Справа № 127/3373/13-ц Провадження №
22-ц/772/611/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Дернова В. В.Категорія: 25
Доповідач: Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Вінницької області у складі:

Головуючого :
Якименко М.М.,

Суддів : Колоса С.С., Іващука В.А.,

при секретарі : Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Апеляційного суду
Вінницької області цивільну справу за
позовом ПАТ СК «АХА Страхування» до
ОСОБА_2 за участю третіх осіб ОСОБА_3,
ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним
договору страхування фінансового
ризику, пов'язаного з втратою права
власності на нерухомість з моменту
його укладення та за позовом третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору ПАТ «ОТП Банк» до ПАТ СК
«АХА Страхування», ОСОБА_2 з участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування та визнання вимоги
такою, що не підлягає виконанню за
апеляційними скаргами ПАТ «ОТП Банк»,
ОСОБА_2, ПАТ СК «АХА Страхування» на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 січня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 січня 2014 року
в задоволенні позову ПАТ СК «АХА
Страхування» до ОСОБА_2 за участю
третіх осіб ОСОБА_3, ПАТ «ОТП Банк» про
визнання недійсним договору
страхування фінансового ризику,
пов'язаного з втратою права власності
на нерухомість з моменту його
укладення було відмовлено. Цим же
рішенням було відмовлено в
задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» до
ПАТ СК «АХА Страхування», ОСОБА_2 з
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування та визнання вимоги
такою, що не підлягає виконанню.

На таке рішення ПАТ «ОТП Банк» подало
апеляційну скаргу в частині відмови
йому в задоволенні позову, в якій
порушує питання про скасування
рішення, як такого, що не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, та постановлення
нового про задоволення вимог в повному
обсязі. В решті рішення просить
залишити без змін.

Не погодився з таким рішення ОСОБА_3
просив змінити його мотивувальну
частину, а саме: виключити певні
висновки суду та встановлені судом
обставини в частині відмов и в
задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк». В
решті рішення залишити без змін.

ПАТ СК «АХА Страхування» також подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення в частині відмови йому в
задоволенні позову скасувати, ухвалити
нове про задоволення позовних вимог. В
решті рішення залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
та обставини справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та заявлених вимог,
вважає, що апеляційну скаргу ПАТ СК
«АХА Страхування» , ОСОБА_3 слід
відхилити , а апеляційну скаргу ПАТ «
ОТП Банк» задовольнити частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджені тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Судом першої інстанції
встановлено, що 30.04.2008 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_3 у простій письмовій формі
було укладено договір купівлі-продажу
будівлі - гаражу літ. «А» , який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 736,8 кв.м.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Розвитку та правозахисту
підприємств» від 08.05.2008 року визнано
дійсним договір купівлі-продажу від
30.04.2008 року, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 будівлі - гаражу літ. «А» , що
розташований в АДРЕСА_1 загальною
площею 736,8 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_3
провести остаточний розрахунок за
договором в сумі 505000 гривень, що
становить 100000,00 доларів США в термін до
19.05.2008 року.

Право власності на вказану в
договорі нерухомість було
зареєстровано за покупцем ОСОБА_3 12.05.2008
року Жмеринським районним структурним
підрозділом КП «ВООБТІ» у реєстровій
книзі №85 за реєстровим номером
№553(а.с.64).

Міський суд правильно зазначив, що
державна реєстрація відбулась у
відповідності до вимог ст.ст. 182,210 ЦК
України , Закону України « Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та Тимчасового
Положення «Про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно»,
затвердженого наказом Міністерства
Юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445.

14.05.2008 року між ОСОБА_3
(позичальником) та ЗАТ «ОТП Банк» (далі
Банк) було укладено кредитний договір,
згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит на
придбання нерухомого майна в розмірі
100000,00 доларів США зі сплатою
користування кредитом в розмірі 5,99 %
річних строком до 12.05.2023 року (а.с.76-81).

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
14.05.2008 року між Банком та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки (а.с.82-83). Та
14.05.2008 року між Банком та ОСОБА_3 було
укладено договір іпотеки, який був
нотаріально посвідчений. Предметом
договору іпотеки було нерухоме майно, а
саме гараж літ. «А» , що розташований в
АДРЕСА_1 (а.с.84-88).

28.05.2010 року між АТ «СК «АХА
Страхування» (Страховик) ,
ОСОБА_3(Страхувальник) та Банком
(Вигодонабувач) було укладено договір
страхування фінансового ризику,
пов'язаного з втратою права власності
на нерухомість, об'єктом якого є
майновий інтерес Страхувальника,
пов'язаний з володінням, користуванням,
розпорядженням нерухомим майном -
гаражем літ. «А» , що розташований в
АДРЕСА_1, на яке, як правильно зазначив
міський суд, Страхувальником набуто
право власності , згідно рішення
третейського суду від 08.05.2008 року,
зареєстрованого Жмеринським районним
структурним підрозділом КП « ВООБТІ»
12.05.2008 року , копія якого є невід'ємною
частиною даного договору. Вказане
майно було передане Вигодонабувачу у
заставу в забезпечення зобов'язань
Страхувальника за кредитним договором
від 14.05.2008 року.

Також міським судом встановлено, що в
подальшому ухвалою Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 01.06.2012 року, яка залишена
без змін ухвалою Апеляційного суду
Вінницької області від 21.11.2012 року,
рішення Постійно діючого третейського
суду при асоціації «Розвитку та
правозахисту підприємств», ухваленого
08.05.2008 року, було скасовано.

Ст.29 ЗУ «Про страхування» договір
страхування вважається недійсним з
моменту його укладання у випадках,
передбачених ЦК України. Недійсність
його встановлюється в судовому
порядку.

Ст.998 ЦК України договір страхування є
нікчемним або визнається недійсним у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 203 ЦК України
визначає перелік загальних вимог,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину.

За правилами ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами 1, 2, 3, 4,
5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Ст.982 ЦК України визначені істотні
умови договору страхування, серед яких
є предмет договору страхування.

Відповідно до ст.4 ЗУ « Про
страхування» та ст.980 ЦК України
предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, які не
суперечать закону і пов'язані, зокрема,
з володінням, користуванням і
розпорядженням майном (майновий
інтерес).

З матеріалів справи вбачається, що
гараж, на момент укладення договору
страхування належав ОСОБА_3 на праві
приватної власності, право власності
було зареєстровано за ним в
установленому Законом порядку.

Відтак судова колегія вважає, що
посилання ПАТ «СК «АХА Страхування»,
що застрахований майновий інтерес
ОСОБА_3, не належав йому на законних
підставах, є необґрунтованим та
безпідставним.

А тому висновок суду про відмову в
задоволенні позову про визнання
договору страхування недійсним з
моменту його укладення є правильним.

Судом першої інстанції встановлено,
що відповідно до п.6.1 Договору
страхування фінансового ризику ,
пов'язаного з втратою права власності
на нерухомість від 28.05.2010 року термін
його дії становить 1 рік, але не більше
строку дії кредитного договору, який
був укладений між Страхувальником
ОСОБА_3 та Вигодонабувачем ЗАТ «ОТП
Банк», в зв'язку з чим був укладений
договір страхування.

Договір страхування набирає
чинності на повну страхову суму з
моменту внесення першого страхового
платежу або його частини на поточний
рахунок чи до каси Страховика і діє до
дати закінчення першого періоду
страхування. Договір поновлює свою дію
в момент внесення чергового страхового
платежу і діє до дати відповідного
періоду страхування . Після сплати
останнього страхового платежу Договір
діє до 24.00 години 27.05.2011 року (п.п.3.7; 6.2
Договору).

28.05.2010 року на виконання умов
договору ОСОБА_3 було сплачено
страховий платіж в розмірі 1877,04
гривень, що підтверджується
відповідною квитанцією (а.с. 89).

Відповідно до п.4.2 Договору
страхування страховим випадком за цим
договором є виконання рішення суду про
визнання правового акту недійсним і
передачу нерухомого майна (повністю
або частково) належному власнику , що
набуло законної сили і прийнято за
позовом третьої особи на підставі, яка
виникла до укладення правового акту.

П.4.4 Особливих умов добровільного
страхування ризику, пов»язаного з
втратою права власності на нерухомість
( Доповнення №1 до Правил №008
«Добровільного страхування фінансових
ризиків», зареєстрованих за № 1850566 від
15.06.2005 року) передбачено, що в
будь-якому разі випадок визнається
страховим за умови, що позов було
подано в період дії договору
страхування та Страхувальнику не було
відомо претензії третіх осіб на
початок дії договору страхування.

Судом встановлено, що позовна заява
про скасування (визнання недійсним)
рішення третейського суду була подана
дружиною ОСОБА_4 до суду 26.07.2010 року.

Відповідно до п.1.1 договору
страхування Страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку виплатити
Страхувальнику, згідно з умовами
договору, страхове відшкодування в
межах страхової суми, а Страхувальник
зобов'язується страхові платежі у
визначені договором строки, виконувати
інші умови договору, що укладений на
підставі чинного законодавства
України, ЗУ «Про страхування»,
Доповнення №1 до Правил №008
«Добровільного страхування фінансових
ризиків», зареєстрованих за № 1850566 від
15.06.2005 року.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд, зокрема, виходив з того, що п.1.8
Особливих умов добровільного
страхування ризику, пов'язаного з
втратою права власності на
нерухомість, умови, що містяться в
даних правилах , можуть бути змінені
(виключені або доповнені) за письмовою
згодою сторін при укладенні договору
страхування, за умови, що такі зміни не
суперечать чинному законодавству
України та прийшов до висновку, що в
даному випадку слід застосовувати
умови Договору страхування, які не
містять застережень, передбачених П.4.4
Особливих умов добровільного
страхування ризику, пов'язаного з
втратою права власності на
нерухомість.

Також суд зазначив, що оскільки
припинення права власності на
застраховане нерухоме майно за ОСОБА_3
в судовому порядку відбулось лише
21.11.2012 року на підставі судового
рішення , яке набуло законної сили
після закінчення строку дії договору
страхування, то підстави для виплати
Вигодонабувачеві страхового
відшкодування відсутні.

Але з таким висновком суду не
погоджується судова колегія з огляду
на нижчевикладене.

З договору страхування вбачається,
що відповідно до п.1.8 Особливих умов
добровільного страхування ризику,
пов'язаного з втратою права власності
на нерухомість, умови, що містяться в
даних правилах, сторонами змінені
(виключені або доповнені) не були.

Приймаючи до уваги те, що позов було
подано в період дії договору
страхування, що в свою чергу вказує на
наявність страхового випадку в
розумінні П.4.4 Особливих умов
добровільного страхування ризику,
пов'язаного з втратою права власності
на нерухомість ( Доповнення №1 до
Правил №008 «Добровільного страхування
фінансових ризиків», відмова страхової
компанії у виплаті страхового
відшкодування Банку як єдиному
Вигодонабувачу, є безпідставною.

Відповідно до п.3.3 договору
страхування розмір страхової суми
становить 782 433,71 гривень.

На час звернення Банку до суду з
позовом заборгованість ОСОБА_3 за
кредитним договором становить 141806,96
доларів США по тілу кредиту та
процентах, 3928854,36 гривень пені, що
підтверджується наявними матеріалами
справи.

П.10.3 Договору страхування у разі
настання страхового випадку , виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком протягом 15 календарних
днів з дня отримання страховиком
документів, передбачених розділом 9
цього договору.

Вказані вимоги були дотримані
Вигодонабувачем .

Приймаючи до уваги наведене, колегія
суддів прийшла висновку про
задоволення позовних вимог про
стягнення страхового відшкодування , з
яких 782433,71 гривень сума страхового
відшкодування, 9324,89 гривень 3 % річних
за період з 08.02.2013 року по 02.07.2013 року,
112670 ,36 гривень пеня за період з 08.02.2013
року по 02.07.2013 року (у відповідності до
п.14.4 Договору страхування та ч.2 ст.625 ЦК
України) ,а всього на загальну суму
904428,96 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з ПАТ СК «АХА
Страхування» на користь ПАТ « ОТП Банк»
судові витрати в розмірі 5268,00 гривень (
3441,00 грн.- судового збору за подання
позовної заяви,1827,00 грн.-судового збору
за подання апеляційної скарги)

Звертаючись до суду з позовом , ПАТ «
ОТП Банк» , крім вказаного вище просив
суд визнати такою, що не підлягає
виконанню вимогу ОСОБА_3 до ПАТ СК «АХА
Страхування» в частині виплати
страхового відшкодування на його
користь.

Ст.4 ЦПК України передбачено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси інших
осіб у спосіб, визначений законами
України.

Приймаючи до уваги те, що такий
спосіб, у якій просить захистити Банк
свої права, чинним законодавством
України не передбачений, колегія
суддів прийшла висновку про відмову в
задоволенні позову в цій частині, в
зв'язку з безпідставністю та
необґрунтованістю.

Крім того, відмовляючи в задоволенні
позову Банку, міський суд виходив з
того, що за обставин, які склалися між
сторонами , необхідне тлумачення умов
Договору страхування в частині того, чи
розуміється під «визнанням правового
акту недійсним»- скасування рішення
суду.

Але з таким висновком не може
погодитися судова колегія, виходячи з
наступного.

Постановою Пленуму ВСУ від 06.11.2009
року №9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсним», при розгляді
спору суд може ухвалити рішення про
тлумачення змісту правочину лише на
вимогу сторони або обох сторін
правочину чи їх правонаступників (ст. 213
ЦК України та ст.37 ЦПК України) в
порядку позовного провадження.

Приймаючи до уваги те, що ініціатором
тлумачення змісту правочину є певні
особи (сторони або їх правонаступники),
а не суд, на думку якого зміст правочину
є незрозумілим, висновки останнього
про відмову в задоволенні позову з цих
підстав є неправильним.

Ч.4 ст.10 ЦПК України передбачено, що
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову
ПАТ « ОТП Банк» суд виходив з того, що на
час розгляду справи в матеріалах
справи відсутні докази, що нерухоме
майно зареєстровано у встановленому
законом порядку за ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Однак в супереч вимогам ч.4 ст.10 ЦПК
України суд не перевірив належним
чином вказану обставину.

З наданих представником ПАТ «ОТП
Банк» в ході апеляційного розгляду
витягу з Державного реєстру прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності документів вбачається, що
нерухоме майно - гараж літ. «А» , що
розташований в АДРЕСА_1 належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ? частки відповідно.
Державна реєстрація права власності
відбулась 03.04.2013 року.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_3
колегія суддів звертає увагу на те, що
останній просив лише змінити висновки
суду першої інстанції та встановлені
ним обставини справи , в решті рішення
залишити без змін. Судова колегія
вважає, що такими повноваженнями
апеляційний суд не наділений в силу
норм ЦПК України, який регламентує
повноваження апеляційної інстанції в
порядку визначеному ст.309 ЦПК України.

Відтак апеляційна скарга ОСОБА_3
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 182, 203,213, 215, 210,625, 980, 982,998 ЦК України
, Закону України « Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та Тимчасового
Положення « Про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно »,
затвердженого наказом Міністерства
Юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445,
ст.ст.4,29 ЗУ « Про страхування»,
Особливими умовами добровільного
страхування ризику, пов»язаного з
втратою права власності на нерухомість
(Доповнення №1 до Правил №008
«Добровільного страхування фінансових
ризиків», зареєстрованих за № 1850566 від
15.06.2005 року, ст.ст.4,88,303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ СК « АХА
Страхування» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Апеляційну скаргу ПАТ « ОТП Банк»
задовольнити частково.

Рішення в частині відмови в
задоволенні позову ПАТ « ОТП Банк»
скасувати.

Ухвалити нове, яким позов ПАТ « ОТП
Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ СК « АХА Страхування»
на користь ПАТ « ОТП Банк» страхове
відшкодування в розмірі 904 428,96
гривень, 5268,00 гривень судового збору.

В решті позову - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набуває законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: