Справа № 132/4593/13-ц Провадження №
22-ц/772/1091/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Янків Т. П.Категорія: 23
Доповідач: Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 на рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
в цивільній справі

за позовом ОСОБА_3 до СВК «Колос» за
участю третіх осіб: відділу
Держземагенства у Калинівському
районі, Реєстраційної служби
Калинівського районного управління
юстиції про визнання недійсним
договору оренди землі та повернення
земельної ділянки,-

встановила:

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просила визнати недійсним договір
оренди землі, підписаний між нею та СВК
«Колос», зареєстрований у відділі
Держкомзему у Калинівському районі
Вінницької області від 29 листопада 2012
року за №06373, витребувати у СВК
«Колос» та повернути у її власність
земельну ділянку НОМЕР_1 кадастровий
номер 090000041, розташовану на
території Кіровської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, площею 5,9435 га, що належить
позивачу згідно державного акта серії
ВН №155831, зареєстрованого в книзі
державних актів за №247 від 29.10.2004 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилалась на те, що між нею та СВК
«Колос» був підписаний договір оренди
належної їй земельної ділянки, який є
недійсним, оскільки сторонами не
погоджено усі істотні умови договору,
передбачені ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», зокрема, щодо об'єкта
оренди, а також відсутні такі
невід'ємні частини договору, як план
або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду, акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості), чим порушено її право.
Позивач вважає, що СВК «Колос»
користується земельною ділянкою без
достатньої правової підстави, тому
просила витребувати її у відповідача.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням
представник позивача ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, та порушення норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до частини 3 статті 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Приймаючи рішення в задоволенні
позову, районний суд виходив із того, що
посилання позивача та її представника
на відсутність таких істотних умов
договору оренди землі, як план або
схема земельної ділянки, яка
передається в оренду та акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості), є безпідставними, оскільки
в матеріалах реєстраційної справи до
договору оренди землі додані копія
державного акту на право власності на
земельну ділянку з планом меж
земельної ділянки, кадастровий план з
описом меж суміжних землевласників,
акт погодження меж землекористування
та акт приймання - передачі об'єкта
оренди.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що наявність акту виносу в
натурі меж земельної ділянки, яка
надається в оренду є обов'язковою
тільки в разі, якщо земельна ділянка
виділяється окремо, натомість земельна
ділянка позивача обробляється і
використовується в єдиному масиві з
ділянками інших співвласників
земельних паїв і відповідно
унеможливлює визначення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості).

Судова колегія не може погодитися з
такими висновками з огляду на наступне.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_3 на
підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ВН
№155831 є власником земельної ділянки
загальною площею 5,9435 га, яка
розташована на території Кіровської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області (а.с. 11).

24 листопада 2011 року між ОСОБА_3 та СВК
«Колос» підписано договір оренди
земельної ділянки, який зареєстровано
у відділі Держкомзему у Калинівському
районі Вінницької області 29 листопада
2012 року за №06373.

Даним фактам відповідають
правовідносини пов'язані з орендою
землі, які регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, Законом України «Про оренду
землі».

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

За змістом частини 2 статті 792 ЦК
України відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про оренду землі» (далі Закон)
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (кадастровий
номер, місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Згідно частини 4 статті 15 Закону
невід'ємною частиною договору оренди
землі є план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Законом.

Проте до підписаного сторонами
документу не додано плану або схеми
земельної ділянки, акту визначення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), що унеможливлює її
ідентифікацію на місцевості, хоча
інформація про об'єкт оренди (місце
розташування земельної ділянки) є
однією з істотних умов договору оренди
земельної ділянки.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЗК України об'єктами
земельних відносин є землі в межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї).

Визначення земельної ділянки як
об'єкта права власності дається в ст. 79
ЗК України, згідно з якою земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відтак земельна ділянка як об'єкт
оренди землі згідно з ст. 3 Закону
України «Про оренду землі» також має
відповідати вищевказаним вимогам,
тобто повинна мати установлені межі,
певне місце розташування й визначені
щодо неї права.

