У х в а л а

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом заступника прокурора
м. Києва в інтересах Київської міської
ради до ОСОБА_3 про розірвання договору
оренди та повернення земельної
ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Печерського
районного суду м. Києва від 18 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 25 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року заступник прокурора
м. Києва в інтересах Київської міської
ради звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про розірвання договору оренди
та повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_3
під час використання орендованої
земельної ділянки, переданої їй у
строкове платне користування на
підставі договору оренди від 25 квітня
2008 року, у порушення умов вказаного
договору та норм земельного
законодавства здійснила роботи з
капітального будівництва на спірній
ділянці, у межах червоних ліній.

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 18 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

25 грудня 2013 року, позов заступника
прокурора м. Києва в інтересах
Київської міської ради задоволено.
Розірвано договір оренди земельної
ділянки площею 0,1566 га, що розташована
по АДРЕСА_1, укладений 25 квітня 2008 року
між Київською міської радою та ОСОБА_3.
Зобов'язано ОСОБА_3 повернути Київській
міській раді вказану земельну ділянку
у стані, не гіршому порівняно з тим, у
якому вона була одержана в оренду,
привівши її у придатний для
використання стан. Вирішено питання
про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 18 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25
грудня 2013 року скасувати і передати
справу на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення
зазначеним вимогам закону не
відповідають.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позов, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із
наявності правових підстав для
розірвання договору оренди земельної
ділянки, оскільки відповідачем
допущено істотні порушення умов такого
договору.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна.

Судом установлено, що рішенням
Київської міської ради № 462/3296 від 1
жовтня 2007 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передано відповідачу
ОСОБА_3. у короткострокову оренду на
п'ять років земельну ділянку площею 0,1566
га, з них 0,1508 - у межах червоних ліній,
для розміщення, експлуатації та
обслуговування об'єкту придорожнього
обслуговування в тимчасових легких
збірно-розбірних конструкціях по
АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення між
Київською міською радою та
відповідачем, що змінила прізвище на
ОСОБА_3, 25 квітня 2008 року було укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки строком на п'ять років.

Пунктом 11.3 вказаного договору
передбачено, що він припиняється у

разі закінчення строку, на який його
було укладено; викупу земельної
ділянки; поєднання в одній особі
власника земельної ділянки та
орендаря, смерті фізичної особи, а
також в інших випадках, передбачених
законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

За правилами ст. 24 Закону України «Про
оренду землі» орендодавець має право
вимагати від орендаря використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором
оренди.

Статтею 25 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що орендар земельної
ділянки зобов'язаний: приступати до
використання земельної ділянки в
строки, встановлені договором оренди
землі, зареєстрованим в установленому
законом порядку; виконувати
встановлені щодо об'єкта оренди
обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у
п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору
відповідному органу доходів і зборів.

Разом з тим, згідно з вимогами ст. 31
Закону України «Про оренду землі»
договір оренди землі припиняється у
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

На порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК
України суди попередніх інстанцій на
зазначені положення закону уваги не
звернули; доводи та заперечення сторін
у достатньому обсязі не перевірили;
залишили поза увагою те, що відповідно
до вимог п. 11.3 договору оренди
земельної ділянки від 25 квітня 2008 року
та ст. 31 Закону України «Про оренду
землі» дія договору припиняється у
разі закінчення строку, на який його
було укладено, а саме - 25 квітня 2013 року,
на час вирішення спору вказаний
договір припинив свою дію, доказів
поновлення договору оренди матеріали
справи не містять.

Отже, не дослідивши питання щодо строку
оренди, суди передчасно дійшли
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову про
розірвання договору оренди та
повернення земельної ділянки.

При цьому суди не з'ясували характер
здійсненого відповідачем будівництва,
його конструктивне рішення та вид
використаних для цього матеріалів, не
перевірили відповідність такого
будівництва проектній документації й,
відповідно, не визначилися з тим, які
саме порушення умов цільового
використання спірної земельної
ділянки були допущені відповідачем та
чи є вони суттєвими.

Крім того, суди не врахували того факту,
що право власності на об'єкт
незавершеного будівництва по АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_5 й не надали
вказаному факту правової оцінки, а
також у порушення вимог ст. 35 ЦПК
України не вирішили питання про
залучення ОСОБА_5 до участі у справі.

Допущені судами порушення норм
процесуального права унеможливлюють
встановлення фактичних обставин
справи, що мають значення для
правильного її вирішення, та
відповідно до правил ст. 338 ЦПК України
є підставою для скасування ухвалених у
справі судових рішень і передачі
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 18 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25
грудня 2013 року скасувати.

Справу за позовом заступника прокурора
м. Києва в інтересах Київської міської
ради до ОСОБА_3 про розірвання договору
оренди та повернення земельної ділянки
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

В.О.
Кузнєцов

Судді:

Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук