Справа № 424/3051/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 березня 2014 року
Ровеньківський міський суд
Луганської області

у складі : головуючого судді
Шумченко Л.В.,

при секретарі
Булгаковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ровеньки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа: служба у справах дітей
Ровеньківської міської ради, про
захист права власності - визнання особи
втратившою права користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом,
у якому зазначили, що їм, позивачам по
справі, належить на праві спільної
власності квартира за адресою АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло від 08.09.1993
року. ОСОБА_3 раніше проживав у
цивільному шлюбі із ОСОБА_5, від якого є
двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Але ця сім`я
розпалася, сімейні стосунки вони не
підтримують. Вони в спільній квартири
не проживають. ОСОБА_4 мешкає із своєю
сім`єю у смт. Кленовий, де має своє
житло. ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_8
проживає у с. Покровський, а ОСОБА_3
тимчасово пра цює та проживає в Криму.
Оскільки його дружина (ОСОБА_8) хвора на
діабет, ускладнений погіршанням зору
та станом кінцівок, то їм важко жити на
хуторі близь смт. Кленовий, а також в
їхній квартирі на шостому поверсі.
Наразі квартира стоїть пуста, але вони
змушені сплачувати за неї обов`язкові
комунальні послуги, підтримувати її у
належно му стані, що їм матеріально
скрутно. