АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/791/736/2014 р.
інстанції Сіденко С.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 10 дня колегія
суддів судової плати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

головуючої: Кузнєцової О.А.,

суддів: Приходько Л.А.,

Борка О.Л.,

при секретарі: Романовій Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» на
рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 13 січня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» про
розірвання договорів та відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
посилаючись на те, що 29.12.2007 року між ним
та відповідачем було укладено договір
№ НЕС0G1, згідно якого останній
отримав кредит у сумі 168750 грн. зі
сплатою 15 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 30.12.2022 року.

В забезпечення зобов'язання по
вказаному договору, 29.12.2007 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки № НЕС0 G1, за
умовами якого останній передав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 67,50 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 не виконував належним чином
зобов'язані за зазначеним кредитним
договором, внаслідок чого, станом на
05.06.2013 року за ним утворилась
заборгованість в сумі 394 542 грн. 53 коп.

Позивач просив суд в рахунок
погашення заборгованості за вказаним
кредитним договором звернути
стягнення на вищезазначену квартиру
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі договору іпотеки
№ НЕС0G1 від 28.07.2008
року публічним акціонерним
товариством комерційного банку
«Приватбанк» (49094, Дніпропетровськ, вул.
Набережна Перемоги, 50, )
з укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного реєстра нерухомості, її
перепланування та перебудови, з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням дубліката
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ІІАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити відповідача та інших
осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі (предмет
іпотеки), розташованій за адресою:
АДРЕСА_1 зі зняттям реєстраційного
обліку у територіальному органі
державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять питання
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» про розірвання
договорів споживчого кредитування, в
якому зазначив, що внаслідок
систематичного порушення умов
кредитного договору ПАТ КБ
«Приватбанк» неправомірно підвищував
відсоткову ставку, що призвело до
порушення прав позивача за зустрічним
позовом. Просить суд розірвати
укладений між ним та ПАТ КБ
«Приватбанк» кредитний договір №
НЕС0G1 від 29.12.2007 року та іпотечний
договір № НЕС0G1 від 28.07.2008 року;
відшкодувати на його користь з ПАТ КБ
«Приватбанк» моральну шкоду в розмірі
50 000 грн.

Рішенням Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 13 січня 2014
року у задоволенні заявленого позову
ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відмовлено в повному обсязі.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково.

Розірвано договір про іпотечний
кредит № НЕС0G1 від 29 грудня 2007
року, укладений між публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2.

Розірвано кредитний договір №
НЕС0G1 від 29 грудня 2007 року,
укладений між публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк
«ПриватБанк» та ОСОБА_2.

Стягнуто з публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
на користь ОСОБА_2 15000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись із даним рішенням,
ПАТ КБ «Приватбанк» області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, просило рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 13 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
та відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2

Письмові заперечення в суд
апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
29.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і
ОСОБА_2 був укладений договір про
іпотечний кредит № HEC0G1, згідно
якому банк надав позивачу за
зустрічним позовом кредитні кошти у
розмірі 168750,00 грн. на строк до 29.12.2022
року зі сплатою 15% річних у фіксованій
формі за користування кредитом.

Згідно пункту 2.4 даного договору
погашення кредиту та сплата
нарахованих банком відсотків мала
здійснюватися щомісячними ануїтетними
(рівними щомісячними фіксованими
платежами), що направляються на
погашення іпотечного кредиту, тобто на
погашення основного боргу і відсотків
і розраховуються таким чином, щоб по
закінченні дії договору за умови
належного виконання позичальником
зобов'язання заборгованість повністю
погашається.

Одночасно, для формування
початкового внеску за кредитним
договором № НЕС0G1 сторони
уклали 29.12.2007 року з терміном дії до
29.12.2022 року кредитний договір №
НЕC0G1 на суму 33750,00 грн. та на
умовах, визначених розділом 7 договору.
Згідно цих умов ОСОБА_2 був зобов'язаний
щомісячно до 29 числа кожного місяця за
користування кредитом сплачувати
банку фіксовану процентну ставку 1,25% на
місяць (15% річних).

В забезпечення зобов'язання по
вказаному договору, 29.12.2007 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки № НЕС0 G1, за
умовами якого останній передав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 67,50 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Цюрупинського районного
суду від 29.07.2011року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 25.10.2011 року визнано
недійсною додаткову угоду до договору
про іпотечний кредит
№ НЕС0G1 від 29 грудня 2007 року та
додаткову угоду №
НЕС0G1 від 29 липня 2008 року, згідно
яких позивач після їх підписання
продовжував сплачувати залишок
кредитної заборгованості по основному
кредитному договору в іноземній
валюті.

Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк»
здійснити перерахунок залишків
заборгованості, починаючи з 29.07.2008 року
за кредитними договорами №
НЕС0G1 та № НЕС0G1 від 29 грудня
2007 року, що укладені з ОСОБА_2 в гривні
та в подальшому здійснювати
розрахунки за кредитними договорами №
НЕС0G1 та № НЕС0G1 від 29
грудня 2007 року в гривні.

Як вбачається з матеріалів
справи, у довідці від 03.07.2012 року №
30.1.0.0/2 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомляє
ОСОБА_2 про те, що відсоткова ставка у
2008 р. була збільшена банком у розмірі
25,08% річних.

Відповідно до розрахунку,
наданого ПАТ КБ «Приватбанк»,
процентна ставка за договором №
НЕС0G1 від 29.12.2007 року з 29.07.2008 року
становить 25,08 %.

Згідно листу № 2880/2998 від 17.07.2008
року, ПАТ КБ «Привтабанк», адресованого
на ім'я ОСОБА_2, процентна ставка за
договором про іпотечний кредит №
HEC0G1 від 29.12.2007 року збільшилась до
2,09 % на місяць з причини того, що
Державна іпотечна установа, яка взяла
на себе зобов'язання рефінансування
кредиту, не має можливості викупляти
кредити у Приватбанку і фактично не
виконує зобов'зання за договором про
співпрацю з Приватбанком.

Матеріали справи свідчать про те,
що 28.03.2006 року між Державною іпотечною
установою та ЗАТ КБ «Приватбанк»
укладено генеральний договір № 8 про
рефінансування та обслуговування
іпотечних кредитів, за умовами якого,
сторони погодились про здійснення
співпраці на ринку іпотечного
кредитування відповідно до умов і
вимог Стандартів, надання,
рефінансування та обслуговування
іпотечних кредитів, які є невід'ємною
частиною цього Договору, з метою
вдосконалення системи довгострокового
іпотечного кредитування.

Пунктом 2.3 зазначеного
генерального договору передбачено, що
з урахуванням ставки рефінансування та
винагороди Первинного кредитора (ЗАТ
КБ «Приватбанк»), останній встановлює
позичальнику відсоткову ставку за
користування іпотечним кредитом. Ця
ставка встановлюється на весь строк
дії договору про іпотечний кредит за
винятком обставин, коли Первинний
кредитор у разі зворотного
відступлення прав вимоги за іпотечним
кредитом має право переглянути його
умови та відсоткову ставку.

Відповідно листу № 2853-3 від 08.09.2008
року, Державна іпотечна установа
повідомляє голову ЗАТ КБ «Приватбанк»,
про те, що з 08 вересня і до кінця 2008 року
Правління ДІУ (Державна іпотечна
установа) призупинила розгляд і
проведення операцій з рефінансування
іпотечних кредитів, оформлених пулами,
оскільки якість та склад документів по
переліку таких іпотечних кредитів,
сформованих працівниками банку
допускаються з чисельним помилками, що
не дозволяє приймати рішення про
відповідність іпотечних кредитів
стандартам ДІУ.

Також, в листі зазначено, що для
подовження співпраці та дотримання
взятих на себе зобов'язань, ДІУ
пропонує ЗАТ КБ «Приватбанк»
додатковими засобами «Веб-порталу»
надати документи (із зазначенням
відповідного переліку) по кожному
окремому іпотечному кредиту, які
знаходяться у прийнятих ДІУ до
розгляду пулах та повідомити про
прийняте рішення щодо викладеної
пропозиції.

Доводи апелянта про те, що
відсоткова ставка за договором про
іпотечний кредит була підвищена
правомірно, а саме: з причини відмови
ДІУ від виконання ним своїх зобов'язань
за генеральним договором № 8 від 28.03.2006
року, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки з листа
Державної іпотечної установи № 2853-3
від 08.09.2008 року вбачається, що ДІУ не
зазначає про відмову або про
неможливість викуповувати кредити у
ПАТ КБ «Приватбанк», а лише вказує про
тимчасове призупинення розгляду і
проведення операцій з рефінансування
іпотечних кредитів, та після виконання
позивачем всім вимог, передбачених
Стандартами по оформленню документів,
що їй надсилаються співпраця буде
продовжена.

