Справа № 361/7686/13-ц Головуючий у І
інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/1069/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 41
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Білоконь О.В.,
Сержанюка А.С.,

При секретарі - Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 25 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: товариство з
додатковою відповідальністю
«Броварський завод комунального
устаткування» про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення осіб, які
брали участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в
и л а:

У провадженні Броварського
міськрайонного суду Київської області
перебувала цивільна справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про виселення та
позовом ТДВ «Броварський завод
комунального устаткування» до ОСОБА_1
про виселення.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до Броварського міськрайонного суду
Київської області із зустрічним
позовом до ОСОБА_2, який мотивувала тим,
що їй, відповідно до ордеру №117 від 29
жовтня 2008 року на кімнату в сімейному
гуртожитку або будинку готельного типу
було дозволено зайняти АДРЕСА_1.
Відповідачка взагалі до спірної
кімнати не заселялась і ніколи там не
проживала.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 у спірній
кімнаті не проживає більше п'яти років,
позивач просила суд визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
кімнатою №8 у спірному гуртожитку.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 жовтня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
про виселення та позовні вимоги ТДВ
«Броварський завод комунального
устаткування» до ОСОБА_1 про виселення -
залишені без розгляду.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року ОСОБА_1
відмовлено у задоволенні позову про
визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування спірним житловим
приміщенням.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просила, рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року скасувати,
ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позовних вимог. Зазначила,
що рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до
ордеру №117 від 29 жовтня 2008 року ОСОБА_2
надано для проживання АДРЕСА_1

З матеріалами справи вбачається, що
ОСОБА_1 надано ордер №188 від 29.05.2012 року
на зайняття ліжко-місця у гуртожитку,
який знаходиться в будинку АДРЕСА_1

Згідно зазначеного ордеру,
завідуючою гуртожитком ОСОБА_3
дозволено ОСОБА_1 тимчасово зайняти
ліжко-місце у АДРЕСА_1 де вона проживає
і на даний час.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що
ОСОБА_2 тимчасово ( більше шести місяців
) не проживала у гуртожитку у спірній
кімнаті. Зазначені обставини не
заперечувала і відповідачка у своїй
позовній заяві до ОСОБА_1

Позивач, посилаючись на те, що
відповідачка більше шести місяців не
проживає у спірній кімнаті, пред'являє
вимоги про визнання останньої такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням - кімнатою в гуртожитку.

Відповідно до архівного витягу з
рішення №282 виконкому Броварської
міської ради депутатів трудящих
Київської області від 26 серпня 1966 року
«Про ввід в експлуатацію гуртожитку
Облвиконкому для заводу
нестандартного комунального
обладнання на 100 чоловік по вул.
Оболонській в м. Броварах» ухвалено:
«Дозволити заводу нестандартного
комунального обладнання використати
перший поверх ... під гуртожиток
холостяків. Другий поверх гуртожитку ...
використати під гуртожиток гостинного
типу для

малосімейних».

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що матеріалами справи
підтверджено, що гуртожиток по вул.
Оболонській №72 у м. Бровари, Київської
області перебуває на балансі та у
розпорядженні ТДВ «Броварський завод
комунального устаткування», яке є
правонаступником «Заводу
нестандартного комунального
устаткування». Вказаний гуртожиток
призначався для проживання
працівників ТДВ «Броварський завод
комунального устаткування».

В ст. 127 ЖК України вказано, що для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період їх роботи або
навчання можуть використовуватись
гуртожитки. Під гуртожитки надаються
спеціально споруджені або
переобладнані для цієї мети жилі
будинки.

Особи, які проживають у гуртожитку,
мають право на зайняття в ньому кімнати
і не наділені правом на звернення до
суду з вимогами про виселення інших
осіб з будь-яких підстав та про втрату
іншими особами права користування
жилим приміщенням.

Особи, які наділені таким правом, до
суду із вимогами про визнання
відповідача такою, що втратила право
користування житлом, не звертались.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Позивачем не доведено в суді ті
обставин на які вона посилалась як на
підставу своїх вимог і заперечень, тому
висновок суду першої інстанції про
відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог є правильним.

Так як суд першої інстанції
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив обставини справи, надані
докази, правильно визначився з законом,
який регулює спірні правовідносини,
порушень закону при розгляді справи не
допустив, тому, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно
відхилити, а рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: