У Х В А Л А

16 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі

головуючого судді
КОНДОРА Р.Ю.

суддів ЛЕСКА В.В.,
КОЖУХ О.А.

при секретарі СВІДІ Г.С.

за участю сторін розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді заяву Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
накладення арешту на майно в порядку
ст. 1057-1 ЦК України у справі за позовом
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, від імені та в інтересах
яких мати ОСОБА_3 уповноважила діяти
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивачів Служба у справах
дітей Ужгородської міської ради, до
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» та ОСОБА_6, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідачів
приватний нотаріус Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
про визнання правочинів недійсними, за
апеляційною скаргою ОСОБА_6, 1998 р.н., і
ОСОБА_2, 2003 р.н., на заочне рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
8 липня 2013 р., -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, від імені та в інтересах
яких мати ОСОБА_3 довіреностями від
22.02.2012 р. уповноважила діяти ОСОБА_4,
подали 24.02.2012 р. позов до ПАТ «ОТП Банк»
і ОСОБА_6 про визнання правочинів
недійсними. Позивачі просили визнати
недійсними укладені ОСОБА_6 із ЗАТ АКБ
«Райффайзенбанк Україна» договір
іпотеки від 30.05.2006 р. № PML 800/056/2006 та із
ЗАТ «ОТП Банк» договір наступної
іпотеки від 07.03.2008 р. № PML 805/003/2008.

Заочним рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 08.07.2013 р. у
позові відмовлено.

Позивачі оскаржили зазначене рішення
суду, просили його скасувати, а позов -
задовольнити.

ПАТ «ОТП Банк» подало до апеляційного
суду заяву про накладення арешту на
майно, що є предметом іпотеки, в порядку
ст. 1057-1 ЦК України. Сторона зазначала,
що оскільки за наслідками розгляду
апеляційної скарги позов може бути
задоволено, а борг відповідача ОСОБА_6
перед банком за кредитними договорами
від 25.05.2006 р. № ML-800/056/2006 і від 07.03.2008 р. №
ML-805/003/2008, за якими були видані кредити
загальною сумою 107889,00 дол. США що були
забезпечені указаними іпотечними
договорами, існує, то відповідно до
наведеної норми закону кредитор управі
просити про накладення арешту на
належне боржнику майно. У прохальній
частині заяви кредитор вказував, що
арешт слід накласти до виконання
позичальником зобов'язань із
повернення коштів за договором від
25.05.2006 р. № ML-800/056/2006 у сумі 488071,00 грн, в
т.ч., 55423,52 дол. США (еквівалент 443000,20 грн)
основного боргу за кредитом, 2903,54 дол.
США (23208,00 грн) боргу за відсотками, 21862,48
грн пені; за договором від 07.03.2008 р. №
ML-805/003/2008 у сумі 264826,97 грн, в т.ч., 29466,52
дол. США (еквівалент 235525,89 грн)
основного боргу за кредитом, 1835,86 дол.
США (14674,03 грн) боргу за відсотками, 14627,05
грн пені, загальну суму заборгованості
визначав у 752897,97 грн.

Рішенням Апеляційного суду
Закарпатської області від 16.05.2013 р.
апеляцію позивачів задоволено
частково, заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 8 липня 2013 р.
скасовано, позов ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ПАТ «ОТП Банк»
та ОСОБА_6 про визнання правочинів
недійсними задоволено частково,
встановлено нікчемність договору
іпотеки № PML 800/056/2006, укладеного ЗАТ АКБ
«Райффайзенбанк Україна» із ОСОБА_6
30.05.2006 р. і посвідченого приватним
нотаріусом Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
реєстровим № 1217; договору наступної
іпотеки № PML 805/003/2008, укладеного ЗАТ
«ОТП Банк» із ОСОБА_6 07.03.2008 р. і
посвідченого приватним нотаріусом
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за реєстровим № 493.
Постановлено, що рішення суду є
підставою для скасування реєстрації
обтяжень, установлених на підставі
нікчемних договорів, щодо квартири
АДРЕСА_1, постановлено повернути до
Закарпатського обласного державного
нотаріального архіву одержані за актом
від 23.04.2014 р. № 3 документи на 23-х аркушах
із залишенням у справі (а.с. 162-184 т. 2)
копій цих документів.

Заслухавши думки представників:
відповідача ПАТ «ОТП Банк» Коссея О.М.,
який заяву підтримав, відповідача
ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 і позивачів -
ОСОБА_4, які вважають заяву
необґрунтованою, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
сторін, суд приходить до наступного.

