Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/784/14
Головуючий у 1 інстанції: Стоматов Е.Г.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 21
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_7, про
визнання договору недійсним, визнання
права власності у порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом в якому з
урахуванням уточненої позовної заяви
від 08.05.2013 року зазначили, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати
позивачів ОСОБА_8.

ОСОБА_8 на праві приватної власності, на
підставі свідоцтва про право власності
САА № 093171 від 29.03.2004 року належав жилий
будинок, що був розташований за
адресою: АДРЕСА_1

За життя ОСОБА_8 складала заповіт на
користь внучки ОСОБА_6, але остання не
вчинила дій, що б свідчили про
прийняття спадщини.

У встановлений ст.1270 ЦК України термін
позивачі звернулися до Шостої
державної нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини, але
нотаріусом була винесена постанова
від 05 лютого 2011 року про відмову у
вчиненні нотаріальної дії..

Після звернення до суду позивачам
стало відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року між ОСОБА_9, яка є донькою
спадкодавця, і діяла на підставі
довіреності від 26.04.2004 року від імені
ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_6 (
внучкою спадкодавця) з другої сторони
було укладено договір купівлі-продажу
спірного будинку..

При укладенні оспорюваного договору
купівлі-продажу була дотримана
встановлена законом форма правочину,
але особа, яка від імені ОСОБА_8
підписала вказаний договір, діяла на
підставі неналежного документа,
довіреності від 26.04.2004 року, яка була
посвідчена не нотаріусом, а секретарем
Кам'янської сільської ради
Василівського району Запорізької
області.

Вищезазначений заповіт також
посвідчений не нотаріусом , а
секретарем Кам'янської сільської ради
Василівського району Запорізької
області ОСОБА_10

Кам'янська сільська рада Василівського
району Запорізької області, де було
посвідчено заповіт та довіреність,
розташована за межами території
м.Запоріжжя, де постійно проживала та
була зареєстрована ОСОБА_8, тому ОСОБА_8
для посвідчення заповіту повинна була
звернутися до нотаріуса, а не до
секретаря Кам'янської сільської ради
Василівського району Запорізької
області.

Крім того, оскаржуваний договір
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
укладений між ОСОБА_9, яка діяла від
імені ОСОБА_8, з однієї сторони та
ОСОБА_6 з другої сторони вчинявся
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період часу з 09 год.
17 хв. до 10 год. 30 хв. Але на цей час, а
саме, до 06 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_8 вже померла. Тобто, представник
скористалася довіреністю, яка вже
втратила чинність у зв'язку зі смертю
довірителя.

У зв'язку з викладеним, позивачі
просять суд:визнати недійсним договір
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
укладений між ОСОБА_9, яка діла на
підставі довіреності від 26.04 2004 року
від імені ОСОБА_8, з однієї сторони та
ОСОБА_6 з другої;визнати недійсним
заповіт ОСОБА_8 від 12 травня 2004 року.
посвідчений секретарем Кам'янської
сільської ради Василівського району
Запорізької області ОСОБА_10:визнати за
ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5 право спільної
часткової власності, по 1/3 частині за
кожним, на житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 21 листопада 2013 року
відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, подали апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просять рішення суду скасувати,
та ухвалити нове, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенню позову,
районний суд виходив з того, що
порушень законодавства під час
посвідчення секретарем Кам"янської
сільської ради народних депутатів
Василівського району Запорізької
області довіреності та заповіту від
імені ОСОБА_8 допущено не було. Оскільки
позивачі не довели, що на момент
вчинення оспорюваного правочину
ОСОБА_8 вже померла, а тому ОСОБА_9 мала
належні повноваження діяти від імені
продавця, отже, підстави для визнання
заповіту та договору купівлі продажу
недійсними відсутні.

З таким висновком суду першої
інстанції можна погодитись.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла мати позивачів ОСОБА_8, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серія НОМЕР_1 від 10.06.2006 року ( т. 1 а.с. 214).

ОСОБА_8 на праві приватної власності, на
підставі свідоцтва про право власності
САА № 093171 від 29.03.2004 року належав жилий
будинок, що був розташований за
адресою: АДРЕСА_1( т.1 а.с. 245-248).

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є
дітьми ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвами про їх народження ( т. 1 а.с.
5, 7, 11), а відповідач ОСОБА_6 є внучкою
спадкодавця.

У встановлений ст.1270 ЦК України термін
позивачі звернулися до Шостої
Запорізької нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_8 ( т. 1 а. с., а.с. 211, 213).

26.04.2004 року секретарем виконавчого
комітету Кам"янської сільської ради
народних депутатів Василівського
району Запорізької області було
посвідчено довіреність реєстровий № 33,
якою ОСОБА_8 уповноважила свою дочку
ОСОБА_9, на право розпорядження всім іі
нерухомим майном. Доручення видано
строком на три роки та діє до 26.04.2007 року
( т. 2 а.с. 5).

12 травня 2004 року ОСОБА_8 було складено
заповіт, посвідчений секретарем
виконавчого комітету Кам"янської
сільської ради народних депутатів
Василівського району Запорізької
області за реєстровм № 39, відповідно до
якого ОСОБА_8 все своє майно де б воно не
було та з чого б воно не складалося і
взагалі все те, що буде їй належати на
день смерті, заповіла ОСОБА_6 ( т. 1 а.с.
218).

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «
Про нотаріат» в редакції, чинній на час
посвідчення довіреності, заповіту і
укладенні договору купівлі-продажу) у
населених пунктах, де немає нотаріусів,
нотаріальні дії. передбачені статтею 38
цього Закону, вчиняються
уповноваженими на це посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських рад
народних депутатів. Відповідно до
пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 37 Закону України « Про
нотаріат» у населених пунктах, де не
має нотаріусів, посадові особи
виконавчих комітетів сільських ,
селищних , міських Рад народних
депутатів, окрім дій, передбачених у
частині першій цієї статті, вчиняють
також такі нотаріальні дії:
посвідчують заповіти, посвідчують
доручення.

Зазначене також передбачено пунктами
1, 2 частини 2 пункту 1 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 25.08.1994 року № 22/5 (
яка була чинною на час видачі
вищезазначеної довіреності, заповіту
та укладення договору купівлі продажу).
Відповідно до п.26 зазначеної
Інструкції посадові особи виконавчих
комітетів, які вчиняють нотаріальні
дії, посвідчують заповіти і
довіреності, щодо яких законодавством
встановлено обов"язкову нотаріальну
форму.

Згідно довідки Кам"янської сільської
ради народних депутатів Василівського
району Запорізької області від 14.02.2013
року та від 20.03.2013 року вбачається, що
довіреність та заповіт від імені
ОСОБА_8 вчинені на підставі статті 37
Закону України « Про нотаріат», якою
передбачено перелік нотаріальних дій,
які вчиняють посадові особи органів
місцевого самоврядування та
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 25.08.1994 року № 22/5, яка втратила
чинність 11.11.2011 року згідно наказу
Міністерства юстиції від 11.11.2011 року №
3306/5. Підставою для посвідчення
довіреності від 26.04.2004 року та заповіту
від 12.05.2004 року від імені ОСОБА_8 було її
особисте звернення про вчинення даних
нотаріальних дій ( т. 1 а.с. 198-199).

Отже, відповідно до зазначених
приписів законодавства, яке було
чинним на час видачі довіреності від
26.04.2004 року , складання заповіту від
12.05.2004 року , а також на час укладення
договору купівлі-продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посвідчення
заповітів та довіреностей посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських Рад
народних депутатів визнавалося
нотаріальною дією, а заповіт і
довіреність, посвідчені зазначеними
посадовими особами, прирівнювалося до
нотаріально посвідчених.

Таким чином доводи апеляційної скарги
про те, що секретар виконавчого
комітету Кам"янської сільської ради
народних депутатів Василівського
району Запорізької області не мала
право посвідчувати вищезазначену
довіреність та заповіт є
неприйнятними.

Крім того, на час посвідчення
зазначених заповіту та довіреності від
імені ОСОБА_8 чинне законодавство не
містило обмежень щодо посвідчення
посадовими особами органів місцевого
самоврядування заповітів та
довіреностей на право розпоряджатися
нерухомим майном і щодо посвідчення
заповітів і довіреностей лише від
імені осіб, які проживають у населеному
пункті, де не має нотаріусів.

Натомість, в заповіті зазначено, що
місцем народження ОСОБА_8 є с. Щербаки
Василівського району Запорізької
області, тобто населений пункт, де були
посвідченні вищезазначені документи.

Вказані обмеження, на які посилається
апелянт, були запроваджені Законом
України «Про внесення змін до Закону
України « Про нотаріат» щодо
повноважень по вчиненню нотаріальних
дій посадовими особами органів
місцевого самоврядування» від 03.03.2009
року № 1055-V1, які набрали чинності 28.03.2009
року, тобто після укладення
довіреності, договору купівлі- продажу
та заповіту, а отже, до спірних
правовідносин застосовуватись не
можуть.

