РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2014 року
Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді -
Крамаренко А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року позивач
звернувся до суду із позовом, який
згодом уточнив, та в якому посилається
на те, що 13 серпня 2008 року між ним та
відповідачем було укладено договір
купівлі - продажу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,1 га. Право власності
на земельну ділянку відповідачем було
підтверджено оригіналом державного
акту на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ 276794. Продаж земельної
ділянки було вчинено за 87 400, 00 грн. Вся
сума була сплачена покупцем та
отримана продавцем особисто, при
нотаріальному посвідченні договору.
Вказаний договір, 13 серпня 2008 року було
нотаріально посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_5, про що було
зроблено запис в реєстрі за № 2016.

Після державної реєстрації
договору 29 жовтня 2008 року позивач
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№ 992306, реєстраційний № 23. Після
реєстрації права власності на земельну
ділянку, почав будівництво житлового
будинку. Позивачем було збудовано
перший поверх будинку та заведені усі
комунікації. 28.11.2011 року, у
встановленому законом порядку, він
зареєстрував своє право власності на
об'єкт незавершеного будівництва, що
розташований за адресою АДРЕСА_1

Зазначає, що у квітні 2012 року
Бердянський природоохоронний
міжрайонний прокурор звернувся до
Бердянського міськрайонного суду в
інтересах держави в особі Фонду
Державного майна України, ПАТ Завод
«Прилив» з позовом до ОСОБА_1,
Управління Держкомзему у м. Бердянську,
третя особа - ОСОБА_4, про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування ії державної реєстрації та
повернення земельної ділянки.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області по даній справі
від 08.04.2013 р. та рішенням Господарського
суду Запорізької області від 08.12.2011
року у справі № 4/5009/5753/11 було
встановлено: факт недійсності п.4.30
рішення двадцять восьмої сесії V
скликання Бердянської міської ради
Запорізької області № 12 від 27.09.2007 р.
«Про передачу у приватну власність та в
оренду земельних ділянок громадянам»,
яким затверджено проект відведення
земельної ділянки та передано
громадянці ОСОБА_4 у приватну власність
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд площею 0,1 га., розташовану по
АДРЕСА_1; факт недійсності Державного
акту на право власності серії ЯД № 992306,
зареєстрованого 29 жовтня 2008 р. за №
33, на земельну ділянку площею 0,1
га., виданого на ім'я ОСОБА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, розташовану за
адресою; АДРЕСА_1; факт того, що
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
договору купівлі-продажу земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована в АДРЕСА_1, площею 0,1 га. з
порушенням норм цивільного права та
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Вказує також, що для оплати
вартості спірної земельної ділянки та
для будівництва будинку залучив
кредитні кошти для чого, 07 березня 2008
року уклав договір із ЗАТ «ОТП Банк» за
№ Сг1-8МЕ203/129/2008 про надання кредитної
лінії. Йому було надано кредитну лінію
лімітом у 100 000,00 доларів США. Згідно
умов договору за користування
кредитної лінії позивач, до
теперішнього часу, сплачує банку 5,4%
річних. Вважає, що сума сплачених
процентів за користування кредитною
лінією у розмірі 18 040,7 дол. США (вартість
земельної ділянки у доларах США) є
збитки, які йому було завдано. В період
з 13.08.2008 р. до 13.08.2013 р. сплатив 38 932,30 грн.
процентів.

Враховуючи наявність порушення
грошового зобов'язання вважає за
можливе застосувати до відповідача
стягнення 3% річних від простроченої
суми як різновид цивільно-правової
відповідальності згідно умов ст. 625 ЦК
України.

Посилається на ст.ст. 203, 215, 216, 1212
ЦК України, просить стягнути з
відповідача на його користь 87 400,00 грн. -
основного боргу, 213 254,66 грн. - вартість
збудованого об'єкту нерухомості, 39 581,18
грн. - завданих збитків, 13 110,00 грн. - три
процента річних від простроченої суми,
а всього 353 345,84 грн.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник за
довіреністю ОСОБА_2 уточнений позов та
викладені в ньому обставини
підтримали, просили позов
задовольнити.

Представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що договір купівлі-продажу земельної
діялнки не може вважатися нікчемним.
Також сторони вказаного договору його
не оспорювали в судовому порядку. Крім
того, за недійсним правочином сторони
мають бути приведені до попереднього
стану, проте спірна земельна ділянка
була повернута державі. Решту вимог
ОСОБА_1 вважає необгрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

13 серпня 2008 року між сторонами по
справі було укладено договір купівлі -
продажу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,1 га. Продаж земельної
ділянки було вчинено за 87 400, 00 грн. Вся
сума була сплачена покупцем та
отримана продавцем особисто, при
нотаріальному посвідченні договору.
Вказаний договір, 13 серпня 2008 року було
нотаріально посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_5, про що було
зроблено запис в реєстрі за № 2016, що
підтверджується копією договору (а.с. 6).

Після державної реєстрації
договору 29 жовтня 2008 року позивач
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№ 992306, що підтверджується копією акту
(а.с. 7).

Оскільки цільовим призначенням
земельної ділянки було будівництво та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
ОСОБА_1, як добросовісний покупець і
належний власник розпочав будівельні
роботи. Ним було збудовано перший
поверх будинку та заведені усі
комунікації. Згідно висновку експерта
за результатами проведення
будівельно-технічної експертизи № 1925
від 21.02.2014 року, вартість об'єкта
нерухомості складає 213 254,66 грн. (а.с.
92-107).

28.11.2011 року, у встановленому
законом порядку, ОСОБА_1 зареєстрував
своє право власності на об'єкт
незавершеного будівництва, що
розташований за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 21.11.2012 р. в задоволені
позову Бердянського природоохоронного
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Фонду Державного майна
України, ПАТ Завод «Прилив» до ОСОБА_1,
Управління Держкомзему у м. Бердянську,
третя особа - ОСОБА_4, про визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку, скасування ії державної
реєстрації та повернення земельної
ділянки, було відмовлено. Вказане
рішення було оскаржено позивачем у
апеляційному порядку. Рішенням
Апеляційного суду Запорізької області
від 08.04.2013 р. у справі № 22-Й/778/618/13
рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області було
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
позов було задоволено частково.
Визнано недійсним Державний акт на
право власності серії ЯД № 992306,
зареєстрованого 29 жовтня 2008 р. за №
33, на земельну ділянку площею 0,1
га., виданого на ім'я ОСОБА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, розташовану за
адресою; АДРЕСА_1 Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
15.05.2013 р. рішення Апеляційного суду
Запорізької області залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 08.04.2013 р. у
справі № 22-Й/778/618/13 та рішенням
Господарського суду Запорізької
області від 08.12.2011 року у справі №
4/5009/5753/11 було встановлено: факт
недійсності п.4.30 рішення двадцять
восьмої сесії V скликання Бердянської
міської ради Запорізької області № 12
від 27.09.2007 р. «Про передачу у приватну
власність та в оренду земельних
ділянок громадянам», яким затверджено
проект відведення земельної ділянки та
передано громадянці ОСОБА_4 у приватну
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,1 га., розташовану по АДРЕСА_1;
факт недійсності Державного акту на
право власності серії ЯД № 992306,
зареєстрованого 29 жовтня 2008 р. за №
33, на земельну ділянку площею 0,1
га., виданого на ім'я ОСОБА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1; факт того, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,1 га. укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з порушенням норм
цивільного права та його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин).

Згідно вимог ст. 61 ЦПК України суд
вважає вказані факти доведеними.

Стаття 661 ЦК України встановлює
відповідальність продавця у разі
відсудження товару у покупця, а саме - у
разі вилучення за рішенням суду у
покупця на користь третьої особи на
підставах, що виникли до продажу
товару, продавець має відшкодувати
покупцеві завдані йому збитки, якщо
покупець не знав або не міг знати про
наявність цих підстав.

З аналізу зазначеної норми
вбачається, що у продавця виникає
обов'язок виплатити збитки покупцеві
незалежно від того, знав він або не міг
знати про право третьої особи.

Таким чином, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
вартості земельної ділянки в сумі 87 400
грн. є обґрунтованими та документально
підтвердженими, а отже підлягають
задоволенню.

Вимоги позивача в частині
стягнення 213 254,66 грн. вартості
збудованого об'єкту нерухомості, 39 581,18
грн. завданих збитків, 13 110,00 грн. три
відсотки річних від простроченої суми,
задоволенню не підлягають, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що право
власності позивача на об'єкт
незавершеного будівництва не
скасоване.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України судові витрати підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст. 661 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15,
60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, основний
борг в розмірі 87400 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, судовий
збір в розмірі 874 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.І. Крамаренко