Рішенням Апеляційного суду
Закарпатської області від 16.05.2013 р.
встановлено, що під час укладення
ОСОБА_6 30.05.2006 р. договору іпотеки № PML
800/056/2006 із ЗАТ АКБ «Райффайзенбанк
Україна» та від 07.03.2008 р. наступної
іпотеки № PML 805/003/2008 із ЗАТ «ОТП Банк»
іпотекодавець діяв недобросовісно.
Внаслідок цього житлові права дітей
іпотекодавця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, були порушені, а
судом було встановлено нікчемність цих
договорів, позов до відповідача ОСОБА_6
був частково задоволений.

Указане рішення апеляційного суду
встановлює підстави для припинення
іпотеки та скасування реєстрації
обтяжень, установлених на підставі
нікчемних договорів, щодо квартири
АДРЕСА_1. Таким чином, внаслідок
неправомірних дій передусім сторони
іпотекодавця перестає існувати
забезпечення кредитів, виданих ОСОБА_6,
при цьому, заборгованість за кредитами
продовжує існувати.

Відповідно до ст. 1057-1 ч. 5 ЦК України,
визнаючи недійсним договір застави,
який забезпечував виконання
зобов'язання позичальника за кредитним
договором, суд за заявою кредитодавця
накладає арешт на майно, яке було
предметом застави; такий арешт
підлягає зняттю після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти за кредитним договором, а у разі
визнання кредитного договору
недійсним - після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти в розмірі, визначеному судом
відповідно до частини першої цієї
статті.

Колегія суддів виходить з того, що за
встановлених у справі обставин, права
кредитора, який виконав свої
зобов'язання перед позичальником і
надав кредити, повинні бути захищені у
спосіб, передбачений законом.

Позивачі не є власниками предмета
іпотеки - квартири АДРЕСА_1, із
встановленням нікчемності правочинів
щодо іпотеки відповідні підстави для
позбавлення їх права користування
жилим приміщенням перестали існувати,
тож накладенням арешту на квартиру
житлові права позивачів не
порушуються.

Стосовно ОСОБА_6, то він як сторона
договорів, боржник зобов'язаний діяти
відповідально, добросовісно, не
завдаючи шкоди іншим особам, зокрема,
кредитору. Із встановленням
нікчемності правочинів щодо іпотеки
відповідні підстави для звернення
стягнення на предмет іпотеки перестали
існувати, тож майнові права боржника не
порушуються. Водночас, неправомірні
дії ОСОБА_6 як сторони договорів не
можуть давати йому перевагу перед
кредитором, який діяв добросовісно.

Оскільки особа відповідає за
зобов'язаннями свої майном і
відповідні правила діяли на момент
укладення кредитних договорів та
договорів іпотеки, арешт майна, яке
було предметом іпотеки, у порядку ст.
1057-1 ч. 5 ЦК України не встановлює нової
цивільної відповідальності боржника,
не збільшує такої відповідальності, не
збільшує обсягу зобов'язань боржника.
Такий арешт майна не позбавляє ОСОБА_6
права власності на нерухоме майно.
Тобто, встановлений законом додатковий
спосіб забезпечення прав
добросовісного кредитора не
суперечить загальним правилам щодо
виконання зобов'язань та їх
забезпечення, не позбавляє боржника
права на майно та не перешкоджає
врегулюванню майнових стосунків між
кредитором і боржником установленим
порядком. Таке врегулювання
здійснюється в контексті договірних
відносин між сторонами, повернення
боргу тощо, після виконання
зобов'язання боржником арешт з майна
знімається.

Таким чином, доводи про те, що дія ст.
1057-1 ЦК України відповідно до ст. 5 ЦК
України не поширюється на кредитні та
іпотечні договори, що були укладені до
набрання чинності цією нормою закону
(04.11.2012 р.), не можуть бути взяті до уваги.
У той же час, кредитор просив накласти
арешт до виконання зобов'язань за
кредитними договорами у конкретно
визначених розмірах, тоді як предметом
позову в даній справі не було
визначення боргів у конкретних сумах
та за відповідними складовими, про
стягнення таких боргів вимоги не
ставилися.

Відтак, заява кредитора підлягає
задоволенню в частині накладення
арешту на майно у порядку,
передбаченому ст. 1057-1 ч. 5 ЦК України,
без визначення боргів у конкретних
сумах та за відповідними складовими.

Керуючись ст. 208 ч. 2, ст. 209 ч.ч. 4-6, ст. 304 ч.
1 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1057-1 ч. 5
ЦК України колегія суддів -

у х в а л и л а :

Заяву Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» задовольнити
частково, накласти арешт на належну
ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 до виконання
зобов'язань із повернення ПАТ «ОТП
Банк» коштів за кредитними договорами
від 25.05.2006 р. № ML-800/056/2006 і від 07.03.2008 р. №
ML-805/003/2008.

Роз'яснити, що після повернення коштів
кредитодавцю арешт підлягає зняттю.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскар жена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді