У х в а л а

іменем україни

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.

суддів: Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

Завгородньої І.М.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірними і відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі
м. Макіївки Донецької області на
рішення Кіровського районного суду
м. Макіївки Донецької області від
12 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 11 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
неправомірними дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі
м. Макіївки Донецької області (далі -
Фонд) щодо відмови у фінансуванні
придбання препарату «Омега-3» та
стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
перебуваючи у трудових відносинах з
відокремленим підрозділом «Шахта ім.
В.М. Бажанова» Державного підприємства
«Макіїввугілля», він отримав тяжкі
виробничі травми.

Висновком МСЕК від 24 жовтня 2012 року при
повторному огляді йому встановлено 60%
втрати професійної працездатності й
визнано інвалідом ІІІ групи.

Лікарсько-консультативною комісією
визначені додаткові види допомоги, яку
він потребує, у тому числі:
медикаментозне лікування,
санаторно-курортне лікування при
відсутності протипоказань, тростина,
протирадикулітний бандаж, ортопедичне
взутгя, реабілітаційне лікування.

У зв'язку з отриманою травмою він з 2008
року і по теперішній час перебуває на
обліку у відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області, де отримує страхові
виплати.

У лютому 2013 року відбулося різке
загострення захворювань, яке
супроводжувалося сильним болем, у
зв'язку з чим він був змушений
звернутися до комунальної медичної
установи «Центральна поліклініка
м. Макіївки» для проходження
повного обстеження. За висновками
обстеження лікарсько-консультативною
комісією йому було призначено
процедури та медикаментозне лікування
з метою зменшення больових синдромів,
про що 18 квітня 2013 року складено
висновок. Крім того, йому було видано
направлення на стаціонарне лікування в
реабілітаційному центрі для
інвалідів-спинальників.

Намагаючись скористатись наданим йому
правом на отримання медикаментозного,
фізіотерапевтичного, операбельного
лікування, придбання милиць та інших
медичних препаратів за рахунок коштів
Фонду, передбаченим положеннями Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
22 квітня 2013 року він звернувся до
Фонду із заявою про оплату йому
медикаментів та інших лікарських
засобів на підставі висновку
лікарсько-консультативної комісії
комунальної установи «Центральна
поліклініка м. Макіївки» від
18 квітня 2013 року. На його заяву надана
відповідь, згідно з якою забезпечення
лікарськими засобами та виробами
медичного призначення проводиться
Фондом тільки за умови надання їм
виписки з медичної карти амбулаторного
хворого. Такі дії працівників Фонду
позивач вважає протиправними та
такими, що не ґрунтуються на законі.

У червні 2013 року він повторно звернувся
до Фонду із заявою про оплату йому
медикаментів та інших лікарських
засобів на підставі висновків
лікарсько-консультативної комісії
комунальної установи «Центральна
поліклініка м. Макіївки» від 18 квітня
2013 року та 05 червня 2013 року, відповідно
до яких йому було призначено лікування
препаратом «Омега-3» та використання
протирадикулітного бандажу.

Проте у фінансуванні придбання
препарату «Омега-3» йому було
відмовлено з посиланням на «Положення
про організацію лікування, медичної
реабілітації та забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання лікарськими засобами та
виробами медичного призначення», яке
затверджено постановою Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 09
червня 2010 року № 18, відповідно до якого
потерпілі на виробництві отримують за
рішенням ЛКК лікарські засоби і вироби
медичного призначення. Призначений
препарат «Омега-3» не входить до
Державного реєстру лікарських засобів
України та зареєстрований як «дієтична
добавка, що сприяє нормалізації
ліпідного обміну». Щодо придбання
протирадикулітного бандажу
начальником відділення виконавчої
дирекції Фонду винесено постанову про
призначення йому фінансування витрат
на медичну та соціальну допомогу на
придбання протезно-ортопедичних
виробів в розмірі 2 597 грн, які він до
теперішнього часу не отримав.

Вважає дії відповідача щодо відмови у
фінансуванні придбання препарату
«Омега-3» та відшкодування витрат на
придбання протезно-ортопедичних
виробів в розмірі 2 597 грн.
неправомірними та такими, що не
ґрунтуються на законі.

Посилаючись на те, що систематичні,
протиправні дії працівників Фонду
призвели до несвоєчасного виявлення і
неповноцінного лікування виробничих
травм і, як наслідок, до довічної
інвалідності, просив позов
задовольнити.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 12
вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано протиправними дії службових
осіб відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області в частині відмови
фінансування витрат на отримання
ОСОБА_3 лікарських засобів, визначених
висновком від 18 квітня 2013 року
лікарсько-консультативної комісії
комунальної установи «Центральна
поліклініка м. Макіївки».

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 11 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
про визнання протиправними дій
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-міському районі
м. Макіївки фінансування витрат
на отримання ОСОБА_3 лікарських засобів
і виробів медичного характеру,
визначених висновком від 05 червня 2013
року лікарсько-консультативної
комісії комунальної медичної установи
«Центральна поліклініка м. Макіївки»,
скасовано.

Визнано протиправними дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-міському районі
м. Макіївки в частині відмови
фінансування витрат на отримання
ОСОБА_3 лікарських засобів і виробів
медичного характеру, визначених
висновком від 05 червня 2013 року
лікарсько-консультативної комісії
комунальної медичної установи
«Центральна поліклініка м. Макіївки».

Зобов'язано відповідача вирішити
питання про забезпечення позивача
лікарськими засобами і виробами
медичного характеру, визначеними
висновками від 18 квітня 2013 року та 05
червня 2013 року
лікарсько-консультативної комісії
комунальної медичної установи
«Центральна поліклініка м. Макіївки»,
за винятком дієтичної добавки «Омега
3».

У решті судове рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
ухвалити нове рішення, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суду України у п. 11
постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18 грудня 2009 року
№ 11 роз'яснив, що у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів.

Проте зазначеним вимогам постановлені
у справі судові рішення не
відповідають.

Судами встановлено, що висновком МСЕК
від 24 жовтня 2012 року ОСОБА_3 встановлено
60 % втрати професійної працездатності
та ІІІ групу інвалідності.
Лікарсько-консультативною комісією
визначені додаткові види допомоги, яку
потребує ОСОБА_3, у тому числі
медикаментозне лікування,
санаторно-курортне лікування при
відсутності протипоказань, тростина,
протирадикулітний бандаж, ортопедичне
взуття, реабілітаційне лікування.

18 квітня 2013 року висновком
лікарсько-консультативної комісії
комунальної установи «Центральна
поліклініка м. Макіївки» № 47/22 ОСОБА_3
показано медикаментозне лікування, і
виписані відповідні медичні засоби для
лікування наслідків виробничої травми.

ОСОБА_3 04 червня 2013 року звернувся з
належною заявою до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області щодо оплати
медикаментів (та інших лікарських
засобів) за висновком ЛКК від 18 квітня
2013 року на підставі висновку МСЕК від 24
жовтня 2012 року.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з висновком якого в цій
частині погодився й апеляційний суд,
виходив того, що з боку Фонду були
порушені права ОСОБА_3 в частині
відмови у фінансуванні витрат на
придбання медичних засобів,
призначених йому 18 квітня 2013 року за
висновком ЛКК з тих підстав, що
відділення Фонду може відмовити у
страхових виплатах і наданні
соціальних послуг застрахованій особі
лише у випадках, зазначених у ст. 37
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відмовляючи в задоволенні вимог про
стягнення моральної шкоди, суд першої
інстанції, з висновком якого також в
цій частині погодився апеляційний суд,
виходив з того, що стягнення такої
шкоди в даному випадку не передбачено
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині вимог про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови фінансування витрат на
отримання лікарських засобів і виробів
медичного характеру, визначених
висновком ЛКК від 05 червня 2013 року, суд
зазначив, що призначений позивачу
препарат «Омега-3» не входить до
Державного реєстру лікарських засобів
України, а зареєстрований як дієтична
добавка, а тому відмова відділення
Фонду в його оплаті є обґрунтованою.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови фінансування витрат на
отримання лікарських засобів і виробів
медичного характеру, визначених
висновком ЛКК від 05 червня 2013 року,
апеляційний суд зазначив, що постанова
Фонду про призначення позивачу
фінансування витрат на медичну та
соціальну допомогу в розмірі 2 597 грн
винесена з порушенням строків.

При цьому, апеляційний суд зобов'язав
відділення Фонду вирішити питання про
забезпечення ОСОБА_3 лікарськими
засобами і виробами медичного
характеру, визначеними висновками від
18 квітня 2013 року та 05 червня 2013
року лікарсько-консультативної
комісії комунальної установи
«Центральна поліклініка м.Макіївки»,
за винятком дієтичної добавки
«Омега-3».

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками, виходячи з
наступного.

За загальними положеннями ЦПК України
на суд покладено обов'язок під час
ухвалення рішення вирішити, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги позивача та
якими доказами вони підтверджуються;
перевірити наявність чи відсутність
певних обставин за допомогою доказів
шляхом їх оцінки; оцінити подані
сторонами докази та дійти висновку про
наявність або відсутність певних
юридичних фактів.

