Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення боргу,
мотивуючи свої вимоги тим, що 23.04.2013
року ним було передано відповідачу з
метою купівлі телефону грошові кошти в
розмірі 3 000, 00 грн.

Зазначає, що для підтвердження взятих
на себе зобов'язань відповідачем було
надано розписку, відповідно до якої він
зобов'язався повернути отримані кошти
23 квітня 2013 року, ввечері. Проте, станом
на момент звернення з позовом до суду,
він не виконав взяті на себе
зобов'язання та не повернув грошові
кошти отримані під розписку.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610, 625, 629 ЦК
України, звертається з даним позовом до
суду та просить стягнути з відповідача
на його користь грошові кошти в розмірі
3 000, 00 грн.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з'явились, про день час та
місце слухання справи повідомлені
вчасно та належним чином, від позивача
до суду надано заяву згідно якої
останній просить суд розглянути справу
за його відсутності, проти заочного
розгляду справи не заперечує. Причини
неявки відповідача суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності вищезазначених
осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК
України.

З письмової згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи у
відповідності до вимог ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
23.04.2013 року ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 3 000, 00 грн., що
підтверджується наданим суду
оригіналом Розписки від 23.04.2013 року (а.с.
5).

Як вбачається зі змісту вищезазначеної
Розписки, відповідач зобов'язався
повернути позивачу суму позики в день
її отримання, а саме 23.04.2013 року ввечері.

Частина перша статті 509 ЦК України
визначає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, а відповідачем в
порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
не спростовано, що останнім дійсно було
отримано грошові кошти в сумі 3 000, 00
грн., однак свої зобов'язання щодо
повернення суми позики в строк
визначений в Розписці, не виконано.

Стаття 526 ЦК України визначає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку про доведеність вимог
позивача про необхідність стягнення з
відповідача на його користь суми боргу
в розмірі 3 000, 00 грн.

Стаття 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача знайшли
своє доведення в судовому засіданні, є
такими, що ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Крім того в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України,
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 229,40 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 509,
525, 526, 530, 610, 611, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 208, 209, 213-215,
217- 218, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_2:

- суму боргу в розмірі 3 000, 00 грн.;

- судовий збір у розмірі 229, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя В. С. Декаленко