По справі встановлено, що у додатках до
договору оренди землі між ОСОБА_3 та СВК
«Колос» відсутні такі документи як
план або схема земельної ділянки, акт
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Натомість суд першої інстанції вважав
належним доказом визначення сторонами
об'єкту оренди акт погодження меж
землекористування, складення якого під
час передачі землі в оренду законом не
передбачено, і який не містить ні дати,
ані підписів суміжних
землекористувачів, тобто місце
розташування земельної ділянки перед
укладенням договору оренди фактично не
визначалося.

Суду не надані належні і допустимі
докази, які б підтверджували передачу
спірної земельної ділянки в оренду в
складі єдиного масиву, без визначення
меж окремих земельних ділянок, проте з
визначенням меж єдиного масиву, а тому
відповідні висновки суду першої
інстанції не ґрунтуються на зібраних
по справі доказах.

За таких обставин, підписаний
сторонами документ не містить усіх
необхідних даних про об'єкт оренди як
одну з істотних умов договору оренди
землі.

Частиною другою ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» встановлено, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1
- 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Отже, відсутність у договорах оренди
землі хоча б однієї з істотних умов,
передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», є підставою для
визнання недійсними таких договорів
оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі».

Оскільки в спірному договорі оренди
землі відсутня така істотна умова
договору як об'єкт оренди (місце
розташування земельної ділянки), а до
договору не додано план або схема
земельної ділянки та акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості), які визначені законом як
істотні умови договору оренди землі, то
такі договори оренди підлягають
визнанню недійсними за правилами ч. 2
ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Такі правові висновки викладені в
Постанові Верховного Суду України від
18 липня 2012 року в справі № 6-77цс12, які
суд зобов'язаний враховувати при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин
відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦПК України
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, у
порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право.

Отже, при розгляді справ даної
категорії підлягають з'ясуванню
обставини щодо: чи дійсно порушуються
права орендодавця у зв'язку з
відсутністю в договорі оренди умов,
передбачених ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», істотність цих умов, а
також у чому саме полягає порушення
законних прав орендодавця.

Як вбачається із змісту позовних вимог
і встановлених обставин, порушення
права орендодавця на володіння полягає
у незаконному користуванні земельною
ділянкою відповідачем, оскільки
фактично відбулася не передача
земельної ділянки, а
правовстановлюючих документів із
додатками.

Відсутність актів встановлення меж
земельної ділянки, схем розташування
земельної ділянки порушує право
позивача на інформацію про місце
розташування його земельної ділянки.

За таких обставин, та враховуючи те, що
судом першої інстанції при вирішенні
даної справи було неправильно
застосовано норми матеріального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення підлягає
скасуванню відповідно до ст. 309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Згідно зі змістом ч.1, ч. 5. ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.
304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до СВК «Колос» за участю
третіх осіб: відділу Держземагенства у
Калинівському районі, Реєстраційної
служби Калинівського районного
управління юстиції про визнання
недійсним договору оренди землі та
повернення земельної ділянки
задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
землі, підписаний між ОСОБА_3 та СВК
«Колос», зареєстрований у відділі
Держкомзему у Калинівському районі
Вінницької області від 29 листопада 2012
року за №06373.

Витребувати у СВК «Колос» та повернути
у власність ОСОБА_3 земельну ділянку
НОМЕР_1 кадастровий номер 090000041,
розташовану на території Кіровської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області, площею 5,9435 га, що
належить ОСОБА_3 згідно державного акта
серії ВН №155831, зареєстрованого в книзі
державних актів за №247 від 29.10.2004 року.

Стягнути з СВК «Колос» (р/р 3 в
«Райффайзен Банк Аваль» м. Київ МФО 380805
код ЗКПО 02128900 св. №100287737 с. Польова
Лисіївка Калинівського району
Вінницької області) на користь ОСОБА_3
документально підтверджені судові
витрати в розмірі 351 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис)
Міхасішин І.В.

(підпис)
Стадник І.М.

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду
Войтко Ю.Б.