Справа № 1304/2-3200/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/25/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Струс Л.Б.

суддів: Шандра М.М.,
Шумська Н.Л.

при секретарі:
Бадівській О.О.

з участю:
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 15 серпня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
Львівської міської ради, Виконавчого
комітету Львівської міської ради,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області за участю третіх
осіб: Львівського комунального
підприємства «Снопківське», Обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
про визнання права власності та
цивільним позовом Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_5 за участю третьої особи
Львівського комунального підприємства
«Снопківське» про приведення квартири
до попереднього стану, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду
з позовом до Галицької РА ЛМР,
Львівської міської ради, Виконавчого
комітету ЛМР, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області за участю третіх
осіб: ЛКП «Снопківське» ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО», у якому просить визнати право
власності на квартиру АДРЕСА_1 з
врахуванням реконструкції. В
обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що йому належить
квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу. Згідно технічного
паспорта від 04.05.1998 року площа квартири
становить 43,3 кв.м, житлова площа - 33,6
кв.м. У грудні 2007 року він замовив у
ліцензійній проектній організації
проект на реконструкцію квартири за
рахунок горища з частковою прибудовою.
Попередні погодження проекту він
здійснював в СЕС Галицького району м.
Львова, Управлінні архітектури ЛМР,
Управлінні охорони історичного
середовища ЛМР, які є позитивними та
дозволяють продовжувати процедуру
отримання документів. Вказує, що
оскільки процес отримання дозволів
триває довго, то він розпочав
будівельні роботи, однак, отримав
припис Інспекції ДАБК та сплативши
штраф, зупинив усі роботи.09.04.2011 року
ЛКП «Снопківське» складено акт, з якого
вбачається, що самовільна
реконструкція не суперечить нормам
ДБН. Відповідно до рішення Виконавчого
комітету ЛМР, флігель будинку АДРЕСА_1
вважається ветхим та потребує ремонту,
зокрема, перекриття даху. З відповідей
Галицької РА вбачається, що для
отримання розпорядження потрібна
згода мешканців всього будинку. Вказує,
що його квартира примикає до будинку,
має окремий вхід з двору, тому,
здійснюючи реконструкцію, він не
порушує права інших осіб та займає
територію загального користування.
Просить визнати за ним право власності
на квартиру АДРЕСА_1 з врахуванням
реконструкції та присвоїти квартирі
АДРЕСА_1 окремий номер.

Галицька РА ЛМР звернулась з
позовом до ОСОБА_5 за участю третьої
особи: ЛКП «Снопківське» про
приведення квартири до попереднього
стану. В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що будинок АДРЕСА_1
перебуває у власності Львівської
міської ради, на обслуговуванні ЛКП
«Снопківське». Власником квартири
АДРЕСА_1 вказаного будинку, загальна
площа якої 43,3 кв.м., є ОСОБА_5 18.11.2010 року
працівниками ЛКП «Снопківське»
складено акт про те, що ОСОБА_5
самовільно розпочав реконструкцію
вказаної квартири за рахунок надбудови
2-го поверху без дозволу на виконання
будівельних робіт. Галицька РА ЛМР
просить ухвалити рішення, яким
зобов'язати ОСОБА_5 за власні кошти
привести квартиру АДРЕСА_1 до
попереднього стану та стягнути з нього
судові витрати.

Рішенням Галицького районного
суду м.Львова від 15 серпня 2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.
Позов Галицької РА ЛМР задоволено
повністю. Зобов'язано ОСОБА_5 за власні
кошти привести квартиру АДРЕСА_1 до
попереднього стану. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь Галицької РА ЛМР суму
сплаченого судового збору у розмірі 98,50
грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5

В апеляційній скарзі зазначає, що
не погоджується з прийнятим рішенням ,
так як судом неправильно та неповно
досліджено докази і встановлено
обставини по справі, оскільки суд не
врахував рішення Ленінської районної
ради народних депутатів №312 від 09.06.1982
р. «Про технічний стан флігеля будинку
АДРЕСА_1» згідно з яким флігель будинку
АДРЕСА_1 визнано ветхим, що не підлягає
капітальному ремонту, а також інші
документи, що мають значення для
справи. Судом не застосовано норми
матеріального права, зокрема п.п. 1,5 ч.2
ст.16 ЦК України, відповідно, до яких
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права
власності, ст. 383 ЦК України, відповідно
до якої власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному будинку та не
порушать санітарно-технічних вимог і
правил експлуатації будинку. Також
апелянт зазначає, що суд задовольняючи
позов Галицької РА ЛМР не досліджував
правомірність розпорядження Галицької
РА ЛМР № р-151 від 30.03.2011 р., не дав
належної правової оцінки наявним у
справі доказам і як наслідок,
законності та обґрунтованості
позовних вимог адміністрації.

Просить рішення Галицького
районного суду м.Львова від 15 серпня 2012
року скасувати та ухвалити нове
рішення яким позов ОСОБА_5 -
задовольнити, а у задоволенні позову
Галицької РА ЛМР - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції не відповідає
зазначеним вимогам.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що позивачу ОСОБА_5 належить
на праві приватної власності квартира
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 16.01.2003 року /а.с.23/.

Матеріалами встановлено, що зазначений
будинок перебуває у власності
Львівської міської ради, на
обслуговуванні ЛКП «Снопківське»/а.с.5/.

Управлінням охорони історичного
середовища ЛМР 28.03.2011 року було
складено висновок щодо можливості
архітектурних перетворень в
історичному ареалі міста при самочинно
розпочатій реконструкції зазначеної
квартири, з розширенням її шляхом
надбудови мансардного поверху на площі
горища /а.с.26/.

Згідно наявного в матеріалах справи
листа Управління архітектури
Департаменту містобудування ЛМР від
18.03.2011 року, першочергово питання
самочинного будівництва необхідно
розглянути у встановленому порядку в
Галицькій районній адміністрації
/а.с.29/.

Районним судом встановлено, що
відповідно до п.2 розпорядження
Галицької районної адміністрації ЛМР
від 30.03.2011 року, ОСОБА_5 було
зобов'язано за власні кошти привести
квартиру АДРЕСА_1 до попереднього
стану .

Як вбачається із наявного в матеріалах
справи листа Галицької районної
адміністрації ЛМР від 05.05.2011 року,
ОСОБА_5 було повідомлено про прийняте
рішення: а.с.33/.

Окрім того матеріалами справи
встановлено, що 05.09.2011 року та 14.10.2011
року ЛКП «Снопіквське»було скеровано
попередження про необхідність
виконання розпорядження Галицької
районної адміністрації від 30.03.2011 року
/а.с.8,9/. та 28.09.2011 року та 31.10.2011 року
складені акти про те, що відповідач
проігнорував попередження від 05.09.2011
року та від 14.10.2011 року /а.с.10,11/.

Відповідно до ст.152 ЖК України,
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів. Відповідно до ч. 2
ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.1 ст. 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

Судом першої інстанції не з'ясовано
можливості приведення квартири
АДРЕСА_1 без шкоди для приміщення та
будинку в цілому.

Зокрема після отримання дозвільних
документів ОСОБА_5 вніс певні зміни в
технічні характеристики приміщення,
відповідно можливість здійснення
наступної реконструкції (перебудови)
потрібно досліджувати з використання
спеціальних знань, зокрема шляхом
призначення експертизи, чого судом
першої інстанції зроблено не було.

Колегією суддів було призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
відповідно до висновку від 10.02.2014 року
якої надбудова мансардного поверху
квартири АДРЕСА_1 не впливає на стан
будинку АДРЕСА_1, та привести дану
квартиру в попередній стан, з технічної
точки зору, неможливо і недоцільно.

При цьому колегія звертає увагу, що
чинним законодавством, зокрема ст. 376
ЦК України, передбачено наслідки
здійснення самочинного будівництва.
Зокрема у разі істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним
інтересам абы порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до
попереднього стану.

Окрім того районним судом не взято до
уваги вимоги зазначені у Постанові №6
Пленуму Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року "Про практику застосування
судами статті 376 ЦК України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" встановлено, що знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
Законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності. Розглядаючи
зазначені позови відповідно до вимог
вказаної норми та положень частини
сьомої статті 376 ЦК, суди мають
встановлювати, чи було видано особі,
яка здійснила самочинне будівництво,
переобладнання, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Самочинним також вважається
будівництво хоча і на підставі проекту,
але за наявності істотних порушень
зазначених норм та правил як у самому
проекті, так і при будівництві, за
наявності рішень спеціально
уповноважених органів про усунення
порушень.

Під належним дозволом слід розуміти
передбачений Законом України № 3038-VI
дозвільний документ (статті 35 - 37), що
дає право виконувати підготовчі та
будівельні роботи саме того об'єкту і
на тій земельній ділянці, яка передана
з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від
категорії об'єкта будівництва
відповідний склад документації,
визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону
України № 687-XIV , отриманої відповідно
до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також
будівельний паспорт та технічні умови,
отримані відповідно до статей АДРЕСА_1,
30 зазначеного Закону.

Будівництвом, яке здійснюється з
істотним порушенням будівельних норм і
правил, вважається у тому числі
будівництво, яке хоча і здійснюється за
наявності проекту, але з порушенням
державно-будівельних норм та
санітарних правил, що загрожують життю
та здоров'ю людини у разі невиконання
приписів інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищенаведене, оскільки суд
першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, тому колегія суддів приходить
до висновку, щодо необхідності
скасування рішення в частині
задоволення позовних вимог Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_5 за участю
третьої особи Львівського
комунального підприємства
«Снопківське» про приведення квартири
до попереднього стану з ухваленням
нового - про відмову в задоволенні цих
позовних вимог.

Рішення районного суду в частині
відмови в позові ОСОБА_5 до Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради, Львівської міської ради,
Виконавчого комітету Львівської
міської ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області за участю третіх
осіб: Львівського комунального
підприємства «Снопківське», Обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
про визнання права власності колегія
суддів вважає обґрунтованим та таким,
що відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновок
суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Галицького районного
суду м.Львова від 15 серпня 2012 року в
частині задоволення позову Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_5 за участю
третьої особи Львівського
комунального підприємства
«Снопківське» про приведення квартири
до попереднього стану скасувати та
ухвалити нове рішення яким у
зазначених вимогах відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий Струс Л.Б.

Судді Шандра М.М.

Шумська Н.Л.