Справа № 683/3787/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

з участю

представника позивачки
ОСОБА_1

адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_3, від імені
якої на підставі довіреності діє
ОСОБА_1, до Старокостянтинівської
міської ради, ОСОБА_4 про визнання права
власності в порядку спадкування на
частку квартири,

встановив:

В грудня 2013 року ОСОБА_3, від імені якої
на підставі довіреності діє ОСОБА_1,
пред'явила позов до
Старокостянтинівської міської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом на ? частину
квартиру АДРЕСА_1, що належала її
батькові ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Великі Луки Псковської
області Російської Федерації. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
являється єдиною спадкоємицею по
закону до майна померлого. Через
відсутність реєстрації права
власності на дану частку нерухомого
майна за ОСОБА_5, вона може оформити
спадкові права. З цих підстав
нотаріусом винесено постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії -
видачі свідоцтва про право на спадщину.

Представники позивачки в судовому
засіданні підтримала обставини,
викладені в позовній заяві, в
обґрунтування заявлених позовних
вимог, та просила задовольнити позов.
Крім того суду пояснили, що квартира по
АДРЕСА_1 в 1998 році була приватизована ще
на той час існуючою сім'єю ОСОБА_4, а
саме: ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_3 (дочка),
ОСОБА_5 (чоловік), ОСОБА_6 (внук), про було
видано свідоцтво про право власності.
Дублікат правовстановлюючого
документу було видано в 2008 році. При
цьому всі, окрім померлого ОСОБА_5,
зареєстрували право власності.
Останній постійно проживав в
Летичівському районі Хмельницької
області, лише поїхав провідати родичів
в Росію, де й помер.

Ухвалою Старокостянтинівського
районного суду від 18 лютого 2014 року
було залучено до участі у справі в
якості співвідповідачки ОСОБА_4, яка
направила до суду нотаріально
посвідчену заяву про те, що вона не
заперечує проти задоволення позовних
вимог та просила розглянути справу без
її участі.

Представник співвідповідача
Старокостянтинівської міської ради
при вирішені справи поклалась на
розсуду суду.

Заслухавши пояснення учасників
цивільного процесу та дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, хто його пережив та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Великі Луки Псковської
області Російської Федерації, про що
складено відповідний запис № 1555 від 06
листопада 2012 року згідно даних
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
повторно виданого управлінням ЗАГС
міста Великі Луки Псковської області
Російської Федерації 21 листопада 2012
року.

Зі змісту довідки виконавчого комітету
Шрубківської сільської ради
Летичівського району Хмельницької
області від 14 травня 2013 року за № 325
ОСОБА_5 на день смерті проживав і був
зареєстрований по АДРЕСА_2.

Позивачка являється дочкою ОСОБА_5, що
підтверджується даними свідоцтва про
її народження серії НОМЕР_2, виданого
Будинком урочистих подій м. Великі Луки
Псковської області Російської
Федерації 14 серпня 1985 року.

Позивачка в межах строку,
передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України,
юридично прийняла спадщину, шляхом
подання 25 грудня 2012 року відповідної
заяви до Старокостянтинівської
державної нотаріальної контори в
порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На
підставі її заяви була заведена
спадкова справа № 867/2012 року до майна
померлого (витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 32945860, виданий
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 25 грудня 2012
року).

Зі змісту копій матеріалів даної
спадкової справи вбачається, що за
зверненням Летичівської державної
нотаріальної контори матеріали даної
справи були перенаправлені з
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори до Летичівської
державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини, оскільки
згідно даних виконавчого комітету
Шрубківської сільської ради
Летичівського району померлий на день
смерті проживав та був зареєстрований
в Летичівському районі (довідка від 11
січня 2013 року за № 39).

Це підтверджується інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину) № 36503290, виданої Летичівською
державною нотаріальною конторою 03
лютого 2014 року.

За інформацією Летичівської державної
нотаріальної контори за даними
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) чинним являється заповіт від
імені ОСОБА_5, посвідчений секретарем
Шрубківської сільської ради
Летичівського району 23 вересня 2012 року
за р. № 6. На підтвердження цього
направлено інформаційну довідку зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № за № 36503237 від 03 лютого 2014
року.

Даним заповітом ОСОБА_5 заповів
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_2; земельні ділянки
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 098800, виданого 15 травня 2010 року та
згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯЖ
№ 969424, виданого 24 листопада 2009 року;
грошові вклади в установах Ощадбанку
для ОСОБА_4 (третя особа по справі).

07 березня 2013 року ОСОБА_4 подала до
Летичівської державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
по вищевказаному заповіту після смерті
ОСОБА_5

Відповідно ст. 1245 ЦК України частина
спадщини, що не охоплена заповітом,
спадкується за законом на загальних
підставах. До числа цих спадкоємців
входять також спадкоємці за законом,
яким інша частина спадщини була
передана за заповітом.

До складу спадкового майна після
смерті ОСОБА_5 увійшла ? частина
квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому на підставі дублікату
свідоцтва про право власності на житло,
виданого відділом приватизації
Старокостянтинівської міської ради 23
липня 2008 року.

Іншими співвласниками даної квартири
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 право
власності зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно в
Старокостянтинівському бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації
та в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності. Так, про реєстрацію права
власності на ? частину даної квартири
за ОСОБА_1 видано витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
Старокостянтинівським бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації
за № 19673312 від 26 липня 2008 року,
реєстраційний номер 24129915, номер запису
3841 в книзі 20 б; про реєстрацію права
власності на ? частину даної квартири
за ОСОБА_3 видано витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності,
індексний номер № 2252888 від 10 квітня 2013
року; про реєстрацію права власності на
? частину даної квартири за ОСОБА_6
видано витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, індексний
номер № 2496091 від 16 квітня 2013 року.

Державний нотаріус Летичівської
державної нотаріальної контори
письмово повідомила позивачку про
неможливість отримати свідоцтво про
право на спадщину на ? частину квартири,
що знаходиться АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_5 Мотивуючи тим, що право
власності на підставі
правовстановлюючого документу -
дублікату свідоцтва про право
власності на житло, виданого 23 липня 2008
року, не зареєстровано в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно згідно чинного законодавства,
яке діяло на момент видачі. Окрім того
відповідно до чинного законодавства
внесення змін та доповнень в такі
документи не допускаються. І
роз'яснено, що з питання визнання права
власності на це майно необхідно
звернутися до суду.

Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування" за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права
на спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Оригінал свідоцтва про право власності
на вищевказану квартиру АДРЕСА_1 в
рівних частках на ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, виданий відділом
приватизації Старокостянтинівської
міської ради 15 травня 1998 року на
підставі розпорядження від 25 листопада
1997 року за № 3363 та зареєстрований
Старокостянтинівським бюро технічної
інвентаризації на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
право власності і записаний у
реєстрову книгу за № 3841.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Частиною 3 наведеної
статті передбачено, що права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Частиною 4 цієї статті
також встановлено, що права на
нерухоме майно, які виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за умов, якщо реєстрація прав
була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

У відповідності до даних інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, наданої
реєстраційною службою
Старокостянтинівського районного
управління юстиції 04 лютого 2014 року за
№ 17298764, щодо заявленої позивачкою
частини квартири та даних відповіді
Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації
від 06 лютого 2014 року за № 12 відсутні
відомості про обмеження в його
використанні.

За змістом інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, наданої реєстраційною
службою Старокостянтинівського
районного управління юстиції 04 лютого
2014 року за № 17301346, щодо спадкодавця
ОСОБА_5 також відсутні відомості про
обмеження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно з п.
1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Проаналізувавши зібрані у судовому
засіданні докази у їх сукупності, суд
приходить до переконання, що
спадкодавець ОСОБА_5 за свого життя
набув право власності на вищевказану
частину квартири відповідно до закону
і зареєстрував своє право власності у
встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є
його спадкоємцем за законом та
прийняла спадщину, однак не може
оформити право власності на вказане
спадкове майно у зв'язку з відсутністю
реєстрації права власності на частину
квартири на підставі дублікату
свідоцтва про право власності на житло,
а також не може в адміністративному
порядку звернутися для такої
реєстрації, так як власник помер, тому
права позивачки ОСОБА_3 підлягають
захисту, а відсутність реєстрації не
може бути підставою відмови у захисті
права позивачки.

З огляду на вищевикладене позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2
ст. 16, ст. 316, ст. 321, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст.
1218, ч. 1 ст. 1225, ст. 1241, ч. 1 ст. 1242, ст. 1245, ч. 1
ст. 1267 , ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270 ЦК
України, п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування", ч. 1 ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Великі Луки
Псковської області Російської
Федерації, на ? частину квартири по
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя ___________