У п.п. 8.9 договору про іпотечний кредит
№ HEC0G1 від 29.12.2007 року передбачено,
що за умовами цього договору може бути
встановлений новий розмір відсоткової
ставки за користування кредитом та
наведено чіткі обставини, коли це
відбувається. При цьому, серед цих
обставин не міститься жодного пункту,
який містив би можливість зміни
відсоткової ставки за умови
невиконання ДІУ своїх обов'язків по
рефінансуванню іпотечних кредитів.

Крім того, невиконання ДІУ своїх
обов'язків по рефінансуванню та
обслуговуванню іпотечних кредитів, що
надаються ПАТ КБ «Приватбанк», не
відбулось.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що ПАТ КБ «Приватбанк» не надано
доказів порушення ДІУ умов співпраці з
позивачем за Генеральним договором
про рефінансування та обслуговування
іпотечних кредитів № 8 від 28.03.2006 року,
доказів звернення до Державної
іпотечної установи про здійснення
права відступлення права вимоги за
іпотечним договором з позивачем,
доказів відмови ДІУ у рефінансуванні
цього кредиту та наявності у зв'язку з
цим збитків у ПАТ КБ «Приватбанк».

Крім того, колегія суддів вважає,
що ПАТ КБ «Приватбанк» не надано
доказів на підтвердження того, що жодна
з перелічених підстав, вказаних у п. 8.9.
договору мала місце у договірних
взаємовідносинах сторін по справі. ПАТ
КБ «Приватбанк» також не надано суду
доказів про порушення позичальником
кредитної дисципліни чи погіршення
його фінансового стану, документально
підтверджених результатами щорічного
моніторингу, що повинен проводитись
банком. Виходячи з цього, колегія
суддів вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк»
було неправомірно підвищено процентну
ставку до 25,08 % річних.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду І інстанції про те, що
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
належну йому квартиру у м. Цюрупинську
в рахунок погашення заборгованості у
сумі 394542,53 грн., що виникла внаслідок
прострочки виконання ним зобов'язань
за договором про іпотечний кредит №
НЕС0С1 та виселення відповідача та
інших осіб, зареєстрованих і
проживаючих у спірній квартирі із
зняттям їх з реєстраційного обліку - не
підлягають задоволенню, оскільки не
підтверджують наявність його
заборгованості за спірними кредитними
договорами перед банком і
спростовуються наявними у справі
доказами.

Згідно ч. 1,2 ст. 651 ЦК України, зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Колегія суддів вважає, що підстави, на
які посилається позивач, а саме:
підвищення процентної ставки за
кредитним договором не є істотним
порушенням договору в розумінні ч. 2 ст.
651 ЦК України, тому вимоги ОСОБА_2 про
розірвання договору про іпотечний
кредит № HEC0G1 від 29.12.2007 року та
кредитного договору № HEC0G1 від
29.12.2007 року є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 23 ЦК України зазначено
основні підстави відшкодування
моральної шкоди, які стосуються
деліктних (позадоговірних)
правовідносин. Іншими положеннями ЦК
України та договором про іпотечний
кредит не передбачено відшкодування
моральної шкоди за порушення умов
договору. Законом України «Про захист
прав споживачів» також не перебачена
можливість морального відшкодування у
випадку порушення зобов'язань за
кредитним договором однією із сторін,
окрім, коли порушення прав споживача
призвело до спричинення шкоди здоров'ю,
і між цими діями має бути встановлено
прямий причинний зв'язок.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що заявлені
ОСОБА_2 вимоги про відшкодування
моральної шкоди є необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, та оцінивши достатність та
взаємозв'язок доказів у їх сукупності,
колегія суддів вважає, що у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 слід
відмовити, оскільки останнім не надано
доказів у підтвердження своїх позовних
вимог, а його доводи спростовуються
дослідженими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» задовольнити
частково.

Рішення Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 13 січня 2014
року скасувати в частині задоволення
позову ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» про розірвання
договору про іпотечний кредит
№ HEC0G1 від 29 грудня 2007
року, укладеного між публічним
акціонерним товариством комерційного
банку «Приватбанк» та ОСОБА_2 та
розірвання кредитного договору
№ HEC0G1 від 29 грудня 2007
року, укладеного між публічним
акціонерним товариством комерційного
банку «Приватбанк» та ОСОБА_2, а також у
частині стягнення з публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 15
000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди. Ухвалити в цій частині
нове рішення.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» про розірвання договорів
та відшкодування моральної шкоди
відмовити.

В іншій частині рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 13 січня 2014 року
залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає чинності з дня його
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: