№ 207/3544/13-ц
№ 2/207/73/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року .
м. Дніпродзержинськ .

Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Скиби С.А. , при секретареві Воробйовій
Н.В. , розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпродзержинську
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною ,
Виконуючого обов'язки директора
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною Щиголь Володимира
Валерійовича про визнання незаконним
та скасування наказу , поновлення на
роботі , стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу ,
стягнення моральної шкоди , стягнення
суми , яка підлягає виплаті при
звільненні , видачі дубліката трудової
книжки ,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною ,
Виконуючого обов'язки директора
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною Щиголь В.В. , у якій просила
визнати незаконним та скасувати наказ
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною № 196 к від 11 липня 2013 року про
її звільнення ; поновити її на посаді
начальника Обласного управління
«Дніпропетровськекоресурси»
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною ; стягнути з відповідача на
її користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу , моральну шкоду 100000
гривень , суму , яка підлягає виплаті
при звільненні , 11355 гривень 39 копійок ;
зобов'язати відповідача видати трудову
книжку та дублікат трудової книжки без
запису про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП
України за прогул без поважних причин ,
оскільки 3 травня 2012 року була
переведена на посаду начальника
Обласного управління
«Дніпропетровськекоресурси»
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною , звільнена 11 липня 2013 року за
п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без
поважних причин з 21 червня 2013 року по 8
липня 2013 року . Звільнення вважає
незаконним , тому що з 21 червня 2013 року
по 8 липня 2013 року включно була відсутня
на роботі з поважної причини , що
підтверджується листками
непрацездатності . На адресу
відповідача було направлено службову
записку та копії листків
непрацездатності . При звільненні
підприємство не виплатило належні суми
при звільненні : преміювання за червень
2013 року заробітну плату за липень 2013
року , компенсацію за невикористані
відпустки , допомогу по тимчасовій
непрацездатності . Незаконність
звільнення причинила моральну шкоду ,
тому що порушено її право на працю ,
погіршився її життєвий рівень і
нормальні життєві зв'язки . Змушена
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя .

У подальшому ОСОБА_1 зменшила позовні
вимоги і просила визнати незаконним та
скасувати наказ Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною № 196 к
від 11 липня 2013 року про її звільнення ;
поновити її на посаді начальника
Обласного управління
«Дніпропетровськекоресурси»
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною ; стягнути з відповідача на
її користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу , моральну шкоду 100000
гривень , суму , яка підлягає виплаті
при звільненні , 1948 гривень 73 копійки ;
зобов'язати відповідача видати
дублікат трудової книжки без запису
про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України
за прогул без поважних причин ,
оскільки трудова книжка отримана
поштою та підприємство частково
виплатило належні їй суми при
звільненні .

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 заявлений позов підтримала та
пояснила , що 3 травня 2012 року
переведена з посади головного
бухгалтера на посаду начальника
Обласного управління
«Дніпропетровськекоресурси» .
Звільнена 11 липня 2013 року за прогул без
поважних причин з 21 червня 2013 року по 8
липня 2013 року . В цей час хворіла , має
листки непрацездатності . Про це знало
керівництво підприємства ,
спілкувалася в телефонному режимі з
начальниками департаментів, головним
бухгалтером . З 9 липня 2013 року
знаходилася на роботі . 11 липня 2013 року
за декілька хвилин до закінчення
робочого дня електронною поштою
прийшов наказ про звільнення . З 11 липня
3013 року по 17 липня 2013 року знаходилася
на робочому місці . 17 липня 2013 року їй
вручили скановану копію наказу про
звільнення . 9 липня 2013 року підготувала
службову записку на підприємство і
додала копії листків непрацездатності
. В бухгалтерію здала оригінали листків
непрацездатності . Звільнена за період
невиходу на роботу , коли є листки
непрацездатності . Трудову книжку
отримала 12 серпня 2013 року з м. Києва .
Розрахунок проведено не в повному
обсязі .

Представник позивача ОСОБА_3 заявлений
позов підтримала повністю та пояснила ,
що позивачку незаконно звільнили за
прогул . Підприємство не перевірило
поважність причини невиходу на роботу .
Не були зроблені виплати сум , які
належали позивачці 11 липня 2013 року .
Позивачка зверталася до підприємства
за наданням копії наказу про
звільнення , довідки про середню
заробітну плату , розрахунку , але не
отримала цих відомостей . Запис у
трудовій книжці про звільнення за
прогул перешкоджала позивачці
влаштуватися на роботу . Погіршився
стан здоров'я позивачки ,
взаємовідносини у сім'ї , не змогла
найти роботу . Позивачка була змушена
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя .

Представник відповідача Маловічко А.І.
заявлений позов не визнав та пояснив,
що звільнення є законним . Підприємство
зробило запит щодо законності видачі
листків непрацездатності , але не мають
офіційного їх підтвердження . Вважає
завищеною суму моральної шкоди .

Відповідач Щиголь В.В. у судове
засідання не з'явився , письмово просив
розглядати справу без його участі .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які
беруть участь у справі , вивчивши
матеріали справи, вважає , що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що
позивачка ОСОБА_1 3 травня 2012 року була
переведена на посаду начальника
Обласного управління
«Дніпропетровськекоресурси»
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною ( а.с. 8 том 1 ) , звільнена 11
липня 2013 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України
за прогул без поважних причин з 21
червня 2013 року по 8 липня 2013 року ( а.с. 9
том 1 ) .

Згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір , укладений на
невизначений строк , може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
прогулу ( в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня ) без поважних причин .

Суд вважає , що звільнення позивачки
ОСОБА_1 незаконним , тому що з 21 червня
2013 року по 8 липня 2013 року включно
ОСОБА_1 була відсутня на роботі з
поважної причини , хворіла що
підтверджується листками
непрацездатності ( а.с. 14 - 15 том 1 ) . На
адресу відповідача позивачкою було
направлено службову записку від 10
липня 2013 року та копії листків
непрацездатності ( а.с. 231 - 234 том 1 ) .
Таким чином , були відсутні підстави
для розірвання трудового договору .

Суд вважає , що при звільненні ОСОБА_1
порядок застосування дисциплінарних
стягнень , передбачений ст. 149 КЗпП
України , а саме власник або
уповноважений ним органом не зажадав
письмових пояснень . Наданий суду
відповідачем акт про відмову від
надання пояснень ( а.с. 169 том 1 ) від 11
липня 2013 року судом оцінюється
критично з урахуванням того , що
позивачка заперечує проти того , що їй
було запропоновано надати пояснення , з
тексту акту слідує , що їй
запропоновано надати письмові
пояснення в телефонному режимі . В той
же день позивачка була звільнена , але
враховуючи , що вона поштою направила
службову записку 10 липня 2013 року ,
відстань від м. Дніпропетровська до м.
Києва та термін поштового перебігу ,
тому в день звільнення позивачка не
могла надати письмові пояснення
відповідачу і фактично була позбавлена
такого права .

Звільнення ОСОБА_1 відбулося без
попередньої згоди виборного органу
первинної профспілкової організації .
Відповідачем суду не надано
підтвердження звернення підприємства
до профспілкової організації . Згідно
довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України (
а.с. 25 том 2 ) ОСОБА_1 є
керівником філії ( іншого
відокремленого підрозділу ) і на
підставі ст. 43-1 КЗпП України така згода
на звільнення не потрібна .

Суд приходить до висновку , що
звільнення ОСОБА_1 відбулося без
законних підстав , тому наказ про її
звільнення необхідно визнати
незаконним та скасувати , а вона
підлягає поновленню на роботі на
посаді начальника Обласного
управління
«Дніпропетровськекоресурси»
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною .

Згідно ст. 235 КЗпП України при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган
, який розглядає трудовий спір ,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу .

Час вимушеного прогулу складає з 12
липня 2013 року по 5 травня 2014 року , тобто
208 робочих днів . Середньоденний
заробіток позивачки , який обчислений
виходячи з виплат за останні 2
календарних місяці роботи , що
передують звільненню , складає 247
гривень 94 копійки ( а.с. 172 - 174 том 1 ) .
Тому підлягає стягненню середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 51571 гривня 52 копійки ( 208 днів х 247,94
гривні ) .

Незаконність звільнення причинила
моральну шкоду позивачці , тому що
порушено її право на працю , погіршився
її життєвий рівень і нормальні життєві
зв'язки. Вона змушена докладати
додаткових зусиль для організації
свого життя . Суд вважає необхідним з
урахуванням характеру та ступеню
душевних страждань позивачки , їх
тривалості , стягнути з відповідача в
рахунок відшкодування моральної шкоди
15000 гривень .

При звільненні підприємство не
виплатило позивачці належні суми при
звільненні : заробітну плату за липень
2013 року 713 гривень 05 копійок ,
компенсацію за невикористані
відпустки 1202 гривні 43 копійки ,
допомогу по тимчасовій
непрацездатності 33 гривні 25 копійок ,
які підлягають стягненню з відповідача
. Необхідно також зобов'язати Державне
підприємство з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною
видати ОСОБА_1 дублікат трудової книжки
без запису про звільнення за п. 4 ст. 40
КЗпП України від 11 липня 2013 року , що
відповідає п. 2.10 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників .

При розподілу судових витрат суд
враховує , що позов задоволено ,
позивачку звільнено від сплати
судового збору , тому необхідно
стягнути з відповідача судовий збір .

Керуючись п. 4 ст. 40 , 43-1 , 47 , 48 , 116 , 149
, 235 , 237-1 КЗпП України , ст. 8 , 15 , 60 ЦПК
України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково
.

Визнати незаконним та скасувати наказ
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною № 196 к від 11 липня 2013 року про
звільнення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
Обласного управління
«Дніпропетровськекоресурси»
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною .

Стягнути з Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 51571 гривня 52 копійки .

Стягнути з Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною на користь ОСОБА_1
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 15000 гривень .

Стягнути з Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною на користь ОСОБА_1
в рахунок суми , яка підлягає виплаті
при звільненні , 1948 гривень 73 копійки .

Зобов'язати Державне підприємство з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною видати ОСОБА_1
дублікат трудової книжки без запису
про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України
від 11 липня 2013 року.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити .

Стягнути з Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною судовий збір на
користь держави в сумі 685 гривень 20
копійки .

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за один
місяць .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення .

Суддя
С.А. Скиба