Справа № 500/2253/14-ц
Провадження № 2/500/1556/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, про встановлення факту
спільного проживання та визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом,
яким просила встановити факт спільного
проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1 в період часу з 1979 року по 11.01.2012
року та визнати за нею, як спадкоємицею
за законом першої черги право
власності на 1/5 частину квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4,
мотивуючи тим, що нотаріальною
конторою їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку із тим, що позивачу
необхідно було протягом шести місяців
із дня смерті спадкодавця подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини і заява нею не була
подана.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала в повному обсязі та не
заперечувала проти задоволення позову.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що
позивач є його матір'ю, а спадкодавець
ОСОБА_4 є його рідним братом та
підтвердив факт того, що позивач ОСОБА_3
проживала разом з ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1 в період часу з 1979 року по 11.01.2012
року спадкодавець ОСОБА_4 був лише
зареєстрований за іншою адресою, а
проживав з 1979 року по АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що
позивач є його рідною сестрою і
зазначив, що спадкодавець ОСОБА_4 з 1979
року проживав разом з матір'ю за
адресою: АДРЕСА_1 та ніколи за адресою
місця реєстрації не проживав.

Вислухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на житло від 30.03.1993 року за №
2521, виданого комунальним підприємством
Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_4 належала 1/5
частина квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 13.01.2012 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/5
частина квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено витягом зі
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 37118559 від 09.04.2014 року, згідно
якого, інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_4 відсутня.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержують право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народженні після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_3, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 13.01.1977 року,
виданого Тараклійською сільською
радою Чадир - Лунгського району МРСР.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування», встановлено, що якщо
постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Факт того, що ОСОБА_3 прожила разом із
спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття
спадщини підтверджено поясненнями
свідків допитаними в судовому
засіданні та поясненнями відповідача,
таким чином, ОСОБА_3 вважається такою,
що прийняла спадщину відповідно до
вимог ст. 1268 ЦК України.

Письмовою відповіддю наданою
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
09.04.2014 року за № 802/01-16 позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
із тим, що позивачу необхідно було
протягом шести місяців із дня смерті
спадкодавця подати в нотаріальну
контору заяву про прийняття спадщини і
заява не була подана.

Вислухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнала позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222,
1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про
встановлення факту спільного
проживання та визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_3 з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в
період часу з 1979 року по 11.01.2012 року.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/5 частину квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, що належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. О. Бурнусус