Судом також встановлено, що ОСОБА_8
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В цей день
ОСОБА_8, від імені якої на підставі
довіреності, виданої 26.04.2004 року, діяла
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 укладено договір
купівлі-продажу належного їй на праві
власності житлового будинку АДРЕСА_1
який був посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу Запорізької
області та зареєстрований у реєстрі за
№ 412 ( т. 1 а.с. 74).

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 237, ст. 239 ЦК
України представництво як
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчиняти правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Правочин, вчинений представником,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки особи, яку він
представляє.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України
визначено, що представництво за
довіреністю припиняється в разі смерті
особи, яка видала довіреність.

Оспорюючи дійсність договору
купівлі-продажу житлового будинку від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року , позивачі посилають
на те, що довіреність, видана на ОСОБА_9
припинила свою дію внаслідок смерті,
яка її видала - ОСОБА_8

Однак, як вбачається з матеріалів,
а саме, згідно із копією витягу про
реєстрацію в Державному реєстрі
правочинів, спірний правочин був
зареєстрований за № 2487934 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 10 годині 05 хвилин. (
т. 1 а.с. 248), а біологічна смерть ОСОБА_8
настала того ж дня , при цьому
відомостей про час смерті ОСОБА_8
свідоцтво про смерть та інші письмові
документи не містять.

Відповідно до інформації від
10.12.2012 року № 1293/02-8 наданої КУ « Міська
поліклініка ім.. 8 Марта» вбачається, що
відомостей про стан здоров"я та час
смерті ОСОБА_8 надати немає можливості
у зв"язку із знищенням архіву
амбулаторних карток громадян, які
померли у 2006 році, оскільки термін
зберігання архіву амбулаторних карток
складає 5 років. Згідно із журналу
обліку померлих за формою № 151/0, 10.06.2006
року черговим лікарем виписано
лікарське свідоцтво про смерть під
номером № 452 ОСОБА_8, 1921 року народження
та зазначено дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а час смерті ОСОБА_8 у журналі
також не вказаний ( т. 1 а.с. 103).

Додані до вказаної довідки КУ «
Міська поліклініка ім.. 8 Марта» копії
акту № 6 від 17.02.2012 року « Про виділення
до знищення документів, що не
підлягають зберіганню та сторінок
журналу обліку померлих ( т. 1 а.с. 104-106 )
підтверджують вищезазначену
інформацію. Аналогічна інформація
міститься у довідці Головного
управління статистики у Запорізькій
області за № 13-10/513 від 13.12.2012 року ( т.
1а.с. 131).

Жоден із допитаних у судовому
засідання свідків не були
безпосередніми очевидцями того, що
ОСОБА_8 померла раніше 10 години 05 хвилин
09.червня 2006 року. Свідки надавали
пояснення за баченням самих позивачів
про час смерті ОСОБА_8. Остання
проживала у будинку відповідачки
ОСОБА_6 , а ні свідки, ні позивачі з
ОСОБА_8 у будинку не проживали.

Натомість свідок ОСОБА_12 у
судовому засіданні чітко підтвердила,
що ОСОБА_8 о 11 годині 00 хвилин
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ще була живою і
померла пізніше.

Доводи апеляційної скарги про те,
що свідок ОСОБА_13 зазначав дату смерті
ОСОБА_8 08.06.2006 року не заслуговують на
увагу, оскільки зазначені доводи
апелянта спростовуються свідоцтвом
про день смерті ОСОБА_8 від ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Натомість, з пояснень ОСОБА_13 в
судовому засіданні вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 08 годині 30 хвилин
він особисто бачив ОСОБА_8 живою.

Суд першої інстанції надав оцінку
всім доказам у справі і прийшов до
обґрунтованого висновку, що факт
смерті ОСОБА_8 до моменту укладення
договору купіві-продажу, тобто до 10
години 05 хвилин, позивачами,
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
не доведено.

Оскільки правоздатність
припиняється в момент, а не в день
смерті, представник від імені
померлого може здійснювати правочин
тільки до моменту смерті, суд
обґрунтовано відмовив в позові з тих
підстав, що на момент вчинення
оспорюваного правочину ОСОБА_8 була
жива, оскільки позивачі не довели
протилежне, а тому ОСОБА_9 мала належні
повноваження діяти від імені продавця.
Крім того, довіреність на підставі якої
укладено оспорюваний правочин не
скасована в передбаченому законом
порядку.

На підставі наведеного,
колегія суддів вважає, що судом повно і
всебічно з"ясовані обставини справи,
висновки відповідають цим обставинам і
набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
при розгляді спору не порушено,
застосовано правильно, ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, а інші
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права, які передбачені нормами ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 21 листопада 2013 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: