Справа № 2/359/207/2013 Головуючий у І
інстанції Мельник О.О.Провадження №
22-ц/780/139/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 50
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д.,
Сушко Л.П.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Догуш
Аларко Єда" на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 жовтня 2013 року за позовом ОСОБА_2
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Догуш Аларко Єда" про
стягнення заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, в якому посилався на те, що з
11.01.2012р. до 29.05.2012р. він працював на
посаді підсобного робітника в ТОВ
«Догуш Аларко Єда». За цей період
відповідач нараховану йому заробітну
плату в розмірі 55 557 грн. 48 коп., а також
компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 5090 грн. 67 коп. не
виплатив.

Просив стягнути з відповідача на свою
користь вищевказану суму нарахованої,
але не виплаченої заробітної плати,
середній заробіток за весь час
затримки виплати заробітної плати, що
станом на 01.12.2012р. становить суму в
розмірі 122 549 грн. 70 коп., а також
заподіяну йому моральну шкоду, яку він
зазнав внаслідок невиплати йому з боку
відповідача заробітної плати.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 жовтня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Догуш Аларко Єда" на
користь ОСОБА_2 50536,18 грн. заробітної
плати і компенсації за невикористану
відпустку та 47751,21 грн. середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, а всього стягнуто 98 287, 39
грн.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням ТОВ „Догуш Аларко Єда" подало
апеляційну скаргу, в якій просило в
зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що наказом № 11-к від
11.01.2012р. позивач, з 11.01.2012р., призначений
на посаду підсобного робітника в ТОВ
«Догуш Аларко Єда».

Наказом № 156-к від 29.05.2012р. він був
звільнений із займаної посади на
підставі ст.38 КЗпП України за власним
бажанням.

На день звільнення позивача йому
нарахована була заробітна плата за
січень 2012р. відповідно до відомості на
виплату грошей № 991 від 31.01.2012р., за
березень 2012р. відповідно до відомості
на виплату грошей № 141 від 31.03.2012р., за
квітень 2012р. відповідно до відомості на
виплату грошей № 148 від 30.04.2012р. та за
травень 2012р. відповідно до відомості на
виплату грошей № 299 від 31.05.2012р.,
включаючи компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі 5 090
грн. 67 коп., що становить загальну суму
заборгованості в розмірі 50 536 грн. 18 коп.

Судом першої інстанції було
встановлено, що при звільненні
позивача у встановлені законом строки
відповідач не виплатив йому нараховану
заробітну плату та всі належні суми при
звільненні.

Вищенаведене підтверджується даними
копії трудової книжки, виданої на ім»я
позивача (а.с.4), копії вищевказаних
наказів про прийняття позивача на
посаду підсобного робітника в ТОВ
«Догуш Аларко Єда» та про звільнення
позивача із займаної ним посади
(а.с.18-19), копій відомостей на виплату
грошей за січень, березень, квітень та
травень 2012р. про нараховані, але не
виплачені позивачеві суми заробітної
плати (а.с.20,22-23,25), копій відомостей на
виплату грошей за лютий 2012р. № 5 та за
травень 2012р. № 284 про отримання
позивачем вищевказаних сум із
заробітної плати(а.с.21,24), а також даними
висновку експерта № 155 від 16.08.2013р., за
яким підпис у відомостях на виплату
грошей за лютий 2012р. № 5 та за травень
2012р. № 284 виконаний ймовірно позивачем
(а.с.115-117).

Згідно із ч.1 ст.21КЗпП України трудовим
договором є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цієї угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов»язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України
заробітна плата - це винагорода, як
правило у грошовому виразі, яку власник
або уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із ст.ст.2,12 Закону України "Про
оплату праці" основна заробітна плата -
це винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Згідно положення ст.83 КЗпП України у
разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки.

За змістом ст.116 вищевказаного Кодексу
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи організації провадиться в
день звільнення.

Відповідно до ст.47 вищевказаного
Кодексу власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові оформлену трудову
книжку і провести з ним розрахунок у
строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу.

Враховуючи, що між сторонами було
укладено трудовий договір, позивач
перебував в трудових відносинах з
відповідачем та виконував доручену
йому роботу, був звільнений із займаної
посади на підставі ст.38 КЗпП України, а
відповідач нарахував, але не виплатив
йому у вищевказаних розмірах
заборгованість по заробітній платі,
включаючи компенсацію за
невикористані дні щорічної відпустки,
що підтверджується наявними у справі
доказами, суд дійшов вірного висновку,
що суму заборгованості по заробітній
платі в загальному розмірі 50 536 грн. 18
коп., слід стягнути з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 цього Кодексу, при наявності
спору про розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір такого
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Разом з тим, позивачу було виплачено з
боку ТОВ « Догуш Аларко Єда» заробітну
плату за лютий 2012р. в розмірі 9 425 грн. та
за травень 2012р. в розмірі 13 500 грн.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції встановив дійсний склад
правовідносин та вірно застосував
норми права.

Посилання апелянта, що нарахована
позивачу заробітна плата ним
отримувалась щомісяця і позов є
надуманим безпідставні та
спростовуються матеріалами справи.

З наведених вище обставин колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Догуш
Аларко Єда" відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М.Кулішенко

судді:
В.Д.Лащенко

Л.П.Сушко