РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1372/14-ц

пр. № 2/759/2016/14

15 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Пономаренко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» треті
особи: КП «Ремонтно-експлуатаційна
організація-3», ОСОБА_2 про
бездіяльність органу державної влади,

в с т а н о в
и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Комунального підприємства «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва»
про зобов'язання надати суду дозвільні
документи, на підставі яких йому було
відкрито особовий рахунок на оплату
комунальних послуг квартири АДРЕСА_1;
зобов'язання зняти з нього нарахування
за невикористанні комунальні послуги з
утримання будинку і прибудинкової
території та центральне опалення
квартири АДРЕСА_1 за період 21 березня 2006
р. по 1 люте 2014 р.

При цьому, посилається на те, що він з
дня реєстрації 21.03.2006 р. не мешкає в
квартирі АДРЕСА_1, т.я співвласник не
пускає до помешкання ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Після отримання права власності на 1/3
частину цієї квартири він неодноразово
намагався вселитися до цього
помешкання, однак ОСОБА_2 своїми діями
перешкоджала йому в цьому, тому що 2/3
частини вказаної квартири належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_3 Отримують
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території та центральне
опалення ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 На
підставі пакету документів від КП
«Ремонтно-експлуатаційна
організація-3» до Філії №803, 804 ЄРРЦ йому
проводяться перерахунки з дня
реєстрації 21.03.2006 р. та були виконані
перерахунки за житлово-комунальні
послуги (холодне, гаряче
водопостачання, водовідведення,
каналізація, газопостачання)..
Відповідач ніколи на надавав йому
доказів на підтвердження законності
відкриття йому особових рахунків та
проведення по них будь-яких операцій.
Квартира АДРЕСА_1 неподілена між
співвласниками в натурі. Якщо з ним
відсутні договірні відносини по
наданню житлово-комунальних послуг, то
не має правових підстав для стягнення з
нього оплати за ненадані послуги. Він
інколи не отримував в АДРЕСА_1 послуги з
утримання будинку і споруд та
прибудинкової території, про що
звертав увагу відповідача по справі.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав. Після
оголошення перерви по справі
представник позивача в судові
засідання не з'явився, подав заяву про
слухання справи без його участі, тому
суд, враховуючи думку представника
відповідача, матеріали та обставини
справи, вважає за необхідне вирішити
спір по суті у відсутність
представника позивача.

Представник відповідача позов не
визнала, пояснивши, що позивачу по
справі було відкрито особовий рахунок,
як вид бухгалтерського обліку, на
підставі якого проводиться оплата за
житлово-комунальні послуги, згідно з
договором купівлі-продажу 1/3 частини
квартири, який укладено в лютому 2006 р.
між позивачем та ОСОБА_3 Проект
договору про надання послуг з
утримання будинків, споруд та
прибудинкової території на основі
типового договору відповідно до вимог
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» неодноразово надсилався на
адресу позивача на розгляд та для
підписання, але свій обов'язок позивач
не виконав, договір не підписано, і крім
того, не сплачує за фактично надані
послуги. Кожні три місяця позивачу
проводять перерахунок за неотримані
послуги з гарячого та холодного
водопостачання, водовідведення та за
вивезення твердих відходів.
Перерахунок за інші ж надані послуги
чинним законодавством України не
передбачено.

Треті особи повідомлялись належним
чином про час, місце слухання справи, в
судове засідання не з'явились, тому суд,
враховуючи думку представників сторін,
матеріали та обставини справи, вважає
за можливе розглянути справу без їх
участі.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини справи, дослідивши письмові
докази по справі, прийшов до висновку,
що позов не підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Судом встановлено, що співвласниками
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3-по 1/3 частині квартири кожному
на праві спільної часткової власності.
Комунальне підприємство «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва»
виконує функції з утримання житлового
будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової
території і проведення розрахунків з
власниками квартири будинку за надані
житлово-комунальні послуги. ОСОБА_1 має
заборгованість за житлово-комунальні
послуги. Відповідач з часу придбання 1/3
частини квартири не користується
власністю та не проживає у квартирі,
оскільки інші співвласники ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 чинять йому перешкоди в цьому,
що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Згідно ст. 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
виконавець зобов'язаний підготувати та
укласти зі споживачем договір про
надання житлово-комунальних послуг на
основі типового договору.

Форми типових договорів встановлені
Постановами Кабінету Міністрів
України від 20.05.2009 р. №529-Типовий
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, від 21.07.2005 р. №630-Типовий
договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Згідно ч.2 ст. 26 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» крім
істотних договір може містити інші
умови за згодою сторін.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
виконавець-суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг споживачу
відповідно до умов договору.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» договір на
надання житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

З боку позивача по справі та його
представника не надано підтвердження,
що відповідачу направлявся для
підписання договір про надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води та
водовідведення, і на утримання будинку
та прибудинкової території, який би
відповідач не підписав, не
погоджуючись з умовами договорів, що є
його правом.

Позивач по справі, якщо вважає, що
порушуються його права шляхом
неукладання відповідачем з ним
договорів про надання
житлово-комунальних послуг в тій
редакції, яку він вважає правильною,
вправі діяти відповідно до ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Між сторонами по справі не було
укладено договорів на споживання
житлово-комунальних послуг, утримання
будинку та прибудинкової території,
які б регламентували права та обов'язки
сторін, а існують фактичні
цивільно-правові відносини.

Факт споживання послуг є проявою
волевиявлення другій стороні, яке
свідчить про приєднання до такого
договору на тих же умовах, на яких
споживають комунальні послуги і всі
інші споживачі. Недотримання форми
договору не тягне за собою недійсність
договірних відносин, як це передбачено
ст. 208 ЦК України.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права
та обов'язки виникають також із дій
осіб, які породжують ці права та
обов'язки, і такою дією є реальне
надання послуг та їх отримання
відповідачем.

Тому, коли договори не оформлені
письмово, але споживання комунальних
послуг проводилось, будинок і
прибудинкова територія утримувались,
претензії в цій частині до відповідача
не є правомірними.

Крім того, не може суд погодитись з
вимогами позивача про зобов'язання
зняти з нього нарахування за
невикористані комунальні послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території та центральне опалення з
таких підстав.

По матеріалам справи вбачається
застосування при нарахуванні платежів
відповідачем чинних тарифів, що діяли
на час нарахування оплати і споживання
послуг, а рішенням апеляційного суду м.
Києва від 25.03.2014 р., що набрало законної
сили, було постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва»
заборгованість за послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, за послуги з
централізованого опалення у сумі 3249, 42
грн. за період з вересня 2010 р. по серпень
2013 р., за останні три роки невиконання
обов'язку в межах строку позовної
давності у відповідності до вимог ст. 257
ЦК України (а.с.88-90).

Згідно ст. 61 ЦПК України суд приймає до
уваги це рішення, яке є законним і
обов'язковим для суду в частині
встановлених обставин, що розглядає
даний спір по цій цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 Дане рішення є
обов'язковим для виконання згідно ст. 14
ЦПК України і для КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва».

В зв'язку з непроживанням ОСОБА_1 в
квартирі, а також з неодноразовими
зверненями останнього до КП «Дирекція
з утримання та обслуговування
житлового фонду Святошинського району
м. Києва» щодо зняття нарахувань за
житлово-комунальні послуги
працівниками КП «РЕО-3» кожні три
місяці складались акти, на підставі
яких проводились перерахунки за
холодне та гаряче водопостачання,
водовідведення та вивезення твердих
побутових відходів з моменту
реєстрації позивача у даній квартирі
(а.с.8, 13-17, 27, 36-43, 96-98, 114-116).

Згідно ч.1 ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Такі ж вимоги передбачені п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р.
№45.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
управитель зобов'язаний забезпечувати
експлуатацію будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд та об'єктів
благоустрою, розташованих на
прибудинкових територіях, згідно з
умовами укладених договорів,
стандартами, нормативами, нормами і
правилами; вимагати своєчасної і в
повному обсязі оплати наданих
житлово-комунальних послуг від
споживачів.

Згідно ст.ст. 1, 10 Закону України від 19
червня 1992 р. «Про приватизацію
державного житлового фонду» у процесі
приватизації громадяни набувають
право власності на квартири та
допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку, які
призначені для забезпечення його
експлуатації та побутового
обслуговування мешканців будинку
(сходові клітини, вестибюлі, перехідні
шлюзи, позаквартирні коридори,
колясочні кладові, сміттєкамери,
горища, підвали, шахти і машинні
відділення ліфтів, вентиляційні камери
та інші технічні приміщення). Власники
квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку. Допоміжні приміщення
(кладочки, сараї і т. ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.
Утримання житла-це комплекс робіт,
спрямованих на створення необхідних
умов для проживання людей і
забезпечення збереження будівель та
технічного обладнання.

Отже, мешканці несуть витрати у
загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку та прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку.

Тому, позивач, як власник 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, зобов'язаний
приймати участь у оплаті послуг з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій та послуг з
централізованого опалення відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 21 липня 2005 року №630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору по
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення».

Не має законних підстав зобов'язувати
відповідача по справі надавати до суду
дозвільні документи, на підставі яких
позивачу було відкрито особовий
рахунок на оплату комунальних послуг
квартири АДРЕСА_1.

Право сторони згідно положень ст. ст. 10,
60 ЦПК України надавати суду докази у
підтвердження чи заперечення позовних
вимог.

Як позовна, остання вимога не може
задовольнятись, бо не несе по суті
свого змісту ніякого значення для
сторони, а надання до суду таких
документів не має ніякого значення, бо
суд, здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права та законі інтереси
фізичних, юридичних осіб, державні,
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законом, як це передбачено
ст. 4 ЦПК України.

Відкриття особового рахунку, як це
вбачається з матеріалів справи та
пояснень представника відповідача,
стосується не будь-яких правових
підстав набуття чи припинення права
власності чи права користування жилим
приміщенням, а стосується
бухгалтерського обліку та закріплення
таким чином необхідності нарахування
оплати за житлово-комунальні послуги,
що в даному випадку розповсюджується
на 1/3 частину квартири, співвласником
якої є ОСОБА_1

Суд при вирішенні спору приймає як
належні посилання представника
відповідача про те, що тарифи
підприємством при нарахуванні
житлово-комунальних послуг
застосовуються згідно діючого
законодавства України.

Згідно ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
має право, зокрема, на відшкодування
збитків, завданих його майну та/або
приміщенню, шкоди, заподіяної його
життю чи здоров'ю внаслідок
неналежного надання або ненадання
житлово-комунальних послуг; на
усунення протягом строку,
встановленого договором або
законодавством, виявлених недоліків у
наданні житлово-комунальних послуг; на
зменшення розміру плати за надані
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості
в порядку, визначеному договором або
законодавством; на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленні, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Вказаною нормою закону, а також
будь-якими нормативними актами не
передбачено зняття з наймача квартири,
власника чи співвласника квартири
нарахування за невикористані
комунальні послуги, зокрема, з
утримання будинку і прибудинкової
території та центрального опалення.

Виходячи з правильності дій
відповідача, вищенаведених з'ясованих
обставин та досліджених доказів по
предмету спору та законодавчих актів,
що регулюють спірні правовідносини,
позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає
безпідставними, а його доводи та доводи
його представника-такими, що не знайшли
свого підтвердження в ході розгляду
справи.

Згідно ст. 88 ЦПК України понесені
судові витрати по справі слід
компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 19-21, 26, 29, 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 11,
626-628 ЦК України, ст.ст. 1, 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», ст. 68 ЖК України,
ст.ст. 4, 10, 14, 60, 61, 88, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Комунального підприємства
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» треті
особи: КП «Ремонтно-експлуатаційна
організація-3», ОСОБА_2 про
бездіяльність органу державної влади.

Судові витрати по справі компенсувати
за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особа, яка брала
участь у розгляді справи, але була
відсутня в судовому засіданні під час
проголошення рішення, може подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя