печерський районний суд міста києва
Справа № 757/604/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді -
Новака Р.В.,

при секретарі - Топал А. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО»
до ОСОБА_1 про стягнення коштів в
порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в
порядку регресу, мотивуючи тим, що між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу №
-01. 09.01.2013 відповідач, керуючи
автомобілем «Фіат» д/н НОМЕР_3 в с.
Велика Олександрівка Київської
області, здійснив зіткнення з
транспортним засобом «Шевроле
Лачетті» д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2 та автомобілі отримали
механічні пошкодження. Вина ОСОБА_1 у
скоєнні вищезазначеної ДТП
підтверджується постановою судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 15.02.2013. Згідно
звіту № 13/1/52/582913 від 25.01.2013 розмір
завданих збитків становить 6245,96 грн.
Цивільна відповідальність ОСОБА_1 на
момент настання страхової події, була
застрахована в ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія». Страховою
компанією відповідача було
відшкодовано збитки, за вирахуванням
франшизи. У зв'язку з чим, позивач,
посилаючись на ст. 1194 ЦК України, просив
стягнути з відповідача на користь
позивача різницю між страховим
відшкодуванням ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» та
розміром реальних збитків, що складає
1000,00 грн.

Представник позивача в судове не
з'явився, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, подала заяву згідно якої
підтримала позовні вимоги, просила
розглядати справу у її відсутність та
про те, що не заперечує проти винесення
заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін та ухвалити заочне
рішення відповідно до ст. 224 ЦПК
України, оскільки представник позивача
не заперечує проти такого порядку
розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

Між позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу №
-01. 09.01.2013 відповідач, керуючи
автомобілем «Фіат» д/н НОМЕР_3 в с.
Велика Олександрівка Київської
області, здійснив зіткнення з
транспортним засобом «Шевроле
Лачетті» д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2 та автомобілі отримали
механічні пошкодження. Вина ОСОБА_1 у
скоєнні вищезазначеної ДТП
підтверджується постановою судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 15.02.2013. Згідно
звіту № 13/1/52/582913 від 25.01.2013 розмір
завданих збитків становить 6245,96 грн.
Цивільна відповідальність ОСОБА_1 на
момент настання страхової події, була
застрахована в ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія». Страховою
компанією відповідача було
відшкодовано збитки, за вирахуванням
франшизи. У зв'язку з чим, позивач,
посилаючись на ст. 1194 ЦК України, просив
стягнути з відповідача на користь
позивача різницю між страховим
відшкодуванням ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» та
розміром реальних збитків, що складає
1000,00 грн.

Ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України
«Про страхування» передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України,
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Поруч з наведеним, ч. 1 ст. 1191 ЦК України
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

За таких обставин суд дійшов до
висновку про задоволення позову.

Виниклі правовідносини між сторонами
регулюються ст.ст. 979, 993, 988, 1166, 1187, 1191, 1194
ЦК України, ст. 27 Закону України «Про
страхування» та Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

При подачі позову позивачем було
сплачено судовий збір в розмірі 229,40
грн., оскільки позов підлягає
задоволенню, вказані кошти підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
27 Закону України «Про страхування»,
ст.ст. 22, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 979, 993, 988, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК
України, ст.ст. 10, 57, 60, 84, 88, 212-215, 224 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО»
до ОСОБА_1 про стягнення коштів в
порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на ПрАТ «Страхова
компанія «ВУСО» () кошти
у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути ОСОБА_1 на ПрАТ «Страхова
компанія «ВУСО» ()
витрати з оплати судового збору в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем через Печерський районний
суд м. Києва до Апеляційного суду м.
Києва шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Р.В. Новак