Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/2421/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6
про стягнення боргу за договором
позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що 01 грудня 2012 року між нею та
ОСОБА_6, було укладено договір позики,
згідно якого вона передала відповідачу
грошові кошти у сумі 180 000 грн., які він
зобов'язався повернути до 30 жовтня 2013
року, про що надав розписку.
Зобов'язання повернути гроші
позичальник гарантував наявним у нього
житлом, а саме 1/2 частиною квартири
АДРЕСА_1.

Однак, станом на день подання позову
відповідач гроші не повернув.

Просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь
суму боргу у розмірі 180 000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11
квітня 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
грошові кошти у розмірі 180 000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі, посилаючись на
неправильне застосування норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та провадження
по справі закрити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню.

Суд, вирішуючи спір, правильно
встановив, що ОСОБА_6 є боржником, а
ОСОБА_5 - кредитором і обґрунтовано
визнав, що між сторонами виникли
правовідносини за договором позики.

Встановивши невиконання зобов'язання
по поверненню боргу, суд обґрунтовано
задовольнив вимоги позивача на
підставі ст.ст. 1049, 1050 ЦК України і
стягнув суму боргу в межах позовних
вимог.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов`язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Судом установлено, що 01 грудня 2012 року
між сторонами було укладено договір
позики, згідно якого позивач передала
відповідачу грошові кошти у сумі 180 000
грн., які він зобов'язався повернути до
30 жовтня 2013 року (а.с. 9). У визначений
договором строк позичальник своїх
договірних зобов'язань не виконав,
кошти не повернув.

Відповідач не спростовав наявність
вказаного договору та отримання ним
коштів.

Тому суд першої інстанції вірно
задовольнив позов.

Посилання в апеляційній сказі на те, що
під час розгляду справи сторони
звернулись до суду з заявою про
затвердження мирової угоди і це є
підставою для закриття провадження у
справі і скасування оскаржуваного
рішення суд є безпідставним.

Так, ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11
квітня 2014 року заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6
про затвердження мирової угоди
залишено без задоволення, відмовлено у
визнанні мирової угоди. Вказана ухвала
була залишена без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 20.05.2014 року, і набула законної сили.
А тому виходячи з відсутності підстав
для визнання мирової угоди суд вірно
задовольнив позов.

Інші доводи апеляційної скарги не
вказують на наявність порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційні
скарги і залишає рішення без змін,
оскільки суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.307, 308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: