Справа № 729/205/14
Бобровицький районний суд
Чернігівської області в складі:
головуючої судді В.І.Бойко,
при секретарі Чухіній О.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Бобровиця цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання в Україні ,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в
якій просить встановити факт його
проживання станом на 13 листопада 1991
року на території України. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що він з дня
народження, а саме, з ІНФОРМАЦІЯ_3 року
постійно без реєстрації проживає в
АДРЕСА_1. Все подальше своє життя
служив та навчався в Україні, працював
на різних посадах на підприємствах та
установах на території України. З 1998
року перебуває на обліку в
Чернігівському обласному
тубдиспансері по захворюванню на
туберкульоз . Вказує, що за видачею
паспорта громадянина України не
звертався в свій час, через те, що
користувався паспортом радянського
зразка. Встановлення факту проживання
на Україні станом на 13 листопада 1991
року йому необхідне для отримання
паспорту громадянина України .
Заявник в судове засідання не з'явився,
в заяві до суду просить справу
розглянути у його відсутність,
заявлені вимоги підтримує, просить
задовольнити в повному обсязі ( а.с. 22 ).
Представник заінтересованої особи
Бобровицького РС УДМС України в
Чернігівській області не з»явився
,хоча належним чином повідомлений про
розгляд справи ( а.с.21).
Відповідно до вимог ст. 197 ч.2 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
розгляд справи провести без проведення
фіксування судового засідання
технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до слідуючого :
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК
України суд розглядає в окремому
провадженні справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 1 ст. 256 ЦПК України
передбачено перелік справ про
встановлення фактів, що розглядається
судом, а ч. 2 вказаної статті передбачає,
що у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
встановлено іншого порядку їх
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону
України «Про громадянство України» від
18 січня 2001 року громадянами України є
усі громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України (24 серпня 1991 року) постійно
проживали на території України.
По справі встановлено, що заявник
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.
Кобижча Бобровицького району
Чернігівської області ,що
підтверджується свідоцтвом про його
народження НОМЕР_1 ( а.с.4) ;
Із атестату про середню освіту
вбачається ,що ОСОБА_1 закінчив в 1979
році Кобижчанську середню школу ( а.с.
Записами трудової книжки
підтверджується,що заявник з 03.05.1981
року по 31.05.1983 рік перебував в лавах
Збройних сил СРСР , з 10.08.1984 року по
01.08.1983 рік працював провідником -
електромонтером в Київському
призалізничному поштамті та з 14.09.1987
року по 31.07.1998 рік працював в ОКЕ - № 245
робітником ( а.с. 13 );
Із довідки Кобижчанської сільської
ради Бобровицького району вбачається,
що заявник після повернення зі служби
в лавах армії і по даний час проживає
в АДРЕСА_2 без реєстрації ( а.с.11);
У відповідності до даних паспорту
відповідного зразку СРСР встановлено,
що ОСОБА_1 станом на 1983 рік був
зареєстрований у АДРЕСА_3 ( а.с. 7);
Згідно з п. 8 Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженого Указом
Президента України від 27 березня 2001
року № 215, для встановлення належності
до громадянства України відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
громадянство України» особа, яка за
станом на 24 серпня 1991 року постійно
проживала на території України і
перебувала у громадянстві колишнього
СРСР, але не має у паспорті громадянина
колишнього СРСР відмітки про прописку,
що підтверджує факт її постійного
проживання на території України на
зазначену дату, подає до відповідного
управління Міністерства внутрішніх
справ документи згідно з переліком,
зазначеним у п. 8 цього Порядку, зокрема
рішення суду, яким підтверджується
факт постійного проживання особи на
території України станом на 24 серпня 1991
року, а не 13 листопада 1991 року.

Враховуючи те, що по справі наданими
заявником та перевіреним в судовому
засіданні доказами доведено постійне
проживання ОСОБА_1, станом на 24 серпня
1991 року на території України, виходячи
з меж судового розгляду справ окремого
провадження, зважаючи на те, що від
встановлення зазначеного факту
залежить отримання заявником паспорта
громадянина України, і чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку для його встановлення, що також
узгоджується з правовою позицією
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, яка викладена
в ухвалі від 4 квітня 2012 року (за
результатами перегляду у зв'язку з
винятковими обставинами судових
рішень у справі № 6-27487вов09), суд
знаходить, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про
громадянство», ст.ст. 3, 13, 14, 60, 208, 209, 212,
215, 218, 234, 235, 256, 257, 258, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання на Україні задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і
мешканця АДРЕСА_1, станом на 24 серпня 1991
року на території України.

На рішення сторонами може бути
подано до Чернігівського апеляційного
суду через Бобровицький райсуд
апеляційну скаргу протягом десяти днів
після проголошення рішення, а особами ,
які були в судовому засіданні і не були
присутні при оголошенні рішення суду,
протягом десяти днів після отримання
копії рішення суду.

Суддя підпис

Вірно: Суддя
В.І.Бойко