Справа № 465/7153/13
Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин
Провадження № 22-ц/783/1813/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Цяцяка Р.П.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, представника
Управління ДАІ ГУ МВС України у
Львівській області Лойки Ю.Ю.,
представника Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській області
Квасніцького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою Управління ДАІ ГУ
МВС України у Львівській області на
рішення Франківського районного суду
м.Львова від 22 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
ДАІ ГУ МВС України у Львівській
області, Державної казначейської
служби України, третя особа - Головне
управління Державної казначейської
служби України у Львівській області,
про відшкодування шкоди та
зобов»язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до відповідачів про
відшкодування шкоди, завданої
бездіяльністю органом, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність.
Зазначав, що 21 серпня 2011 року сталася
ДТП на перехресті вулиць Липинського,
Під-Дубом, Ярошенка, Клепарівська,
Варшавська в м.Львові, а саме під час
руху під мостом його автомобіль
отримав пошкодження від падіння
великої кількості предметів з моста
під час слідування поїзда через міст.
Посилався на те, що викликав ДАІ на
місце пригоди для належного оформлення
та складання протоколу. Однак,
працівники ДАІ склали на місці пригоди
схеми ДТП та відібрали пояснення. Однак
останні не склали протокол,
посилаючись на відсутність винної
особи. Позивач зазначав, що посадовими
особами ДАІ через бездіяльність не
було проведено слідство, не
встановлено винних у ДТП та не
оформлено протокол про
адміністративне правопорушення,
внаслідок чого він втратив можливість
отримати відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, витрат на
проведення експертизи, судового збору
та ІТЗ через відсутність належного
доказу заподіяння шкоди його майну.
Просив стягнути з Управління ДАІ 13 763
грн. 16 коп. та зобов»язати відповідача
провести розслідування, встановити
винного у ДТП та в порядку регресу
стягнути з винного відшкодування.

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з Управління ДАІ
ГУ МВС України у Львівській області в
користь ОСОБА_2 шкоду, завдану органом,
що здійснює оперативно-розшукову
діяльність у розмірі 13763,16 грн. та 114,70
судового збору, а всього 13 877,86 грн.
Зобов»язано Управління ДАІ ГУ МВС
України у Львівській області провести
розслідування, встановити винного під
час ушкодження автомобіля ОСОБА_2 марки
«Nissan- Almera» , д.н.з. НОМЕР_1, 21.08.2011 року о
20:55 год. на перехресті вулиць
Липинського, Під-Дубом, Ярошенка,
Клепарівська, Варшавська у м.Львові
(ДТП) та в порядку ст.1191 ЦК України
стягнути з винного відшкодування
(регрес).

Рішення суду оскаржило Управління ДАІ
ГУ МВС України у Львівській області. В
апеляційній скарзі представник
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що протокол про
адміністративне правопорушення не
складався, оскільки неможливо було
встановити винної особи. Вважає. що
позивачем належним чином не доведено
факту завдання йому моральної шкоди у
розмірах, визначених в позовній заяві.
Стверджує, що характер, глибина та
тривалість страждань повинні бути
визначені шляхом проведення
комплексної
психологічно-психіатричної
експертизи. Посилається на ч.1 ст.1176 ЦК
України, в якій міститься виключний
перелік органів державної влади та їх
незаконних рішень, дій чи
бездіяльності, що спричинили моральну
шкоду. Крім цього стверджує, що судом не
була з»ясована думка представника
Державної казначейської служби
України, відмовлено в задоволенні
клопотання про допит як свідків
інспекторів ДПС, які виїжджали на місце
пригоди. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Управління ДАІ ГУ МВС
України у Львівській області Лойки Ю.Ю.,
представника Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській області
Квасніцького О.В. на підтримання
апеляційної скарги, які аналогічні її
доводам, пояснення ОСОБА_2 про
заперечення доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено
такі обставини.

21 серпня 2011 року о 20 год. 50 хв. позивач,
керуючи належним йому автомобілем
«Nissan- Almera» , д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті
вулиць Липинського, Під-Дубом,
Ярошенка, Клепарівська, Варшавська в
м.Львові проїжджав під залізничним
мостом, по якому слідував вантажний
поїзд, з вагону якого висипався вантаж
та його автомобіль, чим пошкодив
останній.

Згідно з довідкою ДТГО «Львівська
залізниця» від 23.09.2011 року в період з 20
год. 40 хв. по 21 год. по вищезазначеному
мосту прослідував вантажний поїзд 31609.
(а.с.68)

Факт скоєння ДТП підтверджується
довідкою відділення адміністративної
практики ВДАІ з ОАТ м.Львова та АТІ при
ГУМВСУ у Львівській області від 22.08.2011
року. (а.с.5)

Відповідно до висновку №237 експертного
автотоварознавчого дослідження від 31
серпня 2011 року вартість відновлюваного
ремонту автомобіля «Nissan- Almera» , д.н.з.
НОМЕР_1, від виявлених на момент огляду
25.08.2011 року його пошкоджень внаслідок
ДТП в цінах станом на вказану дату
огляду з ПДВ становить 10 730,86 грн.
(а.с.52-58)

Матеріалами справи встановлено та не
заперечується сторонами, що протокол
про адміністративне правопорушення
працівниками ДАІ по факту скоєння ДТП
не складався.

