Справа № 1309/2996/10
Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/2346/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю представника КС «Львівська» -
Василишин А.І., представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення
Сихівського районного суду м.Львова
від 20 жовтня 2010 року в справі за
позовом КС «Львівська» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересня 2010 року КС «Львівська»
звернулася з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості. Представник
позивача посилався на те, що згідно з
заявки на кредит та кредитного
договору під заставу товару від 10.07.2007
року відповідачу наданий кредит в
розмірі 4000 грн. зі сплатою 32% річних за
користування кредитом строком до 09.07.2008
року. Зазначав, що відповідач не
виконував своїх зобов»язань у зв»язку
з чим у нього виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 24 522,80 грн.,
яку просив стягнути з відповідача в
користь кредитної спілки.

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь
КС «Львівська» 24 522 грн. 80 коп.
заборгованості за договором кредиту,
судовий збір в розмірі 245 грн. 22 коп. та
витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

Рішення суду оскаржив представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що відповідач не був належним
чином повідомлений про розгляд справи.
Вважає, що судом не враховано
співвідношення суми отриманого
кредиту до суми стягнення. На думку
апелянта, суми заборгованості має
складати 4365 грн., з яких 4000 грн. -
початкова сума кредиту, 245 грн. - судовий
збір та 120 грн. витрати на ІТЗ. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити
частково, а саме стягнути з відповідача
в користь позивача 4365 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
підтримання апеляційної скарги,
пояснення представника КС
«Львівська»- Василишин А.І. про
заперечення доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

Однак оскаржуване рішення суду першої
інстанції вказаним вимогам закону
відповідає не в повній мірі.

Матеріалами справи встановлені
наступні обставини.

Відповідно до заявки на позику між КС
«Львівська» (позикодавець) та ОСОБА_3
(позичальник) 10 липня 2007 року укладений
договір кредиту під заставу товару,
згідно з яким позикодавець надав
позичальнику позику в розмірі 4000 грн.
зі сплатою 32 % річних строком до 09.07.2008
року. (а.с.3,4)

Згідно додатку № 1 до Кредитного
договору - сторони обумовили графік
повернення кредитних коштів.

Відповідно до п.4.1 вказаного договору у
разі порушення зобов»язання щодо
сплати суми відсотків за кредит та
частини кредиту у відповідності до
договору позичальник сплачує
неустойку в розмірі 0,15 % за кожний
протермінований день.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов"язання
має виконуватись належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд першої інстанції обгрунтовано
дійшов висновку, що позичальник
порушив умови кредитного договору щодо
строків платежів відповідно до умов
договору, в зв"язку з чим підставною є
вимога позикодавця про стягнення
заборгованості по кредиту з
врахуванням індексу інфляції,
процентів по кредиту, неустойки, та три
проценти річних від простроченої суми.

Вказаний висновок суду першої
інстанції відповідає обставинам
справи та доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Посилання апелянта на неврахування
співвідношення суми отриманого
кредиту до суми стягнення колегією
суддів не приймається до уваги у
зв»язку з наступним.

Як безспірно вбачається в розрахунку
заборгованість по кредиту складає 4000
грн., заборгованість по відсотках з
розрахунку 32% річних складає 7120,24 грн.,
неустойка - 6468 грн., інфляція - 2244 грн.,
три проценти річних 254,41 грн.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Однак апелянтом не представлено жодних
належних та допустимих доказів на
спростування розрахунку
заборгованості позивача, зокрема
квитанцій про сплату коштів по
договору, власного розрахунку
заборгованості.

А відтак, рішення суду першої інстанції
в цій частині відповідає вимогам
закону.

Однак колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині задоволення позову про
стягнення з відповідача в користь
позивача упущеної вигоди в розмірі 3733,33
грн. та індексації в розмірі 502,81 грн. у
зв»язку з наступним.

Зокрема, як вбачається матеріалів
справи, позивачем надано лише нічим
необгрунтований розрахунок, але не
подано жодних доказів про
неотримання такої вигоди внаслідок
невиконання боржником грошового
зобов»язання.

Щодо стягнення індексації в розмірі
502,81 грн., то колегія суддів вважає, що
відповідно до вимог Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення», зокрема ст.2 вказаного
Закону об»єктами індексації грошових
доходів населення можуть бути лише
певні доходи громадян, а відтак цей
закон не поширюється на спірні
правовідносини, у зв»язку з чим
безпідставною є вимога про стягнення
суми індексації.

А відтак, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
необхідно змінити, зменшивши суму, яка
підлягає стягненню на 4236 грн. 14 коп., та
стягнути з відповідача в користь
позивача 20 286,65 грн. заборгованості за
кредитним договором.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, п. 3. ч. 1 ст. 309, ст. 316
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Сихівського районного
суду м.Львова від 20 жовтня 2010 року
Сихівського районного суду м.Львова
від 8 серпня 2013 року в частині суми, яка
підлягає стягненню, змінити. Стягнути з
ОСОБА_3 в користь КС «Львівська» 20 286
грн. (двадцять тисяч двісті вісімдесят
шість гривень) 65 коп. (шістдесят п»ять
копійок) заборгованості за договором
кредиту.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий :
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.