________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2477/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одеса
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю та вселення,
суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом, в якому посилається
на те, що він з 1994 року зареєстрований
АДРЕСА_1 як онук бабусі - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3,
а в цей час ОСОБА_1 відбував покарання
та у спірній будинок посилилася
відповідачка ОСОБА_2.

На теперішній час ОСОБА_1 не може
користуватися спірнім будинком,
оскільки відповідачка ОСОБА_2
перешкоджає йому у цьому.

У зв'язку з чим, ОСОБА_1 просить суд
вселити його у буд. АДРЕСА_1 та
зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати
йому цим будинком користуватися.

Не погодившись з вказаним
позовом, під час розгляду справи ОСОБА_2
надала суду заперечення проти позову, в
якому посилається на те, що позивач
ніколи не проживав разом з ОСОБА_3, а
після її смерті лише вона залишалась
проживати у спірному будинку. А в
перервах між неодноразовими
знаходженнями ОСОБА_1 в місцях
позбавлення волі, він проводив час в
підсобних приміщеннях двору АДРЕСА_1.
Тому вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими й безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2
позов не визнав та просив відмовити у
його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зазначено,
що реєстрація - внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Положеннями ст. 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
передбачено, що громадянин України
зобов'язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Частиною 3 ст. 9 ЖК України
встановлено, що ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

У судовому засіданні встановлено,
що з 03 червня 1994 року по теперішній час
ОСОБА_1 перебуває зареєстрованим
АДРЕСА_1 як онук бабусі - ОСОБА_3, що
підтверджується відповідною довідкою
за № 1033, виданої 31 жовтня 201 року
органом СОН мікрорайону « 10 ст.
великого Фонтану».

Крім того, факт реєстрації місця
проживання ОСОБА_1 з 1994 року в будинку
АДРЕСА_1 підтверджується відповідною
печаткою в його паспорті серії НОМЕР_1.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що відповідачка
ОСОБА_2 з 29 лютого 1980 року по теперішній
час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
що підтверджується її паспортом серії
НОМЕР_2 та рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 26 лютого 2014 року.

З огляду на це, суд не приймає до
уваги доводи ОСОБА_2 про те, що вона
залишалась проживати в спірному
будинку після смерті ОСОБА_3, оскільки
вони не підтверджуються зібраними по
справі доказами та ними
спростовуються.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Згідно із ст. 72 ЖК України,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

В даному випадку ОСОБА_1 не
втратив право користування будинком
АДРЕСА_1, оскільки визнання особи такою
провадиться виключно у судовому
порядку, але з цього приводу судового
рішення не має.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1
правомірно вселився в будинок АДРЕСА_1
та суд не вбачає підстав для обмеження
ОСОБА_1 у праві користування цим
будинком.

При цьому, суд не погоджується з
твердженнями представника
відповідачки ОСОБА_2, оскільки в даному
випадку йдеться мова про вселення
позивача у будинок АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_1 має право для
проживання в цьому будинку, а ОСОБА_2
перешкоджає йому в цьому, тому суд
вважає, що слід вселити ОСОБА_1 в буд.
АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2 не
перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні цим
будинком.

Також суд зазначає, що рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
26 лютого 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог про
визнання права власності на АДРЕСА_1.

Отже, з урахуванням встановлених
по справі обставин, оцінивши їх в
сукупності, суд вважає, що право
користування позивача та його житлові
права грубо порушені, а тому позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 9, 71, 72, 155
ЖК України, ст.ст. 3, 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не
перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні
будинком АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання через Київський
районний суд міста Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.