Справа № 569/4541/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Кулик Т.М.

з участю позивача ОСОБА_1 представника
позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням та усунення перешкод
в користуванні, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у
якому просить усунути перешкоди в
здійсненні нею права володіння та
користування квартирою АДРЕСА_1;
встановити порядок користування
зазначеною квартирою, виділивши їй у
користування жилу кімнату площею 12,3 м.
кв. з лоджією площею 5,2 м. кв., а ОСОБА_3 та
її неповнолітньому сину ОСОБА_4 у
користування жилу кімнату площею 17.0 м.
кв. з лоджією площею 2,9 м. кв., та жилу
кімнату площею 9,2 м. кв.; кухню, туалет,
ванну кімнату, коридор залишити в
загальну користуванні.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5.
На підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, після смерті
баби, від 18 жовтня 2011 року їй належить 1/3
частки квартири АДРЕСА_1. Право
власності на частку квартири
зареєстровано в КП «Рівненське міське
бюро технічної інвентаризації» 03
листопада 2011 року, реєстраційний №
34004260. Дана квартира є трикімнатною та
складається з приміщень, згідно
технічного паспорту на квартиру та
плану квартири: кімнат - 2 площею 12,3
кв.м., 5 - площею 9,2 кв.м., 6 - площею 17 кв.м.;
кухні 7 - площею 9,3 кв.м., коридору 1 -
площею 9,8 кв.м., туалету 3 - площею 0,9 кв.м.,
ванни 4 - площею 2,5 кв.м. та двох лоджій -
площею 2,9 та 5,2 кв.м. Кімнати в квартирі є
ізольованими. Відповідач ОСОБА_3 та її
неповнолітній син ОСОБА_4 є
співвласниками квартири. Рішенням
Рівненського міського суду від 14
квітня 2004 року, було встановлено
порядок користування квартирою між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з її неповнолітнім
сином, яким бабі виділено в
користування кімнату 2 площею 12,3 кв.м., а
відповідачці та сину кімнати 5 та 6
площею 9,2 кв.м. та 17 кв.м. відповідно.
Згідно наказу Управління житлово -
комунального господарства
Рівненського міськвиконкому від 11
червня 2004 року № 354/01, ЖКП
«Перспективне» на виділену кімнату
ОСОБА_5 було відкрито окремий особовий
рахунок. Після оформлення права
власності на спадкове майно, вона
(позивач) уклала договори з
комунальними службами про оплату
послуг, за які проводить оплату. Маючи
намір проживати у виділеній в
користування кімнаті (12,3 кв.м.), цього
зробити не має можливості, оскільки
відповідач ігнорує закріплений
порядок користування квартирою,
користується усією квартирою, зайняла
вказану кімнату своїми речами, змінила
замок вхідних дверей. На вимогу надати
ключі від квартири не реагує, до
квартири не допускає. У зв'язку з цим, її
батько ОСОБА_6 в її інтересах звертався
в органи міліції, проте позитивних
результатів це не дало. Оскільки
спадкодавиця користувалась кімнатою
12,3 кв.м. та лоджією вхід до якої з
вказаною кімнати, вважає набула право
користування не лише кімнатою та і цією
лоджією. Покликаючись на наведене
просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю з
підстав викладених у позовній заяві,
просила їх задоволити повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 просила
задоволити позов її довірительки з тих
же підстав.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала
частково та вказала що, щодо
запропонованого позивачкою порядку
користування квартирою не заперечує,
проте заперечує проти виділення у
користування останньої лоджії, яка
виходить з кімнати (12,3 кв.м.), оскільки
вона знаходиться у її користуванні.
Просила у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
посвідченого 18 жовтня 2011 року
державним нотаріусом Першої
рівненської державної нотаріальної
контори Лубинською Л.І., реєстровий №
1-378, ОСОБА_1 є власницею 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1.

