У х в а л а

іменем україни

20 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19 до Новосільської
сільської ради Чорноморського району
Автономної Республіки Крим,
Чорноморської районної державної
адміністрації Автономної Республіки
Крим, Євпаторійського бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_20, приватного
підприємства «Фірма судобудівництво»
про визнання недійсними рішення
сільської ради, свідоцтва про право
власності та державної реєстрації,
визнання права власності; за
зустрічним позовом ОСОБА_20 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19 про визнання майнових
прав за касаційними скаргами ОСОБА_20,
Чорноморського районного споживчого
товариства на ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 7
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2005 року ОСОБА_4 та інші позивачі
звернулися до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що вони, як
члени колективного підприємства, мали
право на майновий пай колгоспу
«Більшовик» та відповідно до рішення
комісії по реформуванню від 15 серпня 2000
року отримали у власність приміщення
другого поверху та частину першого
поверху торговельного центру по
АДРЕСА_1. На підставі рішення
Новосільської сільської ради
Чорноморського району Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2001 року № 9
ОСОБА_20 оформила на своє ім'я право
власності на вказане майно без згоди
інших співвласників. Рішення сільської
ради є оскільки кожний з відповідачів є
власником своєї частки у майні та має
право самостійно розпоряджатися своєю
часткою, що не було враховано при
прийнятті вказаного рішення.

У зв'язку з цим позивачі просили
визнати недійсними рішення
Новосільської сільської ради
Чорноморського району Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2001 року
про визнання за ОСОБА_20 права власності
на 55/100 часток будинку АДРЕСА_1 та
свідоцтво про право власності на ім'я
ОСОБА_20 від 23 березня 2001 року; визнати
право власності на вказане нерухоме
майно за кожним із позивачів згідно їх
часток.

У вересні 2005 року ОСОБА_20 пред'явила
зустрічний позов, у якому просила
визнати перехід усіх прав, визначених у
іменних цінних паперах - свідоцтв на
майновий пай, на ім'я позивачів за
передавальним написом (індосаментом)
за нею. Вимоги мотивувала тим, що у
червні 2005 року по домовленості з
позивачами отримала від них права,
передбачені їхніми майновими
сертифікатами - свідоцтвами про право
власності на майновий пай члена
сільськогосподарського підприємства.
В момент передачі майнових прав
позивачі до неї ніяких претензій не
мали, власноручно вчинили на
зворотному боці майнового сертифікату
передавальний напис (індосамент).

Рішенням Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від 23
грудня 2008 року, з урахуванням
додаткових рішень Чорноморського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 28 грудня 2009 року та від
5 жовтня 2010 року, позов ОСОБА_4 та
інших задоволено. Визнано недійсними:
рішення Новосільської сільської ради
Чорноморського району Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2001 року
про визнання за ОСОБА_20 права власності
на 55/100 частин будинку АДРЕСА_1,
свідоцтво районної державної
адміністрації Чорноморського району
Автономної Республіки Крим від 21
березня 2001 року, державну реєстрацію
будівлі АДРЕСА_1 у Євпаторійському
міському бюро технічної
інвентаризації за приватнийм
підприємством «Фірма Судобудівництво»
та приватним підприємцем ОСОБА_20

Визнано право власності за ОСОБА_4 на
5/100 частин, ОСОБА_5 на 2/100 частин,
ОСОБА_6 на 7/100 частин, ОСОБА_7 на 6/100
частин, ОСОБА_8 на 8/100 частин, ОСОБА_9 на
10/100 частин, ОСОБА_10 на 5/100
частинк, ОСОБА_11 на 4/100 частин,
ОСОБА_12 на 7/100 частин, ОСОБА_13 на
8/100 частин, ОСОБА_14 на 6/100 частин, ОСОБА_15
на 7/100 частин, ОСОБА_16 на 5/100 частин,
ОСОБА_17 на 4/100 частин, ОСОБА_18 на
1/100 частин, ОСОБА_19 на 9/100 частин, що
складає 94/100 частин в цілому, без
урахування огорожі та інших споруд
торговельно-побутового комплексу
АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_20 відмовлено.

Не погодившись із вказаними рішеннями
суду, ОСОБА_20, Чорноморське районне
споживче товариство подали апеляційні
скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 7
листопада 2013 року відмовлено у
відкритті апеляційного провадження за
апеляційними скаргами ОСОБА_20,
Чорноморського районного споживчого
товариства на рішення Чорноморського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 23 грудня 2008 року та додаткове
рішення Чорноморського районного суду
Автономної Республіки Крим від 5 жовтня
2010 року та за апеляційною скаргою
ОСОБА_20 на додаткове рішення
Чорноморського районного суду від 28
грудня 2009 року.

У касаційних скаргах ОСОБА_20,
Чорноморське районне споживче
товариство, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просять скасувати ухвалу
апеляційного суду та направити справу
для продовження розгляду до суду
апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного
провадження у зв'язку з пропуском
заявниками строку на апеляційне
оскарження рішення суду від 23
грудня 2008 року, додаткового рішення
суду від 5 жовтня 2010 року, та
відсутністю поважних причин для
поновлення цього строку, апеляційний
суд згідно вимог ст. 297 ЦПК України
дійшов до правильного висновку, і
врахування поважності причин значного
пропуску строку на оскарження є
повноваженням апеляційного суду. При
цьому суд вірно зазначив про те, що
заявники знали про ухвалені судові
рішення, подавали апеляційну скаргу,
брали участь у справі, як і подавали у
2011 році заяву про перегляд судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Колегія суддів виходить із того, що
безпідставне поновлення строку на
оскарження рішення суду, яке набрало
законної сили, яким визначені права та
обов'язки сторін, є порушенням ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо такого його
елементу як правова визначеність.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що ухвала
апеляційного суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційних скарг цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційні скарги і залишити
ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_20,
Чорноморського районного споживчого
товариства відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 7 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І.
Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта