж квартири в порядку спадкування за
законом після смерті баби, оскільки він
не може отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом у нотаріуса на
частину квартири, що належала покійній
бабі, та зареєструвати право власності
на свою частку квартири, так як частки
квартири належних кожному із
співвласників не визначені.

Крім нього інших спадкоємців першої
черги за законом після смерті ОСОБА_2 не
має.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, підтвердивши викладені
в позовній заяві обставини, просить
визнати за позивачем право власності
на спірне майно.

Представник відповідача Волошина Ю.Г.
за викликом суду не з явилася, надала
заяву, в якій просить проводити розгляд
справи у свою відсутність.

Суд ухвалив слухати справу без участі
представника відповідача.

Суд, заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Встановлено, що 17.06.1997 року між
позивачем ОСОБА_1 і його бабою ОСОБА_2 з
однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої
сторони було укладено Договір обміну,
за яким позивач і його баба обміняли
належну їм на праві приватної
власності квартиру АДРЕСА_2 на квартиру
АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_1 належить позивачу та
його бабі ОСОБА_2 на праві спільної
сумісної власності, що вбачається з
Витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно виданого
Бориспільським БТІ 07.07.2005 року.

Як зазначено в частині 2 ст.372 ЦК
України, у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Отже, враховуючи положення вказаної
норми, а також відсутність
домовленості про розподіл часток між
позивачем та ОСОБА_2, та відсутність
розподілу часток встановленого
законом, суд приходить до висновку, що
частки позивача та його баби ОСОБА_2 в
праві спільної сумісної власності на
спірну квартиру є рівними і складають
по ? частині.

Тому за позивачем необхідно визнати
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, що належить позивачу та його
бабі ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності, виділивши відповідну частку
із спільного майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 баба позивача ОСОБА_2
померла, що вбачається зі свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.2012 року.

Відповідно до технічного паспорту від
20.11.2012 року та Витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
07.07.2005 року, після смерті ОСОБА_2
відкрилася спадщина у вигляді права
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, частка останньої в
якій, як зазначалось вище, становить ?.

Заповіту на випадок смерті ОСОБА_2 не
склала.

Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_2, відповідно до
ст.1261 ЦК України, є її внук, позивач
ОСОБА_1, який звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, в зв язку з чим була відкрита
та зареєстрована спадкова справа.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2
не має.

Проте, свідоцтво про право власності на
відповідну частку спадкової квартири
позивачу не видали, так як частки
квартири належних кожному із
співвласників не визначені.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу її
відкриття.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять всі права та
обов язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини.

Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник
майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

«Тимчасовим положенням про порядок
реєстрації права власності на нерухоме
майно», затвердженого наказом Мін'юсту
України № 7/5 від 07.02.02р. визначено, що
одним із документів, на підставі яких
проводиться реєстрація прав власності
на нерухоме майно, є рішення суду про
визнання права власності.

Таким чином, на підставі викладеного та
на підставі того, що частки
співвласників у спірній квартирі
становлять по ? та визнання
відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд прийшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню, а саме визнати
за позивачем право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
йому на праві спільної сумісної
власності з рідною бабою ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а також право
власності на ? частину цієї ж квартири в
порядку спадкування за законом після
смерті баби.

В зв"язку з вищевикладеним, на підставі
ст.ст.372 ч.2, 392, 1218, 1261, 1268 ч.5 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
йому на праві спільної сумісної
власності з рідною бабою ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на ?
частину квартири АДРЕСА_1, що належала
його бабі ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області до Апеляційного суду
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні під час проголошення, на
протязі десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
В.В.
Журавський