АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/1239/14
інстанції: Подіновська Г.В.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченка С.В.
суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко О.В.
при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 12 лютого 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про визначення місця
проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У червня 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із цивільним позовом до ОСОБА_5 про
визначення місця проживання дитини.

Посилається на те, що від шлюбу з
відповідачем має доньку ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо місця проживання
якої між сторонами виник спір.

Вказує, що вона спроможна надати дочці
належний рівень розвитку, дбає про неї,
виховує, має достатній майновий дохід
та належні житлово-побутові умови.

Просить визначити місце проживання
дочки з матір'ю, визначити час побачень
та спілкуванням дочки з батьком один
раз на тиждень у суботу з 8:00 до 17:00
години.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 12 лютого
2014 року позовні вимоги задоволено.
Визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
матір'ю ОСОБА_6. Визначено час побачень
та спілкуванням ОСОБА_5 з дочкою ОСОБА_7
один раз на тиждень, у суботу з 8:00 до 17:00
години. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ,
посилаючись на незаконність рішення,
порушення судом при його ухваленні
норм процесуального права, просив
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку , що
апеляційна скарга може бути задоволена
частково , виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції
виходив із того, що проживання дитини
з матір'ю відповідає її інтересам та
вважав за необхідне визначити час
побачень та спілкування дитини з
батьком.

Проте повністю з таким висновком
суду погодитися не можна.

Вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, що сторони
перебували у шлюбі з 10.04.2009 року по
30.05.2012 року.

У шлюбі мають доньку ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо місця проживання
якої між сторонами виник спір.

ОСОБА_6 проживає у належній їй на
праві власності квартирі АДРЕСА_1 , має
належні умови проживання, працює, має
постійне джерело доходу,
характеризується позитивно.

Виконавчий комітет Каховської міської
ради Херсонської області як орган
опіки та піклування 30.10.2013 року надав
висновок про доцільність визначення
місця проживання малолітньої ОСОБА_7 з
матір'ю.

Згідно зі ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Відповідно до ст.141 СК України мати і
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини.

За змістом ст. ст. 160, 161 СК України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за спільною
згодою батьків .

У випадку, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо про те, з ким із них
і хто саме з дітей залишається, суд,
виходячи з рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей,
повинен ухвалити рішення, яке
відповідало б інтересам дітей. При
цьому суд ураховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

Відповідно до принципів 2 та 6
Декларації прав дитини, прийнятій
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, дитина для повного і
гармонійного розвитку її особисті
потребує любові і розуміння. Вона має,
коли це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові й
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Дитині законом та іншими засобами
повинен бути забезпечений спеціальний
захист і надані можливості та
сприятливі умови, які б дозволяли їй
розвиватись фізично, розумово,
морально, духовно і в соціальному
відношенні здоровим і нормальним
шляхом в умовах свободи і гідності.

Всі ці вимоги цілковито забезпечуються
з боку матері, що підтверджується
доказами у справі, які суд належним
чином дослідив відповідно до положень
ст. 179, 212 ЦПК України

З огляду на встановлені обставини
справи, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
визначення місця проживання доньки з
матір'ю, що цілком відповідає інтересам
дитини.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині зводяться до переоцінки
доказів і не спростовують
вмотивованих висновків суду.

Доводи апелянта про необґрунтованість
висновку органу опіки та піклування не
підтверджені належними доказами.

Посилання апелянта на порушення судом
при ухвалені рішення норм
процесуального закону в т.ч. і щодо
наявності підстав для зупинення
провадження у справі, не знайшли свого
підтвердження .

Статтею 158 СК України передбачено, що за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим до виконання.
Особа, яка ухиляється від виконання
рішення органу опіки та піклування,
зобов'язана відшкодувати матеріальну
та моральну шкоду, завдану тому з
батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи (чч. 1, 2 ст. 159 СК
України).

Визначаючи за позовом матері час
побачень та спілкування батька з
донькою , суд допустився порушень норм
матеріального закону, зокрема ст. 159 СК
України, що призвело до неправильного
вирішення справи в цій частині .

Рішення суду в частині визначення часу
побачень та спілкування відповідача
ОСОБА_5 з донькою на підставі п. 4 ч. 1 ст.
309 ЦК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні зазначених позовних
вимог ОСОБА_6

В іншій частині рішення ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального закону, при повному
з'ясуванні обставин справи , а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 12 лютого
2014 року в частині визначення часу
побачень та спілкування ОСОБА_5 з
дочкою ОСОБА_7 скасувати, ухвалити в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні зазначених позовних вимог
ОСОБА_6 відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржене протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

головуючий:

судді: