АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати по розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Кирилюк Г.М.

суддів: Панченка М.М., Вербової І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві, товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська експертна група», третя
особа: публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк», про визнання
недійсним звіту з оцінки нерухомого
майна, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
заочне рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 03 грудня
2013 року,

встановила:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з вказаним позовом, в якому
просила визнати недійсним звіт з
оцінки майна двохкімнатної квартири
АДРЕСА_1 та належить їй на праві
власності, здійснений 4 вересня 2012 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська
експертна група» в особі оцінювача
ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
знаходиться виконавчий лист №2-1246 від 9
лютого 2012 року, виданий Деснянським
районним судом м. Києва про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1, ОСОБА_4 за кредитним договором
від 2 вересня 2007 року в сумі 940 121 грн. 84
коп.

Для визначення ринкової вартості
арештованого майна державним
виконавцем було винесено постанову
про призначення експерта ОСОБА_3,
оцінювача ТОВ «Українська експертна
група».

04 вересня 2012 року ТОВ «Українська
експертна група» в особі оцінювача
ОСОБА_3 здійснено оцінку арештованого
майна та складено звіт з оцінки майна.

Оскільки вказаний звіт не відображає
дійсну ринкову вартість квартири,
оцінка майна проведена не
повноваженою особою з порушенням п.4, 10,
52-55 Національного стандарту №1
«Загальні основи оцінки й майнових
прав», затвердженого постановою КМУ
від 10.09.2003 р. №1440, у відповідності до
вимог ст.33 Закону України «Про оцінку
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» та ст.58 Закону
України «Про виконавче провадження»
просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 03 грудня 2013
р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_2 просить скасувати
рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин
справи, які мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Зазначив, що судом не було взято до
уваги надані докази, зокрема звіт ТОВ
«Бюро оцінок», виконаний за заявою
позивача. Відповідно до цього звіту
вартість нерухомого майна визначена
в розмірі 760 104 грн., що на 258 176 грн.
перевищує вартість, визначену ТОВ
«Українська експерта група». У
задоволенні клопотання про
призначення судово-технічної
експертизи для визначення дійсної
ринкової вартості квартири судом
було відмовлено.

В судове засідання особи, що беруть
участь у справі, не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції - залишенню без змін з таких
підстав.

Судом встановлено, що на виконання
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 7 липня 2011 року було видано
виконавчий лист за №2-1246 від 9 лютого 2012
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції від 15
травня 2012 р. було відкрито виконавче
провадження (а.с.7 т. 1).

Звертаючись до суду вказаним позовом,
позивач посилалась на те, що під час
здійснення виконавчих дій державним
виконавцем винесено постанову про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні від 23.08.2012 р. -
ТОВ «Українська експертна група» в
особі ОСОБА_3, який 04.09.2012 р. провів
оцінку вартості майна боржника.

Відповідно до звіту з незалежної
оцінки майна ринкова вартість
(початкова ціна на прилюдних торгах
(аукціоні) нерухомого майна -
двокімнатна квартра АДРЕСА_1 ,
загальною площею 71,10 кв.м., станом на
04.09.2012 р. становить 501 928 грн. без ПДВ.

12 листопада 2012 року ОСОБА_1 подала до
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві заперечення проти
результатів оцінки, проте відповіді не
отримала.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що захист прав боржника
здійснюється в межах виконавчого
провадження способом, визначеним
Законом України «Про виконавче
провадження», проте дії державного
виконавця, здійснені у рамках
виконавчого провадження, позивачем не
оскаржувались. Доказів не проведення
державним виконавцем оцінки,
визначеної за результатами
рецензування, суду не надано.

При цьому судом правомірно враховано
і ту обставину, що звіт про оцінку
майна від 4 вересня 2012 року на час
розгляду справи є не чинним та не
може бути використаний під час
реалізації арештованого майна в силу
закону.

Так, відповідно до ст.13 Закону України
«Про виконавче провадження», для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста (
у разі необхідності - кількох
експертів або спеціалістів) , а для
оцінки майна - суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання.

Експерт, спеціаліст і суб'єкт
оціночної діяльності - суб'єкт
господарювання мають право на
винагороду за надані ними послуги.
Розмір винагороди визначається в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Винагорода та інші
витрати, зумовлені проведенням
експертизи, наданням висновку
спеціаліста або звіту суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання належать до витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження»,
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності
- суб'єкта господарювання, який
проводить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні».

У разі, якщо визначити вартість майна
(окремих предметів) складно або якщо
боржник чи стягувач заперечує проти
передачі арештованого майна боржника
для реалізації за ціною, визначеною
держаним виконавцем, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для проведення оцінки майна. Витрати,
пов'язані з призначенням суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання, несе сторона, яка
оспорює вартість майна, визначену
державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання
чи перебування такої сторони,
достовірно встановленим державним
виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту,
несе сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди,
визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

З огляду на викладене, сторона
виконавчого провадження має право на
оскарження оцінки майна, як
процесуальної дії державного
виконавця.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України « Про
оцінку майна, майновий прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» акт оцінки майна є
документом, що містить висновки про
вартість майна та підтверджує
виконані процедури з оцінки майна,
здійсненої суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання,
звіт про оцінку такого майна
додається до акта оцінки майна.

Відповідно до правової позиції, що
викладена Верховним Судом України у
постанові від 26.12.2012 р. по справі №6-140
цс12, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для застосування судами
України, «що стосується порушень,
допущених державним виконавцем при
здійсненні своїх повноважень,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», до
призначення аукціону, у тому числі
щодо визначення вартості чи оцінки
майна тощо, то такі дії
(бездіяльність)державного виконавця
підлягають окремому оскарженню в
порядку, передбаченому цим Законом».

Таким чином, визначення вартості,
оцінка майна боржника є
процесуальною дією державного
виконавця, незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець чи залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності) здійснювала
відповідні дії. Тому сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати таку оцінку, визначену за
результатами рецензування, до суду в
процесуальному порядку, передбаченому
ст.383 ЦПК України.

Юридичним актом, який може бути
оспорений в судовому порядку, є
офіційний письмовий документ
державного чи іншого органу
(посадової особи), виданий в межах його
компетенції, визначеної законом, який
має точно визначені зовнішні
реквізити та породжує певні правові
наслідки, створює юридичний стан,
спрямований на регулювання
суспільних відносин, має обов'язків
характер для суб'єктів цих відносин,
поширює свою чинність на певний час,
територію, коло суб'єктів

Згідно ч.5 ст.58 закону України «Про
виконавче провадження» звіт про
оцінку майна у виконавчому
провадженні вважається чинним
протягом шести місяців з дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

Оскаржений позивачем висновок про
вартість майна від 04.09.2012 р. на час
розгляду справи вже не може бути
використаний в процедурі виконавчого
провадження для визначення вартості
майна для його подальшої реалізації.

При цьому колегія суддів також
враховує ту обставину, що рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 31
січня 2013 року було змінено рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 07 липня 2011 року та визначено
початкову вартість предмета іпотеки
у розмірі 834 061,14 грн.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, тому підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 03 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22 -ц/796/2585/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Таран  Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: КирилюкГ.М.