Співвласниками 2/3 зазначеної квартири
є ОСОБА_3 та її неповнолітній син
ОСОБА_4, про що зазначено в технічному
паспорті на квартиру виданим КП
«Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації» 01 червня 2011 року,
реєстраційний № 184-9-50679, інвентарний №
50450.

Право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку
квартири зареєстровано в КП
«Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації» 03 листопада 2011 року,
реєстраційний № 34004260.

Згідно згаданого технічного паспорту
та плану квартири, дана квартира
складається з трьох ізольований
кімнат: 2 - площею 12,3 кв.м., 5 - площею 9,2
кв.м., 6 - площею 17 кв.м.; а також
приміщень: 7 - кухня, площею 9,3 кв.м., 1 -
коридор - площею 9,8 кв.м., туалету 3 -
площею 0,9 кв.м., ванни 4 - площею 2,5 кв.м. та
двох лоджій - площею 2,9 та 5,2 кв.м.
Кімнати в квартирі є ізольованими.

Рішенням Рівненського міського суду
від 14 квітня 2004 року, було встановлено
порядок користування квартирою між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з її неповнолітнім
сином, яким ОСОБА_5 виділено в
користування кімнату 2 площею 12,3 кв.м., а
відповідачці та сину кімнати 5 та 6
площею 9,2 кв.м. та 17 кв.м. відповідно.

Встановлений рішенням суду порядок
користування квартирою, існував між
співвласниками квартири за життя
ОСОБА_5

Згідно наказу Управління житлово -
комунального господарства
Рівненського міськвиконкому від 11
червня 2004 року № 354/01, ЖКП
«Перспективне» на виділену кімнату
ОСОБА_5 було відкрито окремий особовий
рахунок.

Після оформлення права власності на
спадкове майно, ОСОБА_1 уклала договори
з комунальними службами про оплату
послуг, за які проводить оплату.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.95
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

У відповідності до ст.322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За правилами ч.ч.1 - 3 ст.358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Оскільки ОСОБА_5 проживала у виділеній
відповідно до рішення суду ізольованій
кімнаті площею 12,3 кв.м., є доцільним
запропонований позивачем порядок
користування квартирою, а саме виділ їй
у користування цієї ж кімнати та лоджії
площею 5,2 кв.м., вхід до якої з даної
кімнати, а відповідачці та її сину
кімнати площею 17, 0 кв.м. та 9,2 кв.м. та
лоджії площею 2,9 кв.м., яка межує з
кухнею.

Такий порядок користування квартирою,
суд, вважає таким що не обмежує право
співвласників на належні їм розмір
частки квартири.

Разом з цим, кухню, туалет, ванну
кімнату, коридор слід залишити
співвласникам в загальну користуванні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно, ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач в судовому засіданні вказала,
що і підтвердив допитаний в якості
свідка її батько ОСОБА_6, що ОСОБА_3
чинить ОСОБА_1 перешкоди в користуванні
квартирою, шляхом заміни замка у
вхідних дверях, зайняла виділену їй
кімнату своїми речами.

Оскільки має місце встановлення факту
порушення прав ОСОБА_1 і об'єктивно
існуючих перешкод у здійсненні нею цих
прав, що потребує захисту шляхом
зобов'язання відповідачки не чинити
перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права
володіння та користування квартирою
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача сплачені 243,60 грн.
судового збору.

На підставі ст.ст. 322,358 ЦК України,
керуючись ст.ст. З, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 233
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням та усунення перешкод
в користуванні - задоволити повністю.

Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1
права володіння та користування
квартирою АДРЕСА_1.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши:

- ОСОБА_1 у користування жилу кімнату
площею 12,3 м. кв. з лоджією площею 5,2 м.
кв.,

- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користування жилу
кімнату площею 17.0 м. кв. з лоджією
площею 2,9 м. кв., та жилу кімнату площею
9,2 м. кв.

- Кухню, туалет, ванну кімнату, коридор
залишити в загальну користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243,60
(двісті сорок три) гривень 60 копійок
понесених нею витрат по сплаті
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.В.Рогозін