________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/5476/14-ц
Провадження № 2/520/4365/14
УХВАЛА

23.05.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Одеської
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно у порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1, якою
позивач просить «визнати за ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку
спадкування за законом за померлими
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на нерухоме майно – 2/3
(дві третіх) частки жилої квартири
АДРЕСА_1, яка складається в цілому з
двох жилих кімнат та підсобних
приміщень загальною площею 52,8 кв.м. в
тому числі житловою площею 29,0 кв.м».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, які виникають з приводу
нерухомого майна, пред’являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Нерухоме майно, з приводу якого виник
спір про визнання права власності
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що
територіально відноситься до
Київського району м. Одеси.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

23 травня 2014 року, на виконання вимог ч. 3
ст. 122 ЦПК України, судом одержана
інформація Відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Одеській
області, якою підтверджена реєстрація
місця проживання позивача ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_3, що
співпадає з даними зазначеними у
позовній заяві.

Однак, при ознайомлені з позовною
заявою та додатками до неї, встановлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

За своєю суттю адреса – це умовна
кодифікація місця знаходження
об’єкту, яка застосовується з метою
поштового зв’язку. Правила написання
адреси, встановлені Міністерством
зв'язку, для забезпечення
якнайшвидшого пересилання, зберігання
і доставляння поштових відправлень. На
всіх адресах пишеться: назва вулиці,
номер будинку і квартири; назва
населеного пункту, міста; назва району;
назва області, індекс.

В порушення вимог Закону, позивачем не
вказано поштовий індекс відповідача.

Крім того, позовна заява не містить
номерів засобів зв’язку позивача,
причини не надання такої інформації не
зазначено.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Отже, позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши поштовий
індекс відповідача та свої номери
засобів зв’язку у відповідності до
встановлених правил.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову.

Позивач у позовній заяві зазначає –
«позов не майновий, оцінці не
підлягає».

Але погодитись з таким твердженням не
можна з огляду на наступне.

Предметом позову ОСОБА_4 є вимога
позивача про визнання його права
власності на нерухоме майно.

За правилами п. п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України,
у позовах про визнання права власності
на майно або його витребування, ціна
позову визначається - вартістю майна.

Ціна позову у справах про спадкування
майна визначається виходячи з вартості
відшукуваного майна, що відповідає ст.
29 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування».

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення в першу чергу для захисту
прав самого позивача, так як обумовлює
розмір сплати державного мита,
розподіл судових витрат між сторонами
і навіть впливає на можливість
порушення судової діяльності на захист
права.

Позивач заявляє вимогу майнового
характеру - про визнання права
власності на нерухоме майно – 2/3 частки
жилої квартири, яка складається в
цілому з двох жилих кімнат та підсобних
приміщень загальною площею 52,8 кв.м. в
тому числі житловою площею 29,0 кв.м.
Сплачений судовий збір, як за позовну
заяву немайнового характеру в розмірі
243,60 грн., вочевидь не відповідає ні
вимогам законодавства, ні вартості
майна.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

Позивач не довів наявність перешкод в
визначенні дійсної вартості спірного
майна на час звернення до суду,
сплативши при цьому розмір судового
збору, виходячи з власних міркувань та
взагалі вказавши, що спір є немайновим.

На підставі ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд
попередньо визначає вартість спірного
майна в розмірі – 540 000 гривень,
виходячи з застосування порівняльного
підходу з урахуванням інформації про
продаж або пропонування до продажу за
останні шість місяців двокімнатних
квартир в багатоповерхових будинках,
розташованих по проспекту Маршала
Жукова в Київському районі м. Одеси,
відповідно до п. 5 Порядку проведення
оцінки для цілей оподаткування та
нарахування і сплати інших
обов’язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 04.03.2013 року.

Позивачу слід врахувати, що ставка
судового збору, відповідно до ч. ч. 1, 2
Закону України «Про судовий збір» за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру встановлена у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Позовна заява ОСОБА_1 подана до суду у
2014 році.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 №
719-VІI станом на 01 січня 2014 року,
встановлений показник мінімальної
заробітної плати в розмірі 1218 гривень.

Сумарна недоплата судового збору за
вимоги майнового характеру ОСОБА_1
складає 3410, 40 грн.

На підставі наведеного суд зобов’язує
позивача доплатити судовий збір та
додати відповідну довідку до позовної
заяви. При підтверджені іншої вартості
спірного майна належними доказами,
позивач зобов’язується оплатити
судовий збір з вимог майнового
характеру у розмірі 1 відсотку ціни
позову, але не більше 3 розмірів
мінімальної заробітної плати станом на
01 січня 2014 року.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви. Але
перелік документів не відповідає
фактично доданим до заяви. В перелік не
внесені копія посвідчення та копія
свідоцтва про шлюб.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копію
довіреності від 23.04.2014 року та копію
квитанції про сплату судового збору
від 12.05.2014 року.

Також позивачу пропонується залучити
до участі у справі у якості третіх осіб,
які не заявляють самостійні вимоги
державного нотаріуса Шостої Одеської
державної нотаріальної контори та
Реєстраційну службу Одеського
міського управління юстиції, оскільки,
як вбачається зі змісту позовної заяви
та доданих до неї документів, рішення
суду може вплинути на їх права та
обов’язки.

Крім того, увага позивача звертається
на те, що доцільним є залучення до
участі у справі у якості
співвідповідача Одеської міської ради.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Одеської
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно у порядку
спадкування.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного її
подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Літвінова