Крім того, матеріалами справи
встановлено, що позивач звертався з
позовом до ДТГО «Львівська залізниця»
про відшкодування йому матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ДТП, однак рішенням Апеляційного суду
Львівської області йому відмовлено в
задоволенні такого за безпідставністю
та недоведеністю. (а.с.9-10)

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що у
зв»язку з неналежним проведенням
розслідування ДАІ скоєного ДТП,
невстановленням винних осіб у такому,
неоформленням протоколу про
адміністративне правопорушення,
позивач втратив можливість отримати
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Однак такого висновку суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
матеріального права.

Статтею 1 Закону України « Про міліцію»
встановлено, що міліція в Україні -
державний озброєний орган виконавчої
влади, який захищає життя, здоров'я,
права і свободи громадян, власність,
природне середовище, інтереси
суспільства і держави від протиправних
посягань.

Відповідно до ч.2 ст.25 вказаного
Закону при порушенні працівником
міліції прав і законних інтересів
громадянина міліція зобов'язана вжити
заходів до поновлення цих прав,
відшкодування завданих матеріальних
збитків, на вимогу громадянина
публічно вибачитися.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Як роз'яснено в п. п. 3, 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»(зі
змінами та доповненнями), під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі внаслідок іншої незаконної дії
або бездіяльності чи незаконного
рішення органу дізнання, попереднього
(досудового) слідства, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах.

Тобто, вказана шкода відшкодовується
на загальних підставах, що передбачає
наявність складу цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка та
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою, вина.
Відсутність хоча б одного з цих же
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

При цьому в деліктних правовідносинах
саме на позивача покладається
обов'язок довести наявність шкоди та її
розмір, протиправність поведінки
заподіювача шкоди та причинний зв'язок
такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

З позовної заяви вбачається, що
підставою позову є бездіяльність
посадових осіб Державтоінспекції щодо
не проведення слідства, не
встановлення винних у ДТП, не
оформлення протоколу про
адміністративне правопорушення, що
призвело до скасування рішення
Галицького районного суду м.Львова від
14.02.2012 року Апеляційним судом
Львівської області та ухвалення нового
рішення від 7.06.2012 року про відмову в
позові з покликанням на те, що склад
адміністративного правопорушення
повинен підтверджуватись протоколом
про адміністративне правопорушення.
Також позивачем визначено як шкоду
відшкодування встановлене рішенням
Галицького районного суду м.Львова від
14.02.2012 року, а саме - 10730 грн. 86 коп. -
відшкодування майнової шкоди, 2000 грн. -
відшкодування моральної шкоди, 850 грн. 32
коп. - витрати на проведення експертизи,
117 грн. 18 коп. - судовий збір та 64 грн. 80
коп. - витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи. (а.с.2-3)

Однак позивачем не доведено факту
протиправної поведінки посадових осіб
УДАІ МВС України у Львівській області,
як і не доведений факт причинний
зв'язок такої поведінки із заподіяною
шкодою.

Зокрема, позивачем не оскаржувалася
відмова працівників ДАІ від складання
протоколу про адміністративне
правопорушення у передбаченому
законом порядку, дії останніх не були
визнані неправомірними.

Порядок відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду встановлюється
Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду».

Однак колегія суддів вважає
безпідставним посилання суду на
вищезазначений Закон, оскільки такий
за обставин, на які посилається
позивач, а саме що шкода завдана йому
внаслідок бездіяльності посадових
осіб Управління Державної
автомобільної інспекції, яка полягала
у відмові у складанні протоколу про
адміністративне правопорушення, не
може до цих правовідносин
застосовуватись, оскільки відсутні
підстави для відшкодування шкоди,
визначені ст.2 Закону України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду».

Крім того, відповідно до ст. 1 Положення
«Про державну автомобільну інспекцію
міністерства внутрішніх справ»
Державна автомобільна інспекція є
головним органом, на який покладається
забезпечення безпеки дорожнього руху в
Україні», що входить до системи органів
Міністерства внутрішніх справ України.
Державна автомобільна інспекція
Міністерства внутрішніх справ України
не відноситься до органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду.

Суд першої інстанції на вказані
обставини та положення закону уваги не
звернув та застосував до спірних
правовідносини норми матеріального
права, які не підлягають застосуванню -
ст.1176 ЦК України, Закон України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду», Закон України «
Про міліцію», і помилково прийшов до
висновку про наявність підстав для
стягнення з відповідача майнової і
моральної шкоди, завданої внаслідок
пошкодження майна, а також судових
витрат в цивільній справі, з
покладенням обов»язку проведення
розслідування, встановлення винного і
стягнення шкоди в порядку регресу, в
зв»язку з чим рішення суду першої
інстанції на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління ДАІ ГУ МВС України у
Львівській області, Державної
казначейської служби України, третя
особа - Головне управління Державної
казначейської служби України у
Львівській області, про відшкодування
шкоди та зобов»язання вчинення дій.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316
ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління ДАІ ГУ
МВС України у Львівській області
задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м.Львова від 22 листопада 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення.
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до Управління ДАІ ГУ МВС України у
Львівській області, Державної
казначейської служби України, третя
особа - Головне управління Державної
казначейської служби України у
Львівській області, про відшкодування
шкоди та зобов»язання вчинення дій.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Цяцяк Р.П.

З оригіналом згідно

Судове рішення набрало законної сили

Суддя
Павлишин О.Ф.

Дата оформлення

Помічник судді
Калитовська І.О.