Справа № 647/414/14-ц
№ провадження 2/647/184/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року Бериславський районний суд
Херсонської області у складі:
головуючого:
Захарчук В.В.

при секретарі:
Соболь Г.А.

представника:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Берислав
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа Реєстраційна служба
Бериславського РУЮ про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухоме
майно, суд -

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд до ОСОБА_3 про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку з господарськими спорудами та
будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 та
визнання права власності на ? частини
житлового будинку з господарськими
спорудами та будівлями, розташованого
в АДРЕСА_1. Дане мотивовано тим, що в
березні 2011р. між позивачем та
відповідачем відбулася домовленість
щодо купівлі позивачем у відповідача ?
частини зазначеного будинку. В
підтвердження своїх намірів щодо
придбання зазначеної частини будинку
позивач передав відповідачу
обумовлену вартість частини будинку
кошти в розмірі 11000 грн. в свою чергу
відповідач надав позивачу розписку від
18.03.2011р. про отримання зазначеної суми в
рахунок придбаного будинку та
правоустановчі документи на будинок. З
вказаного часу позивач вступив в
фактичне користування і володіння
належною відповідачу частиною будинку.
Позивач вважає, що фактично відбулося
виконання сторонами зазначеного
договору. Однак відповідач ухиляється
від нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна, а тому позивач вимушений
звернутися до суду у відповідності до
ст.. 220 ЦК України про визнання дійсним
договору-купівлі продажу будинку та
визнання права власності за ним на
зазначений будинок.

Позивач та його представник в
судовому засіданні позов підтримали та
просили суд задовольнити заявлені
вимоги з підстав викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не
з,явився, про день та час розгляду
справи належним чином повідомлений про
що свідчать надані суду поштові
повідомлення.

Представник третьої особи в судове
засідання не з,явився, суду надана
заява з проханням розглянути справу у
їх відсутність.

Суд вислухавши позивача його
представника, ознайомившись з
матеріалами справи, наданими доказами,
оцінивши їх в сукупності прийшов до
думки, що позов не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів
справим вбачається, що 18.03.2011р. між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у простій письмовій
формі був укладений договір
купівлі-продажу ? частини будинку
АДРЕСА_1, в підтвердження чого
відповідач видав власноручно написану
розписку про продаж частини будинку та
отримання за неї обумовленої суми
грошей.

Предметом позову є визнання договору
купівлі-продажу частини будинку
дійсним з підстав, передбачених ст.. 220
ЦК України та визнання права власності
на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст.. 657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку / квартири/ або
іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно із ч.3 ст. 640 ЦК України, договір
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення і державної
реєстрації з моменту державної
реєстрації.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України,
передбачено, якщо недійсність
правочину встановлена законом такий
правочин є нікчемним. У випадках,
встановлених ЦК України нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Відповідно до ст.. 220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договор дійсним.

Таким чином, закон надає суду право
визнати дійсним договір, який через
недодержання сторонами вимог закону
про його нотаріальне посвідчення є
нікчемним.

Однак, правила ст.. 220 ЦК України щодо
можливості визнання договору
купівлі-продажу дійсним не поширюється
на договори купівлі-продажу, предметом
яких є земельні ділянки, єдиний
майновий комплекс, житлові будинки /
квартири/ або інше нерухоме майно,
оскільки такий правочин підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації оскільки момент
вчинення такого правочину, відповідно
до положень ст.ст. 210, 640 ЦК України
пов,язується з державною реєстрацією,
тому правочин є неукладеним і таким, що
не породжує для сторін прав та
обов,язків.

Разом з тим , як зазначалося вище, ч.2
ст. 220 ЦК України надає право суду
визнати дійсним нікчемний договір, а не
договір, який не є укладеним. Саме на це
звернув увагу Пленум Верховного Суду
України у п.13 постанови « Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від
06.11.2009р..

У зв,язку з цим, не будучи укладеним,
договір купівлі-продажу нерухомого
майна не може бути визнаний судом
дійсним на підставі ст.. 220 ЦК України, а
тому відсутні й правові підстави для
визнання права власності на це майно, а
таким чином позов є необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213-218 ЦПК
України, ст..ст. 220, 215, 640, 657 ЦК України,
суд -

В И Р
І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку з господарськими спорудами та
будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 та
визнання права власності на ? частини
житлового будинку з господарськими
спорудами та будівлями, розташованого
в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Бериславський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
В. В. Захарчук