У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука
В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про проведення
розподілу земельної ділянки; за
зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 15 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 1994 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що сільською радою був
проведений поділ присадибної
земельної ділянки між сторонами:
позивачу виділено 0,04 га, а відповідачам
- 0,06 га та складено схему поділу.
Оскільки сторонам як співвласникам
будинку належить по Ѕ частині будинку,
просила призначити по справі
будівельну-технічну експертизу щодо
варіантів поділу земельної ділянки та
задовольнити її вимоги, провівши поділ
земельної ділянки, та виділити їй у
власність ту частину земельної
ділянки, яка відповідає її частці у
праві власності на вказаний будинок.

У серпні 2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулася до суду із зустрічним
позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що рішенням виконкому Водянської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області № 1 від 23
січня 1993 року ОСОБА_4 виділено 0,04 га
спірної ділянки, а ОСОБА_5 - 0,06 га
вказаної ділянки. Оскільки рішення
виконкому сільської ради не скасоване,
просили виділити їм у користування
земельну ділянку площею 497,15 кв. м, а
ОСОБА_4 - земельну ділянку площею 308,75 кв.
м.

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 22
квітня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Проведено реальний розподіл земельної
ділянки, на якій розташована
прибудинкова територія, закріплена для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1, відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи № 842
від 21 червня 1994 року по варіанту № 2,
яким передбачено улаштування проїзду
на територію ОСОБА_6 шириною 3 м. (зг. П.92.
табл. 3.39. БН та П 1-60-75) зі сторони
розворотної площадки. Проїзд визначено
зоною спільного користування
співвласників домоволодіння. ОСОБА_6
виділено земельну ділянку, що по
периметру становить: 0,75 м, 4,60 м, 9,20 м, 17,60
м, 20,30 м, 12 м, 1,40 м, 9 м, 0,75 м, також гараж з
відмоткою, проїзд розміром 3 м, 12,30 м, 3 м,
12,10 м. ОСОБА_4 виділено земельну
ділянку з гаражем, що має по периметру
такі розміри: 0,75 м, 4,60 м, 9,20 м, 13,60 м, 32,04 м,
6,56 м, 3,64 м, 10,75 м, 12,75 м, 6 м, 0,75 м, також
проїзд спільного користування
розміром 3 м, 12,30 м, 3 м, 12,10 м. В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5,
ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 15 липня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 задоволено частково. Проведено
реальний поділ присадибної земельної
ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_2,
відповідно до п'ятого варіанту
висновку № 842 від 21 червня 1994 року
будівельно-технічної експертизи,
згідно з яким ОСОБА_5 виділено у
користування земельну ділянку площею
497,15 кв. м, що по периметру становить: 2 м,
10,40 м, 9,54 м, 31,20 м, 20,30 м, 12 м, 1,60 м, 8,80 м,
0,75 м, з урахуванням гаражу та частину
земельної ділянки, яка знаходиться під
частиною будинку, яка належить йому на
праві власності; ОСОБА_4 виділено у
користування земельну ділянку площею
308,75 кв. м, що по периметру становить: 2 м,
10,40 м, 22,50 м, 6,56 м, 3,64 м, 13,75 м, 12,40 м, 8,80
м, 0,75 м та частину земельної ділянки,
яка знаходиться під частиною будинку,
яка належить їй на праві власності. В
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати рішення апеляційного суду,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та просить
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6
зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законними та обґрунтованими,
у процесі розгляду справи апеляційним
судом не порушені норми матеріального
та процесуального права, а тому це
судове рішення необхідно залишити без
змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи первісний
та зустрічний позови частково,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну правову
оцінку, дійшов обґрунтованого
висновку, що рішення виконкому
Водянської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області № 1 від 23 січня 1993 року не
оскаржено та не скасовано, а тому поділ
спірної земельної ділянки має
проводитися з врахуванням вказаного
рішення сільської ради відповідно до
п'ятого варіанту експертизи. При такому
варіанті проділу земельної ділянки
ворота власників будуть розташовані
поруч, а відтак кожен із них матиме свій
прохід та проїзд до своєї частини
будинку з житлової вулиці, що буде
відповідати як будівельним нормам, так
і правилам протипожежної безпеки.
Такий варіант не передбачає
знаходження земельної ділянки в
спільному користуванні сторін.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ршення апеляційного суду Львівської
області від 15 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Висоцька В.С.
Колодійчук В.М. Фаловська
І.М.