Втім суд, у порушення ст. 10 ЦПК
України, не сприяв всебічному та
повному з'ясуванню обставин справи, не
встановив обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
просив визнати неправомірними дії
працівників відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі
м. Макіївки Донецької області щодо
відмови у фінансуванні придбання
препарату «Омега-3», стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду в розмірі 100 000 грн.

У липні 2013 року позивач доповнив свої
вимоги та просив, окрім зазначеного,
стягнути з відповідача на його користь
майнову шкоду на загальну суму 72 250 грн.

У вересні 2013 року ОСОБА_3 відмовився від
додаткових вимог, заявлених у липні 2013
року, та просив стягнути з відповідача
на його користь моральну шкоду в
розмірі 100 000 грн й визнати
протизаконними дії працівників Фонду в
частині обмеження або відмови в оплаті
призначених ЛКК препаратів хворому.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

В матеріалах справи містяться декілька
висновків ЛКК про призначення
позивачу медичних препаратів для
лікування, зокрема, від 05
червня 2013 року (а.с.51) й чотири висновки
від 18 квітня 2013 року (а.с.52, 53, 54 та 72).

Втім суд не з'ясував, який з 4 висновків
від 18 квітня 2013 року подавався до Фонду
згідно із заявою позивача, що міститься
на а.с.73.

Наведене свідчить про те, що суд
ухилився від з'ясування обставин та не
дотримався встановленого ст. 212 ЦПК
України принципу оцінки доказів.

Крім того, забезпечення лікарськими
засобами, виробами медичного
призначення, лікування потерпілих
проводиться згідно з Положенням про
організацію лікування, медичної
реабілітації та забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання лікарськими
засобами та виробами медичного
призначення, затвердженим Постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 09 червня 2010 року
№18, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 08 липня 2010 року за №
489/17784. Постановою № 18 від 09 червня 2010
року затверджено вищевказане
Положення у відповідності до статті 17,
пунктів 3-5 частини першої статті 21,
абзаців першого і п'ятого частини
четвертої статті 34 Закону України
№1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Для того, щоб забезпечити
постраждалого на виробництві
лікарськими засобами, виробами
медичного призначення у разі
амбулаторно-поліклінічного лікування
йому необхідно згідно з Постановою № 18
подати до робочих органів виконавчої
дирекції Фонду такі документи:

а) заяву;

б) копію висновку медико-соціальної
експертної комісії (далі - МСЕК) про
потребу у забезпеченні лікарськими
засобами, виробами медичного
призначення;

в) копію індивідуальної програми
реабілітації, затверджену МСЕК (у разі
наявності);

г) перелік необхідних лікарських
засобів, виробів медичного призначення
(лише за прямими наслідками страхового
випадку), визначений
лікарсько-консультативною комісією
закладу охорони здоров'я;

ґ) виписку з медичної карти
амбулаторного хворого.

Визнавши протиправними дій службових
осіб Фонду в частині відмови
фінансування витрат на отримання
позивачем лікарських засобів, суд, при
цьому, не перевірив, чи була така
відмова з огляду на те, що в матеріалах
справи вона відсутня.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач неодноразово
направляв позивачу листи (а.с.14, а.с. 21) з
проханням надати медичну карту для
прийняття рішення про виплату витрат
на отримання лікарських засобів згідно
з чинним законодавством.

Після надання Фонду всіх документів, що
підтвердили витрати позивача у сумі 2
597 грн на придбання
протирадикулітного бандажу, останнім 06
липня 2013 року було призначено
фінансування виплат у повному обсязі й
надано до казначейства платіжне
доручення.

Втім зазначені вище обставини суд
першої інстанції залишив поза увагою.

У порушення вимог статей 303, 315 ЦПК
України апеляційний суд на зазначене
уваги також не звернув, скасувавши
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
про визнання протиправними дій
відповідача щодо відмови фінансування
витрат на отримання лікарських
засобів, допущені місцевим судом
помилки не виправив, всебічно, повно й
об'єктивно не з'ясував обставини справи
та не надав їм належної оцінки.

Натомість, зобов'язавши відділення
Фонду вирішити питання про
забезпечення ОСОБА_3 лікарськими
засобами і виробами медичного
характеру, апеляційний суд вийшов за
межі позовних вимог, оскільки такі
вимоги позивачем не заявлялись.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом не встановлені,
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для скасування
ухвалених судових рішень із передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області задовольнити
частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 12
вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 11 листопада 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік