Справа № 521/4766/14-ц
Номер провадження 2/521/4311/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Тимофієнко Н.М.

за участі представника позивача -
адвоката ОСОБА_1

за участі представників відповідача -
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

02.04.2014 р. позивач звернувся до
Малиновського районного суду з
зазначеною позовною заявою у якій
просив зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6
повернути належне йому майно - квартиру
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його
представник підтримали зазначені
позовні вимоги та просили їх
задовольнити.

Представники відповідача - позов не
визнали, вважаючи його безпідставним
та таким, що задоволенню не підлягає,
посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_5
є добросовісним набувачем спірної
квартири, який вжив усіх розумних
заходів для з'ясування правомочностей
продавця квартири ОСОБА_7 та навіть не
допускав можливості настання будь-яких
несприятливих наслідків для власника.

Відповідач ОСОБА_6, дружина ОСОБА_5, в
судове засідання не з'явилась, про день
та час слухання справи була
повідомлена судом, причини неявки суду
не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
його представника та представників
відповідача, перевіривши матеріали
справи та дослідивши надані докази,
вважає, що наявні підстави для
задоволення позовної заяви.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.
Одесі, що підтверджується паспортом
серії НОМЕР_1, виданим Малиновським РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області,
оригінал якого було оглянуто у
судовому засіданні. Згідно з відміткою
у паспорті про реєстрацію місця його
проживання значиться адреса: АДРЕСА_1,
за якою він зареєстрований з 13.01.1989 р.
(а.с. 32, 32 звор.)

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 02.12.2013 р., залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26.02.2014 р., тобто таким що
набрало законної сили, під час розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Малиновського районного відділу у м.
Одесі ГУДМСУ в Одеській обл., КП «Міське
агенство з приватизації житла» про
визнання недійсними розпорядження
органу приватизації, свідоцтва про
право власності, договорів
купівлі-продажу, поновлення на
реєстраційному обліку, зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
квартирою та вселення встановлені
наступні обставини, які відповідно до
статті 61 ЦПК України не підлягають
доказуванню при розгляді цієї справи.

Спірна квартира відносилась до
державного житлового фонду і
перебувала у віданні місцевої ради в
особі Одеської міської ради. Наймачем
квартири являвся ОСОБА_11, який в
квартирі проживав з сином, ОСОБА_4 На
підставі довіреності від 07.05.2011 року
виданою ОСОБА_11 онучці ОСОБА_8, доньці
позивача, остання зареєструвалась в
квартирі і від імені діда заявила позов
до ОСОБА_4 про визнання його таким, що
втратив право користування квартирою.
Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 13.05.2011 р.
позов був задоволений, ОСОБА_4 було
знято з реєстраційного обліку в
квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер. ОСОБА_8 без
згоди та відома ОСОБА_4, не проживаючи у
квартирі, на підставі Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» і розпорядження
органу приватизації Департаменту
міського господарства Одеської
міської ради № 217333 від 05.12.2011 р.
отримала свідоцтво про право власності
на житло від 05.12.2011 р., яке
зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН».,
тобто стала власником вказаної
квартири.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 12.01.2012 р. вищезазначене
заочне рішення було скасовано, 21.06.2012 р.
було допущено поворот виконання
заочного рішення від 13.05.2011 р. та
поновлено реєстрацію позивача у
спірній квартирі. Ухвалою
Малиновського районного суду від 16.01.2012
р. провадження по справі було закрито у
зв'язку зі смертю ОСОБА_11

06.09.2012 року ОСОБА_8 продала квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_10, який 22.10.2012 року продав
квартиру ОСОБА_7, а останній 25.01.2013 року
продав квартиру ОСОБА_5 Останній
договір посвідчений державним
нотаріусом Другої одеської державної
нотаріальної контори та згідно Витягу
з Державного реєстру прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності №
140782 від 25.01.2013 р. зареєстровано право
приватної власності на вказаний об'єкт
за ОСОБА_5.

Судовим рішенням від 02.12.2012 р.
встановлено також, що спірна квартира
вибула з володіння ОСОБА_4 не з його
волі, в результаті неправомірних дій,
хоча на момент приватизації за
позивачем зберігалося право
користування спірною квартирою і її
приватизація не відповідала його волі,
так як на це не було його письмової
згоди, подальший продаж зазначеної
квартири здійснювався без волі
власника майна і ОСОБА_4

Судовим рішенням від 02.12.2012 р. позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено частково,
визнано розпорядження органу
приватизації Департаменту міського
господарства № 217333 від 05.12.2011 р. про
передачу на підставі Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» ОСОБА_8 у власність
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 45,90 кв.м., видане на
ім'я ОСОБА_8 - недійсним, визнано
свідоцтво про право власності на житло
від 05.12.2011 р. на зазначену квартиру на
ім'я ОСОБА_8 - недійсним, вселено ОСОБА_4
у спірну квартиру, поновлено ОСОБА_4 на
реєстраційному обліку, в іншій частині
позовних вимог відмовлено. ОСОБА_4
судом роз'яснено право пред'явити позов
про витребування майна із чужого
незаконного володіння. (а.с. 5-17)

На підставі зазначеного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 02.12.2013 р. розпорядженням
Департаменту міського господарства
від 11.04.2014 р. № 55 визнано недійсним
розпорядження органу приватизації №
217333 від 05.12.2011 р. та свідоцтво № 3-28803 від
05.12.2011 р. про право власності на житло за
адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_8 (а.с. 31)

На підставі Розпорядження голови
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради № 153/01-06 від 28.04.2014
р. з ОСОБА_4 укладений договір найму на
займану ним житлову площу, яка
складається з 2 кімнат площею 31,40 кв.м. в
АДРЕСА_1, раніше наявний особовий
рахунок на гр. ОСОБА_11 - закритий. ( а.с. 33)

Таким чином, ОСОБА_4 належало і належить
суб'єктивне право володіння та
користування АДРЕСА_1 відповідно до
вимог ст. 47 Конституції України, ст. ст.
61-64 ЖК УРСР, Типового договору найму
житла в будинках державного і
комунального житлового фонду,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.1998 року № 939.

До відносин, що випливають з договору
найму жилого приміщення, у відповідних
випадках застосовуються також
правила цивільного законодавства
Союзу РСР і Української РСР. ( ст. 62 ЖК)

Зазначене право ОСОБА_4, яке відповідно
до правил глави 30 ЦК України
відноситься до речового права, було
порушене незаконною приватизацією, а
потім і договорами відчуження спірної
квартири.

Частиною 1 ст. 360-7 ЦПК України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

В такому рішенні Верховного Суду
України від 23.01.2013 року (справа 6-164цс12)
висловлена позиція про те, що особа
може захищати свої права володіння та
користування майном відповідно до
глави 29 ЦК України.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права
відповідно до положень глави 29 ЦК
України, в тому числі і на витребування
цього майна від добросовісного
набувача.

Відповідно до частини першої статті 388
ЦК України якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, якщо
майно: 1) було загублене власником або
особою, якій він передав майно у
володіння; 2) було викрадене у власника
або особи, якій він передав майно у
володіння; 3) вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі
іншим шляхом.

Спірна квартира вибула з володіння
ОСОБА_4, тобто особи, якій власником
житла воно було передано у володіння та
користування, не з його волі, а іншим
зазначеним в рішенні суду шляхом.
Порушене суб'єктивне право ОСОБА_4
володіння та користування АДРЕСА_1
підлягає захисту судом, що передбачено
ст. ст. 15 і 16 ЦК України, ст. 9 ЖК УРСР, ст.
ст. 1, 3 і 4 ЦПК України. Способом такого
захисту є відновлення становища, яке
існувало до порушення, а саме
витребування квартири у відповідачів
шляхом зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_6
повернути ОСОБА_4 майно - квартиру
АДРЕСА_1. Юридичним наслідком такого
повернення являється припинення у
подружжя ОСОБА_6 права приватної
власності на вказану квартиру.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 209, 212-215
ЦПК України, -

С У Д

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6
про витребування майна з чужого
незаконного володіння - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернути
ОСОБА_4 майно - квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги через
Малиновський районний суд м. Одеси до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення, на протязі десяти
днів з дня отримання копії рішення.

С У Д Д Я: