Єдиний унікальний номер 261/5952/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/283/2014
05 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
Головуючого судді Біляєвої О.М..,
суддів Мальованого Ю.М., Папоян
при секретарі: Саєнко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Петровського
районного суду м. Донецька від 20
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
Рішенням Петровського районного суду
м. Донецька від 20 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
дитини задоволені частково, з
відповідача на користь позивачки
стягнута аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі в
розмірі 700 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове по суті позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначив, що суд
першої інстанції не врахував те, що він
має ще одну дитину, на утримання якої
також платить аліменти. Постійної
роботи не має, перебуває на обліку у
центрі зайнятості і щомісячний дохід
його складає 536 гривень, що значно менше
доходу позивачки.

Відповідач в судовому засіданні
апеляційного суду підтримав доводи
апеляційної скарги, просив рішення
суду змінити.

Позивач у судовому засіданні
апеляційного суду проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права
тому, відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення підлягає залишенню
без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що між сторонами 16 червня
2012 року було укладено шлюб (а.с. 4), під
час якого народилася дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Частково задовольняючи позов та
стягуючи на користь позивачки аліменти
на утримання дитини у твердій грошовій
сумі у розмірі 700 грн., суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
не працює, має нерегулярний, мінливий
дохід і на його утриманні перебуває ще
одна неповнолітня дитина.

Відповідно до статей 180, 181 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття,
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі за рішенням суду.

За положеннями ст. 141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

За ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Стаття 182 СК України закріплює
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину, який не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Заперечуючи позов, відповідач
подав довідку про те, що перебуває на
обліку як безробітній в Донецькому МЦЗ
з 15 листопада 2013 року (а.с. 19).

У якості доводу апеляційної
скарги відповідач зазначає, що його
дохід є значно менше доходу, який має
сама позивачка.

Враховуючи обставини справи,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
присудження коштів на утримання дитини
саме у твердій грошовій сумі, оскільки
суд при визначенні розміру аліментів
вірно ураховував матеріальне
положення платника аліментів, який має
нерегулярний, мінливий дохід,
наявності у нього на утриманні ще
однієї дитини, сам відповідач є
молодою працездатною особою і
спроможний платити аліменти у
визначеному судом розмірі.

Доводи скарги про незначний
дохід відповідача не має
пріоритетності над зобов'язанням
утримувати неповнолітню дитину.

Виходячи з наведеного, рішення
суду відповідає вимогам діючого
законодавства і підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 304, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Петровського районного суду м.
Донецька від 20 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.