Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року Справа №607/16266/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Тернопільська
районна державна адміністрація, про
усунення перешкод у спілкуванні із
внучкою та визнання права на зустрічі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2, надалі
відповідач, за участю третьої особи
Тернопільської районної державної
адміністрації, в якому просить
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у
спілкуванні із внучкою ОСОБА_3 та
визнати за ОСОБА_1 право на зустрічі із
ОСОБА_3 і проведення часу.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримує, в їх
обґрунтування зазначає, що вона є
бабусею ОСОБА_3, хоче і має можливість
бачитись із внучкою, спілкуватися із
нею, забирати її із навчання проводити
вільний час. Однак, відповідач ОСОБА_2
перешкоджає їй у реалізації законного
права, що змусило звернутися до суду.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та
заперечила проти їх задоволення,
мотивуючи тим, що дитина ОСОБА_3 не хоче
бачитися із бабусею, після зустрічей
дочка постійно знервована, переносить
психологічні стреси, зустрічі в школі
негативно впливають на навчальний
процес, а тому категорично проти їхніх
зустрічей та в інтересах своєї дочки не
буде дозволяти їм бачитися.

Представник Тернопільської
райдержадміністрації підтримала
наданий комісією висновок та зазначає,
що ОСОБА_1 має право брати участь у
вихованні внучки, бачитися із нею та
проводити вільний час, однак,
враховуючи вік дитини та виникненні
відносини між сторонами зустрічі
повинні проходити в присутності
матері.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, суд
встановив наступне.

Рішенням Теребовлянського районного
суду від 14.03.2011р. по справі №2-82/11 шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який був
зареєстрований 19.09.2004р. у Вишнівчицькій
сільській раді, актовий запис №3 був
розірваний.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_5
народилася дочка ОСОБА_3, яка проживає
разом із матір'ю в АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_3, що
вбачається із свідоцтва про народження
ОСОБА_4 від 15.07.1982р. НОМЕР_1 та свідоцтва
про переміну прізвища, імен, по
батькові від 30.03.2005р. НОМЕР_2.

У відповідності до статті 257 Сімейного
кодексу України баба, дід, прабаб,
прадід мають право спілкуватися зі
своїми внуками, правнуками, брати
участь у їх виховані. Батьки чи інші
особи, з якими проживає дитини, не мають
права перешкоджати у здійсненні бабою,
дідом, прабабою, прадідом своїх прав
щодо виховання внуків, правнуків. Якщо
такі перешкоди чиняться, баба, дід,
прабаба, прадід мають право на
звернення до суду з позовом про їх
усунення.

Як стверджує позивач, після розірвання
шлюбу між її сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 між
ними виникли не приязні відносини,
відповідач чинить перешкоди у
побаченні із внучкою, не дозволяє
приходити до школи, дарувати подарунки,
спілкуватися поза навчальним процесом,
проводити вільний час, через що між
ними виникають конфліктні ситуації.

Згідно висновку комісії з питань
захисту прав дитини Тернопільської
районної державної адміністрації від
03.02.2014р. №02-220/11 за доцільне
рекомендовано ОСОБА_1 побачення з
внучкою ОСОБА_3 за попередньому
домовленістю із матір'ю у її
присутності.

Зважаючи на викладене, суд констатує
порушення відповідачем прав бабусі,
які перебачені ст. 257 СК України на
побачення із внучкою та спілкування із
нею, не можливості прийняття участі у
вихованні, про що ОСОБА_2 не заперечила,
мотивуючи інтересами своєї дитини, які
підлягають захисту шляхом задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Щодо встановлення згідно позовних
вимог позивача способів побачення із
дитиною, то визначенні способи участі у
вихованні дитини не повинні виходити
за рамки моральних, етичних, соціальних
норм та графіку побачень, враховуючи
при цьому стосунки сторін по справі та
встановлення між ними певних
домовленостей, а також беручи до уваги
висновок Тернопільської районної
державної адміністрації, вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

Щодо встановлення способів та
можливостей побачення ОСОБА_1 із
внучкою ОСОБА_3, то вони не повинні
виходити за рамки моральних, етичних,
соціальних норм, враховуючи при цьому
стосунки сторін по справі,
встановлення між ними певних
домовленостей, зважаючи та не
порушуючи права і інтерси дитини.

Згідно ст. 88 ЦПК України понесенні
позивачем судові витрати
відшкодовуються за рахунок
відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. 257
Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 про
усунення перешкод у спілкуванні із
ОСОБА_3 та визнання права на зустрічі
задовольнити.

2. Зобов'язати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована в АДРЕСА_1, проживає в
АДРЕСА_2) не чинити перешкод ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_3) у побаченні та
спілкуванні із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5) та
визнати за ОСОБА_1 право на зустрічі та
спілкування із ОСОБА_3 в присутності
матері ОСОБА_2.

3. Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 114,70 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Дзюбановський
Ю.І.