У Х В А Л а

17 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова
В.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Мостової Г.І.,

Олійник А.С.,
Савченко В.О.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Київенерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги із
енергопостачання, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Київенерго» (далі
- ПАТ «Київенерго») звернулося до суду
із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що ОСОБА_3 неналежним чином виконує
свої зобов'язання щодо оплати вартості
спожитої електроенергії, внаслідок
чого станом на 1 травня 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі
861,70 грн, яку позивач просив
стягнути, а також 3 % річних у розмірі
70, 91 грн та інфляційні втрати у
розмірі 111, 25 грн.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 16 серпня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Київенерго»
заборгованість за спожиту
електроенергію у розмірі 861, 70
грн, 3 % річних у розмірі 70,91 грн та
інфляційні втрати у розмірі 111, 25 грн.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
26 вересня 2013 року рішення Печерського
районного суду м. Києва від 16 серпня 2013
року скасовано, ухвалено нове рішення
про відмову у позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 23 жовтня 2013
року відмовлено ПАТ «Київенерго» у
відкритті касаційного провадження у
справі з підстав, встановлених
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

23 січня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ звернулося ПАТ «Київенерго» із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
положень ст. 264 ЦК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявник
наводить ухвалу Верховного Суду
України від 1 липня 2011 року, ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 жовтня 2012 року, 11 листопада
2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У наданій для прикладу ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 жовтня 2012 року суд
касаційної інстанції виходив із того,
що відсутні підстави для відмови у
позові через пропуск строку позовної
давності, оскільки відповідачі
протягом часу, за який утворилась
заборгованість за послуги з
газопостачання, здійснювали
періодичні платежі, що свідчить про
визнання ними свого боргу та
переривання перебігу позовної
давності відповідно до положень ст. 264
ЦК України.

Натомість у справі, про рішення у якій
порушується питання про перегляд,
судами встановлено, що позивачем
пропущено строк позовної давності щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за спожиту
електроенергію за період до травня 2010
року, сплата періодичних платежів за
період з травня 2010 року по травень 2013
року не свідчить про визнання останнім
боргу та переривання перебігу позовної
давності.

Таким чином, доводи заявника та зміст
наданої для порівняння ухвали не дають
підстав для висновку про неоднаковість
застосування норм матеріального права
судом касаційної інстанції та
тотожності фактичних обставин у
справі.

Не можуть бути підтвердженням
наявності підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, й ухвала
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 листопада 2013 року
та ухвала Верховного Суду України від 1
липня 2011 року, оскільки із їх змісту не
вбачається фактичних обставин у цих
справах, подібних фактичним обставинам
у справі за позовом ПАТ «Київенерго».

З урахуванням наведеного, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Київенерго» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за електроенергію за
заявою публічного акціонерного
товариства «Київенерго» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.П. Дербенцева

Г.І. Мостова

А.С. Олійник

В.О. Савченко