Єдиний унікальний номер 234/2630/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4269/2014
Головуючий у 1 інстанції Марченко Л.М.
Доповідач Прокопчук Л.М.
Апеляційний суд Донецької
- судді: Прокопчук Л.М.,
суддів:
Жарової Ю.І., Корчистої О.І.,
секретарі Попченко В.Г.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у м. Краматорську
Донецької області про стягнення
моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням
здоров'я під час виконання трудових
обов'язків, за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у м. Краматорську
Донецької області на рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 24 березня 2014
У березні 2014 року позивачка
звернулась із зазначеним позовом до
відповідача, посилалась на те, що 12
січня 1990 року під час роботи на
Краматорському машинобудівному заводі
з нею стався нещасний випадок, про що
було складено акт форми Н-1. 09 жовтня 2002
року за рішенням МСЕК їй встановлено 25%
втрати працездатності. Згодом при
черговому переогляді 16 серпня 2010 року
встановлено 70% втрати працездатності
та 2 група інвалідності. У зв'язку з
втратою здоров'я вона змушена була
перейти на іншу роботу, відчуває
головний біль, порушився звичайний
ритм її життя. Просила стягнути на
Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 24 березня 2014 року
позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійних захворювань
України у м. Краматорську Донецької
області про стягнення моральної шкоди
у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час
виконання трудових обов'язків
задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Краматорську
Донецької області на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди,
завданої у зв'язку з ушкодженням
здоров'я під час виконання трудових
обов'язків, в розмірі 7 500 грн. (сім тисяч
п'ятсот гривень 00 коп.) (а.с. 18-19).

З вказаним рішенням не погодився
відповідач та подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Зокрема, апелянт зазначив, що
факт заподіяння моральної шкоди
позивачкою не доведений; на час
звернення до суду законом не
передбачено обов'язку Фонду
відшкодовувати моральну шкоду (а.с. 22-25).

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
рішення скасувати, скаргу
задовольнити.

Позивачка в судове засіданні
апеляційного суду не прибула, але про
час і місце розгляду справи
повідомлена судовими повістками та
телефонограмами.

Заслухав доповідь судді, пояснення
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що скарга задоволенню не
підлягає, а рішення суду слід залишити
без змін з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що правовідносини, які виникли між
сторонами в зв'язку з відшкодуванням
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
трудового каліцтва, регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " від 23 вересня 1999 року
№ 1105- Х1У.

Згідно з п. п. "е" п.1 ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 28
цього Закону, у разі настання
страхового випадку, Фонд соціального
страхування у встановленому
законодавством порядку зобов'язаний
виплатити потерпілому грошову суму за
моральну шкоду за наявності факту
заподіяння йому цієї шкоди.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 12.01.1990 року з позивачкою
під час виконання трудових обов'язків
стався нещасний випадок, внаслідок
якого вона отримала травму голови (а.с.
4-7).

Згідно виписки з акту огляду
МСЕК від 09.10.2002 року ОСОБА_1 вперше було
встановлено 25% втрати професійної
працездатності з наступним
переоглядом (а.с. 6).

В подальшому, у 2010 році ступінь
втрати професійної працездатності у
зв'язку з трудовим каліцтвом зросла до
70%, ОСОБА_1 була встановлена 2 група
інвалідності, що вбачається з копії
виписки з акту огляду МСЕК 038620 від
16.08.2010 року (а.с. 7)

Позивачка ОСОБА_1 з 2002 року
перебуває на обліку за місцем мешкання
у Відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійних
захворювань України у м. Краматорську
Донецької області (а.с. 13-14).

Внаслідок трудового каліцтва вона
втратила професійну працездатність та
їй заподіяна моральна шкода, яка
полягає у моральних і фізичних
стражданнях потерпілого, в зв'язку з
ушкодженням здоров'я, що порушило її
нормальні життєві зв'язки, та потребує
від неї додаткових зусиль для
організації свого життя.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов до правильного висновку про те,
що наслідки травми призвели до
моральних страждань потерпілого у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, що
порушило її нормальні життєві зв'язки і
вимагають від неї додаткових зусиль
для організації свого життя. У зв'язку з
цим у неї відповідно до ст.ст. 21, 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
виникло право на відшкодування
моральної шкоди. Право на отримання
потерпілим страхових виплат у разі
настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі, і на
виплати за моральну шкоду, виникає у
останнього з дня первинного
встановлення йому стійкої втрати
працездатності за висновком МСЕК.

Таким чином, право на відшкодування
моральної шкоди виникло у позивача ще
до внесення змін до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(Закон України від 23.02.2007 р. N 717-V).

Згідно ст.58 Конституції України закони
та інші нормативно - правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Аналогічні положення містять у собі
ч.ч.1,2 ст.5 ЦК України.

В п. 4.1 рішення Конституційного
Суду України від 27.01.2004 р. № 1-9/2004 р.
зазначено, що ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня страти
професійної працездатності
спричиняють йому моральні і фізичні
страждання, тому довід апеляційної
скарги про те, що факт заподіяння
моральної шкоди не підтверджений
висновком МСЕК не заслуговує на увагу.

Суд першої інстанції визначив розмір
моральної шкоди позивачу, виходячи з
принципу розумності та справедливості,
в сумі 7 500 грн., з урахуванням ступеня
втрати ним професійної працездатності,
моральних страждань у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, яких позивачка
зазнала внаслідок трудового каліцтва.

Оскільки при встановленні зазначених
фактів і постановленні рішення судом
першої інстанції, норм матеріального
та процесуального права не порушено, то
й відсутні підстави для скасування
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійних захворювань
України у м. Краматорську Донецької
області - відхилити.

Рішення Краматорського міського
суду Донецької області від 24 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: