Справа № 755/6285/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2014 року суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
розглянувши заяву представника
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» - Шевчука Олександра
Євгенійовича про забезпечення позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» до ОСОБА_3 про
визнання договору дійсним та звернення
стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» до ОСОБА_3 про
визнання договору дійсним та звернення
стягнення на предмет застави.

04 березня 2014 року вказану позовну заяву
було передано в провадження судді
Катющенко В.П. в порядку визначеному
ст.ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвалою судді Дніпровського районного
суду м. Києва від 06 березня 2014 року
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» до ОСОБА_3 про
визнання договору дійсним та звернення
стягнення на предмет застави була
залишена без руху та надано строк для
усунення недоліків в строк не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали.

Копію ухвали судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 06 березня 2014
року представник позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сучасні
банківські системи України» - Шевчук
О.Є. отримав 11 березня 2014 року, про що
свідчить розписка.

11 березня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва представником
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» - Шевчуком
Олександром Євгенійовичем було подано
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги заявник обґрунтовує
тим, що між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» та ОСОБА_3 на даний час
має місце майновий спір, який виник у
наслідок не виконання останнім взятих
на себе боргових зобов'язань за
договором позики на суму 960 209,11 гривень,
укладеним між вказаними сторонами 22
листопада 2010 року. Не зважаючи на те, що
відповідно до п. 1.6. договору позики
повернення суми позики має
здійснюватися ОСОБА_3 частинами в строк
два рази на рік - до першого лютого та до
першого серпня кожного року, протягом
періоду з 22 листопада 2010 року по
теперішній час позичальником жодної
оплати по вказаному договору на його
виконання не здійснено, і борг
проводжує зростати. На забезпечення
виконання зобов'язань по договору
позики у відповідності до п. 3.2.8.
договору передбачено передання ОСОБА_3
в заставу належне йому на праві
власності нерухоме майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1, шляхом укладання
договору застави. Оскільки ОСОБА_3
ухилився від виконання умов договору
позики в частині забезпечення
виконання його грошових зобов'язань
шляхом укладення договору застави
вказаного нерухомого майна, станом на 24
січня 2014 року договір в нотаріальному
порядку застави не укладено і
нотаріально не посвідчено. ТОВ
«Сучасні банківські системи України»
довідалося, що ОСОБА_3 намагається
продати квартиру з одночасним
оформленням документів для виїзду за
кордон на ПМЖ до іншої держави, що у
разі вчинення таких дій унеможливить
виконання рішення суду в частині
звернення стягнення на заставлену
квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України, суд за
заявою осіб, які беруть участь в справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Частиною третьою цієї ж статті
визначено, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від

22 грудня 2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком
випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, ухвалою судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 06 березня 2014
року позовна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сучасні
банківські системи України» до ОСОБА_3
про визнання договору дійсним та
звернення стягнення на предмет застави
була залишена без руху та надано
позивачу строк для усунення недоліків,
не більше ніж три дні з дня отримання
позивачем копії ухвали суду.

11 березня 2014 року представником
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» - Шевчуком О.Є. було
отримано вказану ухвалу, про що
свідчить розписка про отримання копії
ухвали.

Станом на 12 березня 2014 року вимоги
ухвали суду від 06 березня 2014 року не
виконані, провадження у справі не
відкрито.

Аналізуючи вищевикладене, судом не
вбачається підстав для задоволення
заяви представника позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» - Шевчука Олександра
Євгенійовича про забезпечення позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» до ОСОБА_3 про
визнання договору дійсним та звернення
стягнення на предмет застави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» - Шевчука Олександра
Євгенійовича про забезпечення позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» до ОСОБА_3 про
визнання договору дійсним та звернення
стягнення на предмет застави -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна карга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: