РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Бондаренка Ю.О.,

суддів - Куцина М.М., Собослоя Г.Г.

при секретарі - Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського
районного суду від 23 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди. позовні вимоги
мотивовані тим, що 14 жовтня 2012 року
позивач рухаючись на автомобілі в с.
Ільниця, по вул. Коцюбинського
побачивши що назустріч по проїжджій
частині дороги біжать два коні,
з'їхавши на узбіччя та зупинився. Один
із коней кинувся в сторону автомобіля і
вискочив на нього, а другий кінь
оминувши його пробіг далі по вулиці.

Внаслідок зіткнення були
пошкоджені передня ліва фара, лівий
покажчик повороту, капот, бампер,
переднє ліве крило, передня ліва
дверка, переднє вітрове скло, дзеркало
заднього виду та деформовано дах
автомобіля. Значні пошкодження
автомобіля були виявлені
безпосередньо під час проведення
судового автотоварознавчого
дослідження, вартість
відновлювального ремонту якого
складає 13433,35 гривні.

Згідно даних перевірки
проведеної міліцією, кінь який
пошкодив автомобіль позивача, належить
ОСОБА_1, мешканцю АДРЕСА_1.

Вважає, що відповідач неналежно
утримує коні, оскільки зобов'язаний не
залишати їх без нагляду та
безпосередньо здійснювати контроль за
їхньою поведінкою задля забезпечення
безпеки оточуючих людей та майна від
заподіяння шкоди.

Вказаною подією позивачу завдано
також моральну шкоду, яка пов'язана із
сильним стресом, викликаним душевним
хвилюванням через пошкодженням
автомобіля, неможливістю
користуватись ним для власних потреб і
оцінюється ним в розмірі 5000 гривень.

Рішенням Іршавського районного
суду від 23 серпня 2013 року позов
задоволено частково, та стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13433 гривні 35
копійок матеріальної, 2000 гривень
моральної шкоди та 214 гривень 60 копійок
судових витрат, в решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним
рішення першої інстанції, відповідач
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою
просить скасувати рішення Іршавського
районного суду від 23 серпня 2013 року та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволені позову, мотивуючи це
неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи та
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Так на думку апелянта судом першої
інстанції не взято до уваги те, що
відповідно до постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи, було
встановлено вину у події позивача, який
керував джерелом підвищеної небезпеки,
а не відповідача. Позивачем було
переміщено автомобіль, що вплинуло на
встановлення місця зіткнення. З
пошкоджень автомобіля слідує, що кінь
був збитий автомобілем передньою лівою
частиною, на зустрічній полосі руху.
Будь якого умислу на заподіяння
ушкоджень позивачу він не мав. Крім
того збиток , згідно висновку, складає
значно меншу суму ніж задовольнив суд,
моральну шкоду також не визнає, так-як
водію не було заподіяно тілесних
ушкоджень.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримала апеляційну скаргу
і просили задовольнити з підстав
зазначених в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні,
дослідивши подані документи та
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується апеляційна скарга,
об'єктивно оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів судової
палати приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в
порушенні кримінальної справи
стосовно ОСОБА_2 відмовлено в зв'язку з
відсутністю ознак злочину
передбаченого ст. 194 КК України (а.с.5).
Внаслідок ДТП, що сталось 14.102012 року в
ході якого в с. Ільниця по вул.
КоцюбинськогоЮ, внаслідок зіткнення
коня, який належав відповідачу та
автомобіля Рено 21 д.н.з. НОМЕР_1 під
керуванням позивача, було пошкоджено
автомобіль на суму 2380 грн., та помер
кінь вартістю 6000 грн.(а.с.5 на звороті).

Відповідно до ч.1,2 ст.1187
Цивільного кодексу України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Твердження позивача про
наявність вини відповідача у ДТП і
відсутність його вини жодними доказами
не підтверджено, більше того з
постанови вбачається, що як в діях
ОСОБА_2 так і в діях ОСОБА_1 наявні
ознаки злочину передбаченого ст. 194 КК
України (умисне пошкодження майна)
однак за малозначністю не є злочином.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Будь-які докази вини ОСОБА_1 і
невинності ОСОБА_2, в матеріалах справи
відсутні, з огляду на викладене, суд
першої інстанції вважаючи доведеною
вину відповідача у вчиненій ДТП
ухвалив рішення на підставі
недоведеної обставин, яка має значення
для справи.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 319
ЦПК України, судова колегія, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовільнити.

Рішення Іршавського районного суду
Закарпатської області від 23 серпня 2013
року - скасувати.

У справі ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: