Справа № 596/33/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р.

Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого судді
Цвинтарної Т.М.

при секретарі
Рудніцькій О.П.

за участю прокурора
Вівчар П.П.

позивача
ОСОБА_1

її представника
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

його представника-адвоката
ОСОБА_4

представника третьої особи -

служби у справах дітей Гусятинської

райдержадміністрації
Чулик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Гусятин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи - служба у справах
дітей Гусятинської районної державної
адміністрації, служба у справах дітей
Чортківської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини разом з матір'ю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визначення місця
проживання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з нею за адресою АДРЕСА_1.

Позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1
вона народила дитину, батьком якої був
ОСОБА_3 - відповідач по справі, але з
ним вона не перебувала ні в шлюбних ні у
фактичних шлюбних відносинах, у
зв'язку з чим у свідоцтві про
народження дитини батько записаний з
її слів.

Після народження дитини вони з
відповідачем почали проживати
спільно спочатку в АДРЕСА_1, а потім в
АДРЕСА_2.

У зв'язку з тим, що в них склався
важкий матеріальний стан, відповідач
не працював, вона змушена була виїхати
в листопаді 2010 року на заробітки в
Італію, залишивши дитину на виховання
своєї сестри ОСОБА_7.

Як її стало відомо зі слів сестри
відповідач в березні 2011 року забрав
дитину проживати до себе і в судовому
порядку визнав себе батьком , створив
нову сім'ю.

Як далі пояснила позивачка, вона
повернулася із заробітків 16 грудня 2013
року, однак відповідач відмовився
віддати її дитину.

Посилаючись на те, що умови
проживання в сім'ї відповідача є
неналежними, у нього є ще від шлюбу
дитина, позивачка просить задоволити
її позов.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги
підтримали, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві, просили
позов задовольнити. Також позивач
пояснила , що дитина з дня народження
по даний час зареєстрована в АДРЕСА_1
в житловому будинку її матері ОСОБА_12.
Дитина проживала з нею до досягнення
нею 2 років 6 місяців. На заробітках вона
перебувала в Італії з листопада 2010
року до 16 грудня 2013 року, де працювала
нянею дитини. За вказаний період часу
додому не могла приїжджати , оскільки
легалізація лише була на перші 6
місяців з часу виїзду за кордон.
Щомісячний заробіток її там становив
500 євро в місяць. Перебуваючи за
кордоном, вона щомісячно, бувало і два
рази в місяць передавала через
перевізників передачі своїй дочці,
зокрема одяг, гроші - бувало по 100 євро,
а бувало по 200 євро, продукти
харчування. По можливості
спілкувалися в телефонному режимі з
донькою. З часу приїзду з Італії
додому до 06.03.2013 року з дитиною
спілкувалися короткочасно, тобто до
півгодини часу, чотири рази в
присутності відповідача та його
родичів. На її прохання взяти дитину
відповідач відмовляв. Також вказала, що
передачі для дитини крім неї також
передавала її мати, яка перебуває на
заробітках в Італії. В житловому
будинку її матері фактично проживають
вона, її сестра з трьома
неповнолітніми дітьми, хоч
зареєстровані і крім вказаних і її мати
та брат. Купівля житла перебуває в
процесі. На даний час ще не
працевлаштована, проте підшукує
роботу.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали,
просили відмовити у його задоволенні
та пояснили, що згідно рішення
Чортківського районного суду
вирішено, що батьком дитини ОСОБА_6 є
відповідач. З початку березня 2011 року
дочка відповідача проживає з ним,
вихованням якої займається він
-відповідач та його батьки ОСОБА_9,
ОСОБА_10

Відповідач вказав, що дочка з 1
вересня 2013 року відвідує дитячий
садок. Утримує дитину він, так як
займаючись підприємницькою
діяльністю,а саме вирощуванням
зернових культур (крім рису), бобових
культур і насіння олійних культур, має
постійні доходи, які в свою чергу від
осені 2013 року складають 3,4 тисячі
гривень в місяць. Також пояснив, що до
вищевказаного часу він отримував
доходи щоденно від 1,5 тисячі гривень до
2 тисяч гривень працюючи неофіційно. В
податкову інспекцію не подавав доходи,
вказавши « а навіщо». У своїй власності
має чотири транспортні засоби: «ВАЗ
2106», «Мерседес Бенс 310», трактор «МТЗ-80»
та комбайн «Клас -Космос» та пасіку.
Крім того вказав, що хоче щоб дитина з
ним проживала, так як він в змозі дати
дитині все необхідне, має кращі умови
проживання, матеріальний достаток.
Вважають, що позов є передчасним,
оскільки необхідно було привикнути до
дитини, а дитину слід залишити
проживати у відповідача.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Чортківської районної
державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, проте подано
заяву про слухання справи без участі
їх представника. Позовні вимоги
підтримують.

Представник третьої особи - служби
у справах дітей Густинської районної
державної адміністрації підтримала
наданий Висновок органу опіки та
піклування . Вважає, що позов подано
передчасно, оскільки матір'ю з дитиною
не встановлено контакт. Житлова площа в
житловому будинку, де проживає
позивачка не відповідає нормі на одну
особу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому
засіданні підтвердив факти
неодноразового передання передач,
грошей від ОСОБА_1- позивачки та її
матері ОСОБА_12 з Італії для дитини
позивачки.

Прокурор, вважає за доцільне
визначити місце проживання дочки
ОСОБА_6 разом з матір'ю, оскільки
позивачка дбала про дитину і робила все
можливе під час перебування її за
кордоном та після її повернення
звідти додому, щоб зустрітися з дочкою,
поспілкуватися, побути певний час з
нею, в той час як відповідачем робилися
перепони в цьому, не сприялося з боку
останнього в налагодженні контактів
дитини з матір'ю. Також вважає, що
житлово- побутові умови самі по собі
не впливають на розвиток і виховання
дитини.

Суд, заслухавши пояснення
учасників судового розгляду справи у
тому числі думку малолітньої дочки
ОСОБА_6, пояснення свідків, думку
прокурора, представника служби у
справах дітей, дослідивши письмові
докази по справі, вважає, позов слід
задовольнити, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони не
перебували у зареєстрованому шлюбі
між собою, а проживали у цивільному
шлюбі до кінця 2010 року.

29 червня 2008 року позивачка народила
дочку ОСОБА_6, і в свідоцтві про
народження від 11 липня 2008 року,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Чортківського районного управління
юстиції Тернопільської області, в
графі «батько» з її слів було вказане
прізвище «ОСОБА_26».

Відповідно до рішення
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 03 квітня 2012
року позов ОСОБА_3 - відповідача по
справі до ОСОБА_1 - позивачки по справі
про визнання батьківства задоволено.
Визнано батьківство ОСОБА_3 відносно
дочки ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, з внесенням
відповідних змін в актовий запис про її
народження № 9 від 11 липня 2008 року.

Як вбачається з повторно виданого
свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Чортківського
районного управління юстиції у
Тернопільській області від 18.12.2013 року
батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1
та ОСОБА_3 - сторони по справі.

Згідно довідки за № 1407 від 17
грудня 2013 року виданої Колиндянською
сільською радою Чортківського району
та акта обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_1 Колиндянської сільської ради
Чортківського району від 17.01.2014 року
позивачка ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_6
зареєстровані в АДРЕСА_1 з 10 січня 1991
року по даний час. Крім них, у будинку
також зареєстровані ОСОБА_11- брат
позивачки, ОСОБА_12 - мати позивачки,
ОСОБА_7 - сестра позивачки та її
неповнолітні діти: ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17. В житловому будинку є всі
необхідні умови для проживання дітей.
В ньому є кухня, ванна, вбиральня.
Будинок газифікований. Власником
даного житлового будинку, загальною
площею 53,5 кв.м., житловою - 34,8 кв.м. є мати
позивачки ОСОБА_12, яка і її син ОСОБА_11
на даний час не проживають там, що
підтверджено позивачем та не
заперечено відповідачем в судовому
засіданні.

Встановлено, що з січня 2011 року
по даний час дочка сторін проживає
разом з батьком ОСОБА_3- відповідачем по
справі в АДРЕСА_2 у незавершеному
будівництвом житловому будинку, з
житловою площею 80 кв.м., що належить
його батькові ОСОБА_9. До незавершеного
будівництвом житлового будинку є нова
прибудова, яка на даний час не
узаконенна. Крім них в будинку також
зареєстровані та проживають - ОСОБА_18-
дружина відповідача, ОСОБА_19- їх дочка,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 - батьки відповідача.

Вказані обставини справи
підтверджуються копією договору
купівлі-продажу незавершеного
будівництвом житлового будинку від 23
грудня 1992 року, укладеного між
колгоспом «Мир» Гусятинського району
та ОСОБА_9, посвідченого цієї ж дати
державним нотаріусом Гусятинської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 4929 та
доданими до нього документами (а.с.75-81),
копією довідки про склад сім'ї за № 804 ,
виданою Гадинківською сільською радою
Гусятинського району 23.12.2013 року,
копією довідки за № 34 , виданої
Гадинківською сільскою радою 20.01.2014
року.

Згідно акта обстеження
матеріально-побутових умов проживання
(сім'ї неповнолітнього) за місцем
проживання ОСОБА_6 - дитини сторін, що в
АДРЕСА_2, проведеного комісією з числа
членів органу опіки та піклування
Гусятинської РДА від 20.01.2014 року за № 1
встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з батьком - відповідачем по
справі, його дружиною, їх дочкою та з
батьками відповідача проживають в
житловому будинку в АДРЕСА_2. За
вказаною адресою дитина ОСОБА_6
забезпечена усім необхідним. Будинок
газифікований, житлове приміщення в
задовільному стані. Житлова площа 210
кв.м..

Згідно Висновку органу опіки та
піклування Густинської РДА від 28.01.2014
року, який залишений без змін рішенням
комісії з питань захисту прав дитини
при Густинській РДА від 03.03.2014 року
орган опіки та піклування вважає за
доцільне визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_6 разом з
батьком ОСОБА_3.

З 18.12.2013 року по даний час
відповідач займається
підприємницькою діяльністю, а саме
займається вирощуванням зернових
культур (крім рису), бобових культур і
насіння олійних культур, що
підтверджується копією виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серії НОМЕР_3, виданої державним
реєстратором Вітко І.Д. 30.12.2013 року.

Проте, як вбачається з відповіді
Гусятинської об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління міндоходів у
Тернопільській області на запит суду
від 06.03.2014 року № 1150/19-04-17-023 відповідач
по справі ОСОБА_3, податковий № НОМЕР_1,
взятий на облік як платник податків
Гусятинської ОДПІ 19.12.2013 року . Але,
станом на 06.03.2014 року фізична осаба -
підприємець ОСОБА_3 податкову
декларацію про майновий стан та доходи
за 2013 рік не подав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_21 з 14 лютого 2013 року. від
даного шлюбу в них народилася дочка
ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_4, виданим
Гадинківською сільською радою
Гусятинського району Тернопільської
області 14.02.2013 року та повторно виданим
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_5, виданим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Гусятинського
районного управління юстиції у
Тернопільській області 07.08.2013 року.

Позивачка та відповідач
характеризуються з позитивної сторони
як це підтверджено характеристиками,
виданими сільськими радами за місцем
проживання останніх ( а.с.20,82), а також
показаннями свідків відносно
позивачки -ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
відносно відповідача - свідками
ОСОБА_25, ОСОБА_10, ОСОБА_18.

В силу вимог ст.11
Цивільно-процесуального кодексу
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень ст. 141
Сімейного кодексу України мати і
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з вимогами ст.157 Сімейного
кодексу України питання виховання
дитини вирішується батьками спільно.

В силу вимог ст.ст. 160,161 Сімейного
кодексу України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків. Якщо
мати та батько ,які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Крім цього при вирішенні справ
такої категорії суди повинні
враховувати й положення ст. ст.19,158
Сімейного кодексу України, згідно з
якими при розгляді судом спору щодо
місця проживання дитини обов'язковою
є участь органу опіки та піклування .
Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору, який приймається на підставі
вивчення умов життя дитини, батьків,
їхнього ставлення до дитини, інших
обставин, що мають значення для справи.
Суд може не погодитися з таким
висновком, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Положенням принципу 6 Декларації
прав дитини, прийнятою Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
проголошено, що малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена із
своєю матір'ю.

Враховуючи встановлені обставини
справи, зокрема вік дитини, вище
наведені вимоги закону, суд вважає, що
місце проживання малолітньої дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити по
місцю проживання матері ОСОБА_1 в
АДРЕСА_1.

При цьому відповідач не навів
суду переконливих доводів щодо
необхідності залишити дочку
проживати з ним.

А судом не встановлено виняткових
обставин, які заслуговують на не
передання дитини матері.

Доводи сторони відповідача про
те, що визначення місця проживання
дитини разом з матір'ю, яка на даний час
ніде не працює, не придбала житла та
проживає в жалюгідних умовах в будинку
суперечитиме інтересам дитини є
надуманими та жодними доказами не
підтвердженими.

Крім того, положенням принципу 6
Декларації прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, проголошено, що малолітня
дитина не повинна, крім тих випадків,
коли є виняткові обставини, бути
розлучена із своєю матір'ю.

Посилання відповідача на те, що
позивачка не має свого житла, проживає
в будинку матері в неналежних умовах,
а в нього кращий матеріальний стан, а
тому кращі умови для утримання та
виховання дитини, суд вважає
безпідставними, оскільки вказана
обставина сама по собі не впливає на
правильність у вирішенні справи по
суті та врахування інтересів дитини.

Крім того встановлено, що
відповідач також проживає у своїх
батьків, одружений, на утриманні має
дитину.

Згідно ст.171 Сімейного кодексу
України дитина має право на те, щоб
бути вислуханою батьками, іншими
членами сім'ї, посадовими особами з
питань, що стосуються її особисто, а
також питань сім'ї.

Суд має право постановити рішення
всупереч думці дитини, якщо цього
вимагають її інтереси.

Вислухавши думку дитини, а також
те, що вона бажає проживати з батьком,
однак враховуючи її вік, обставини
справи, не приймає їх до уваги.

При цьому суд враховує і думку
дитини щодо її позитивного ставлення
до відповідача.

Посилання представника
відповідача, що позов є передчасним,
так як матері слід спочатку було
привикнути до дитини, суд не приймає до
уваги, оскільки судом встановлено, що
відповідачем чиняться перешкоди у
спілкуванні мами з дитиною.

Перевага в матеріально -
побутовому стані одного з батьків саме
по собі не є вирішальною умовою для
передачі йому дитини.

Відповідь дитини «тьотя» на
запитання «хто це?» із вказівкою на
позивачку в судовому засіданні вказує
на те, що батько не робив спроби і не
сприяв налагодженню контакту дочки з
матір'ю.

Суд не погоджується з висновком
органу опіки та піклування
Гусятинської райдержадміністрації
щодо визначенням місця проживання
малолітньої ОСОБА_6 разом з батьком -
відповідачем по справі, оскільки він
не достатньо обґрунтований і не
базується на достовірній інформації
про найрізноманітніші обставини, які
можуть мати істотне значення і не
базується на ретельно з'ясованих
обставинах справи. Зокрема, комісією
не вивчено умов життя матері, її
ставлення до дитини, можливість
створення належних умов виховання
дитини, маючи на увазі , що перевага в
матеріально -побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дитини.
Неповно з'ясовані умови життя батька
дитини, його ставлення до виконання
своїх батьківських обов'язків, а також
яка особиста прихильність дитини до
кожного з батьків, що підтверджено
витягом з протоколу № 2 засідання
комісії з питань захисту прав дитини
при Гусятинській районної державної
адміністрації від 22.01.2014 року; запитом
служби у справах дітей Гусятинської
районної державної адміністрації від
08.01.2014 року до служби у справах дітей
Чортківської районної державної
адміністрації про проведення
обстеження умов проживання матері
дитини - позивачки по справі, надання
характеристики на останню, відповіді
на який вказаною службою
Гусятинської районної державної
адміністрації не отримано; актом
обстеження матеріально - побутових
умов проживання сім'ї малолітньої
ОСОБА_6 з батьком в АДРЕСА_2, в якому
зазначені відомості, як зазначено
представником третьої особи в
судовому засіданні, зі слів батька
дитини, а не на підставі вивчених
письмових документів.

Таким чином, враховуючи
вищенаведені вимоги
закону,права,інтереси малолітньої
дитини, встановлені обставини справи,
суд приходить до висновку , що позов
слід задовольнити.

На підставі викладеного ст.ст.
19,141,157,158,160,161,180 Сімейного кодексу
України, Декларації прав дитини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня
1998 року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України», керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212,
213, 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи - служба у справах дітей
Гусятинської районної державної
адміністрації, служба у справах дітей
Чортківської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини разом з матір'ю
задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
Держави недоплачену суму судового
збору в розмірі 14 (чотирнадцять)
гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
на рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя- підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду
Т.М.Цвинтарна