АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/622/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
державного підприємства МВС України
„Інформ - ресурси" в особі Хмельницької
філії до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з апеляційною скаргою
державного підприємства МВС України
„Інформ - ресурси" в особі Хмельницької
філії на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 січня 2014 року, -

встановила:

В серпні 2013 року державне підприємство
МВС України „Інформ - ресурси" (далі -
підприємство) звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення 8670 грн.
заборгованості за послуги по
зберіганню транспортного засобу та 1000
грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначило,
що згідно акту-прийому-передачі в
період з 27.05.2012 року по 15.05.2013 року на
зберіганні в підприємстві перебував
автомобіль марки „Опель-Кадет”, д.н.з.
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві
власності. Транспортний засіб був
затриманий та доставлений для
зберігання на спеціальний майданчик
тимчасового затримання працівниками
ДАІ. Відповідач повідомлявся про
необхідність забрати автомобіль та
оплатити витрати, пов'язані з його
зберіганням, однак автомобіль до цього
часу знаходить на зберіганні.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 січня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі
підприємство просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про задоволення його вимог в повному
об'ємі.

На думку апелянта суд прийшов до
помилкового висновку про відмову у
позові, з порушенням вимог
процесуального та матеріального
закону. Судом не

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Логінова С.М.
Справа № 686/16782/13

Провадження
№ 22-ц/792/622/14

Доповідач - Гринчук Р.С.
Категорія №
57

враховано, що до спірних правовідносин
слід застосовувати вимоги глави 66 ЦК
України, яка регулює договірні
відносини з приводу зберігання майна.
Не надано об'єктивної оцінки доказам,
які містяться в справі та свідчать про
правомірність заявлених підприємством
вимог.

В суді представник апелянта
підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Заслухавши пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником автомобіля марки
„Опель-Кадет”, д.н.з. НОМЕР_1. Згідно
акту №000000 від 27.05.2012 року огляду
затриманого транспорту, що передається
на тимчасове зберігання вказаний
автомобіль був затриманий в червні 2011
року в зв'язку з переробленням кузова.
Відповідно до акту приймання передачі
на тимчасове зберігання транспортного
засобу на арештмайданчику м.
Хмельницького, який був погоджений
начальником УДАІ ХМВ УМВСУ 01.05.2012 року
та директором підприємства 02.05.2012 року,
автомобіль на момент передачі
перебував у справному стані.

На адресу ОСОБА_2, як власника
автомобіля лише 15.05.2013 року був
направлений лист-вимога з
повідомленням про перебування
автомобіля на спецмайданчику та
необхідність сплати вартості
зберігання автомобіля.

ДП МВС України „Інформ - ресурси"
в позовній заяві та апеляційній скарзі
зазначало, що між ним та відповідачем
виникли правовідносини щодо
зберігання автомобіля, тому останній
зобов'язаний сплатити відповідну суму
за його зберігання на спеціальному
майданчику на підставі положень глави
66 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 936 ЦК України за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Отже, договір зберігання є
зобов'язанням, де існують певні права
та обов'язки сторін. Зберігач, зокрема,
зобов'язаний забезпечити зберігання
майна і повернути його іншій стороні,
яка, у свою чергу, зобов'язана після
закінчення строку, зазначеного
охоронцем, взяти назад здане нею на
зберігання майно і відшкодувати
зберігачеві витрати.

Посилання апелянта на ст. 954 ЦК
України, згідно якої положення глави 66
ЦК України (зберігання) застосовуються
до зберігання, яке здійснюється на
підставі закону безпідставне.

Відповідно до Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках, затвердженого
постановою КМУ від 17.12.2008 року, № 1102,
тимчасове затримання транспортного
засобу уповноваженою особою ДАІ
проводить у випадках, передбачених ст.
265-2 КУпАП, зокрема, у разі, коли
неможливо усунути причину затримання
на місці виявлення адміністративного
правопорушення, і передбачає примусове
припинення використання такого
транспортного засобу шляхом його
блокування за допомогою технічних
пристроїв або доставлення на
спеціальний майданчик чи стоянку, якщо
транспортний засіб створює значні
перешкоди дорожньому руху. При
складанні протоколу про тимчасове
затримання транспортного засобу
вказується адреса майданчика із
зберігання автомобіля, посади,
прізвища, імені та по-батькові особи,
яка виконує роботи з доставлення
транспортного засобу на спеціальний
майданчик чи стоянку.

Пунктами 12, 13 вказаного Порядку
передбачено, що повернення тимчасово
затриманого транспортного засобу, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
письмовим зверненням його водія,
власника (співвласника) за умови оплати
ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'явлення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення.
Про місце зберігання тимчасово
затриманого транспортного засобу
уповноважена особа ДАІ повідомляє
водієві під час складення протоколу
про адміністративне правопорушення, а
за його відсутності - черговій частині
територіального органу внутрішніх
справ.

З наявних в справі доказів не
вбачається, що на момент затримання
автомобіля „Опель-Кадет”, д.н.з. НОМЕР_1
ним керував ОСОБА_2, дані про водія
взагалі відсутні.

Висновок суду про те, що відсутні
підстави для стягнення з відповідача
плати за зберігання автомобіля є
правомірним, оскільки між сторонами
договір зберігання не укладався, вимог
про повернення автомобіля, як
передбачено Порядком ОСОБА_2 не
заявляв.

В справі також не встановлено
об'єктивних даних про те, що відповідач
отримав листа позивача про
необхідність сплати грошових коштів за
зберігання транспортного засобу на
спеціальному майданчику від 15.05.2013
року.

Судом також правильно звернуто
увагу на ту обставину, що підприємством
не було дотримано вимог п.п. 1.4., 2.3.9.
договору про співпрацю №102/1 від 01.03.2012
року, укладеного між управлінням ДАІ
УМВСУ в Хмельницькій області та ДП МВС
України „Інформ - ресурси" в особі
Хмельницької філії, відповідно до
якого підприємство надає фізичним та
юридичним особам послуги з тимчасового
зберігання затриманих транспортних
засобів на спеціальних майданчиках та
стоянках. В зв'язку з цим позивач не мав
підстав для поміщення вказаного
автомобіля на спецмайданчик для
зберігання та, відповідно, на отримання
грошової винагороди за надання цих
послуг від власника транспортного
засобу.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції й інші доводи апеляційної
скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу державного
підприємства МВС України „Інформ -
ресурси" в особі Хмельницької філії
відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 20 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук