У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Ковальчук Н.М., Максимчук
З.М.

Секретар судових засідань Демчук
Ю.Ю.

З участю ОСОБА_2 та представників
сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення
Костопільського районного суду від 15
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и л а:

В січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаними позовними вимогами.

Рішенням Костопільського районного
суду від 15 січня 2014 року позов
задоволено.

Виділено із спільного майна
подружжя у власність ОСОБА_4 автомобіль
Фольксваген - Пасат (державний номерний
знак НОМЕР_1, 1988 року випуску, свідоцтво
про державну реєстрацію НОМЕР_3, кузов
№ НОМЕР_2) та комп"ютер з монітором і
принтером.

Виділено із спільного майна
подружжя у власність ОСОБА_2 скутер,
набір меблів, пластикові вікна,
холодильник, пральну машину, набір
кухонних крісел, двері броньовані,
лобзик С-ST 570P, зварювальний апарат,
мікрохвильову піч та DVD - програвач.

Справа №22ц/787/710/2014
Головуючий у 1-й інстанції Олійник П.В.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
229,40гривень судового збору.

У поданій апеляційній скарзі
представник ОСОБА_2, вважає рішення
суду незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права
через, невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, на які посилалася позивачка,
односторонність висновків суду.

Судом безпідставно не взято до уваги
його заяву про застосування строку
позовної давності.

Мотиви суду наведені у рішенні про
те, що між сторонами під час розлучення
у листопаді 2009 року було досягнуто
згоди щодо поділу спільного майна
подружжя враховують лише доводи
позивачки і не взято до уваги пояснень
відповідача, який погоджувався
передати позивачці автомобіль за
умови, що вона після розлучення не буде
мати до нього жодних претензій у тому
числі й майнового характеру.

Проте, через два роки позивачка
звернулася до суду із позовом про
стягнення з нього аліментів на дитину
та позбавлення його батьківських прав.

У відповідь на недотримання
позивачкою усної домовленості ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом про
витребування автомобіля із чужого
незаконного володіння, і його позов
було задоволено.

Вважає, що судом безпідставно
прийнято до уваги копії документів про
нібито придбане за час спільного
проживання подружжя майно.

Не зрозуміло на підставі чого
позивачка оцінила вартість автомобіля
на суму 16000гривень.

Посилаючись на недоведеність
позивачкою позовних вимог, просив
оскаржуване рішення скасувати і
ухвалити у справі нове рішення про
відмову в позові.

Колегія суддів заслухавши доводи та
заперечення осіб, які беруть участь у
справі і з"явились в судове засідання у
межах апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, дійшла висновку про її відхилення
з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у
справі перебували в зареєстрованому
шлюбі з 22 квітня 2007 року по 25 листопада
2009 року, від шлюбу мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає при матері.

Під час перебування у шлюбі сторони
нажили ряд рухомого майна, яке
позивачка зазначила у позовній заяві і
просила його поділити, виділивши їй
автомобіль Фольксваген Пасат та
коп"ютер з монітором та принтером.

Фактично сторони добровільно
поділили нажите майно, визначивши його
вартість за домовленістю між собою. В
ході розгляду справи відповідач та
його представник не заявляли
клопотань, щодо призначення у справі
експертизи для оцінки вартості
автомобіля та не запропонували суду
іншого варіанту розподілу майна.

Найбільш цінну річ - автомобіль, в
ході розгляду справи про розлучення
ОСОБА_2 погодився передати ОСОБА_4, про
що подав суду 20 жовтня 2009 року
відповідну заяву (а.с.63).

Оскільки, позивачка на той час не
мала посвідчення водія, ОСОБА_2 дав її
батькові довіреність на право
керування автомобілем, а 22 червня 2012
року скасував довіреність і звернувся
до суду з позовом про витребування
автомобіля (а.с.55).

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що
є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Не оспорюючи фактичного порядку
розподілу майна між подружжям,
відповідач наголошує у своїй
апеляційній скарзі на тому, що
позивачка не дотрималась спільної з
ним домовленості про те, що автомобіль
він віддає їй за умови, що вона не буде в
майбутньому ставити питання про
стягнення з нього аліментів на
утримання доньки.

Проте, з такими доводами відповідача
суд погодитися не може оскільки вони
порушують інтереси неповнолітньої
дитини.

Що ж стосується доводів автора
апеляційної скарги про
безпідставність відхилення клопотання
про застосування строку позовної
давності, то суд у своєму рішенні навів
обґрунтовані мотиви, з якими
погоджується і суд апеляційної
інстанції.

Виходячи з того, що суд першої
інстанції вирішив справу з дотримання
норм матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду наведених
у рішенні, підстав для його скасування
колегія суддів не знаходить.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.
ст. 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Костопільського районного
суду від 15 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена сторонами в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання цією ухвалою законної
сили.

Головуючий
І.М.Собіна

Судді:
Н.М.Ковальчук

З.М.Максимчук