Справа 431/934/14-ц
Провадження 2/431/477/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініної О.О.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у місті Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області його позов до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та стягнення боргу за договором позики задоволено у повному обсязі. Визнано дійсним правочин, договір позики грошових коштів, укладений 01 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 1603623 гривень, з них 782260 гривен сума основного боргу, та 821363 гривень 3% за користування грошовими коштами. Рішення суду набрало чинності та було звернуто до виконання. Згідно вимог ст. 372 ЦПК України в процесі виконання рішення суду між ними було укладено мирову угоду, яку ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 16 травня 2012 року було визнано. За умовами мирової угоди ОСОБА_2 зобов'язався погашати суму боргу не менше 10000,00 гривень щомісяця, але виплата за рік повинна складати не менше 160000,00 гривень. Крім того, суму боргу у розмірі 1603623,00 гривень він міг сплатити достроково. Разом з тим, у разі не виконання договору сплати боргу за рік, нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, а саме будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2, нежиле приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_3, переходить у його власність. Крім того, було скасовано акт опису й арешту майна серія № 32110703 від 24.04.2012 року. Товар, який описано та арештовано в акті опису дозволено відчужувати. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 до теперішнього часу умови укладеної мирової угоди не виконує і виконувати не збирається, просить суд визнати за ним право власності на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2, нежиле приміщення АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_1 у попереднє судове засідання не з'явився, до початку попереднього судового засідання надав суду заяву, у якій у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності. Суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у попереднє судове засідання не з'явився, до початку попереднього судового засідання надав суду заяву, у якій у позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. Суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, письмові заяви сторін, суд приходить до наступного.

16 травня 2012 року Старобільським районним судом Луганської області була винесена ухвала про визнання мирової угоди за поданням державного виконавця ВДВС Старобільського РУЮ якою були затверджені умови мирової угоди між сторонами та якою передбачено, що у разі не виконання договору сплати боргу за рік, нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, а саме будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2, нежиле приміщення АДРЕСА_3, переходить у власність ОСОБА_1.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі визнав позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про що подав суду заяву, і визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 15, 16, 328 ЦК України, ст.ст. 10, 11, ч. 1 ст. 61, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на:

- будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1;

- будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2;

- нежиле приміщення АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров