Справа № 664/191/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
Цюрупинський
районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді
Яценко О. М.,

при секретарі
Брустман О. М.,

за участю: позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи
Акашевої Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Раденської сільської ради
Цюрупинського району Херсонської
області, про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя
особа орган опіки та піклування
виконавчого комітету Раденської
сільської ради, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав та суду пояснив, що позивач є
власником житлового будинку з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами, який знаходиться в
АДРЕСА_1, відповідно до договору
дарування. У вказаному житловому
будинку зареєстровані відповідачі -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, проте
з 2005 року вони фактично в будинку не
проживають. Добровільно відповідачі
виписатися не бажають, їх реєстрація
створює перешкоди позивачеві у
здійсненні нею права користування і
розпорядження належним їй на праві
власності майном. Позовні вимоги
просить задовольнити в повному обсязі,
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням та стягнути з відповідачів
судові витрати на користь позивача.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги та пояснення, надані
представником, підтримала, та
додатково пояснила, що ОСОБА_3 є її
братом, поживав у будинку до 2003 року. На
даний час він придивляється за
будинком, оскільки вона проживає в м.
Херсон. Чи є особисті речі ОСОБА_3 в
будинку вона сказати не може.
Відповідач ОСОБА_4 з малолітніми дітьми
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 2003 року також не
проживають у житловому будинку.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав та суду пояснив, що з моменту
народження він проживав у будинку
АДРЕСА_1, який належав батькам. Після
одруження з ОСОБА_4 він переїхав на
квартиру, де й проживав з дружиною.
Через два роки шлюб розпався і він
повернувся проживати у будинок, де
здійснював догляд за батьками. Позивач
з будинку виписалася та не проживає,
яким чином вона отримала від батьків
договір дарування житлового будинку
йому не відомо. Також пояснив, що
позивач дійсно дозволила йому
користуватися земельною ділянкою та
літньою кухнею, проте кухня не
опалюється, тому взимку він спиляв
навісний замок до будинку без дозволу
ОСОБА_1 та зайняв одну кімнату. Просить
у задоволенні позовних вимог відмовити
у зв'язку із тим, що в нього не має
можливості винаймати житлове
приміщення, а власного житла він не має.

Відповідач ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітніх
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, позовні вимоги не
визнала та суду пояснила, що ОСОБА_3 її
колишній чоловік. Після одруження, вони
були зареєстровані та проживали в
будинку батьків ОСОБА_3. Після
розлучення, вона з дітьми пішли жити до
приміщення колишнього дитячого
садочка, який винаймають у Раденської
сільської ради. У вказаному приміщенні
вони проживають близько 10 років.
Просить в задоволенні позовних вимог
відмовити, оскільки вона з дітьми не
матиме реєстрації.

Представник третьої особи Акашева Г. В.
проти задоволення позовних вимог
заперечувала та пояснила, що оскільки
неповнолітні діти прописані у
житловому будинку та у зв'язку із
відсутністю іншого місця проживання,
вони не можуть бути позбавлені права на
житло.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він є
чоловіком позивача, в с. Пролетарка
приїздить рідко. В житловому будинку,
що належить його дружині, ніхто не
проживає. Брат дружини ОСОБА_3
приглядає за будинком та користується
земельною ділянкою з дозволу ОСОБА_1,
проте дружина дозволу проживати не
надавала. Відповідач ОСОБА_3 самостійно
зірвав замок з будинку та почав в ньому
проживати.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є
невісткою позивача та відповідача
ОСОБА_3. Їй відомо, що будинок належить
на праві власності ОСОБА_1. Оскільки у
вказаному будинку ніхто не проживав,
вона попросила позивача надати ОСОБА_3
дозвіл садити город та приглядати за
будинком, на що ОСОБА_1 погодилася.
ОСОБА_4 з дітьми проживає в приміщенні
колишнього дитячого садочку біля
десяти років.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона
бачила на подвір'ї будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_3, чи є особисті речі останнього в
будинку їй не відомо. ОСОБА_4 з дітьми
проживають в приміщенні колишнього
дитячого садочка.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, відповідачів,
представника третьої особи, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить наступних висновків.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних
сімейних, трудових відносин.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно з договором дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Цюрупинського районного нотаріального
округу 16.01.2004 року і зареєстрованого у
реєстрі за № 22, ОСОБА_1 на праві
власності належить житловий будинок з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами АДРЕСА_1. У вказаному
житловому будинку зареєстровані
відповідачі, що підтверджується
записом в домовій книзі. Через те, що
відповідачв зареєстровані у вказаному
житловому будинку, проте фактично в
ньому не проживають та не мають права
власності на нього, позивачу
створюються перешкоди у здійснені нею
права користування і розпоряджання
своїм майном.

Ці обставини підтверджуються копією
договору дарування, копією технічного
паспорту, довідкою Цюрупинського РС
УДМС України в Херсонській області, та
іншими письмовими доказами.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого або майнового права
та інтересу.

Згідно до ст. 150, 155 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру користуються нею
для особистого проживання і мають
право розпоряджатися власністю на свій
розсуд, власника не може бути
позбавлено права користуватися
квартирою.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійснені ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7
близько 10 років не проживають у
спірному житловому будинку, що
підтверджено поясненнями відповідача
ОСОБА_4, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
договором оренди приміщення
колишнього дитячого садочка від 25.11.2013
року. Враховуючи вказане, те, що
відповідач ОСОБА_4 з дітьми не
проживають у житловому будинку АДРЕСА_1
більше 6 місяців, тому позовні вимоги у
вказаній частині є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 проживає у житловому
будинку АДРЕСА_1 з моменту народження,
проте він створює перешкоди позивачеві
у здійсненні нею права власності, а
саме самостійно зірвав замок та зайняв
жиле приміщення, що належить ОСОБА_1 без
отримання згоди від власника. Вказані
обставини підтверджені у судовому
засіданні поясненнями позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3
обмежує позивача ОСОБА_1 у здійсненні
нею право власності, позовні вимоги у
вказаній частині також є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до положення ст. 7 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджені
належними та достатніми доказами, а
тому відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 слід визнати такими, що
стратили право користування жилим
приміщенням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, судові витрати, понесені
позивачем, необхідно стягнути з
відповідачів в рівних частках з
кожного.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 155 ЖК
України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3., такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 сплачений ними при подачі
позовної заяви судовий збір в сумі 243,60
грн., в рівних частках з кожного - по 121,80
грн..

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через
Цюрупинський районний суд Херсонської
області.

Суддя
(підпис)
Яценко О. М.

Копія відповідає оригіналу.

Суддя

О. М. Яценко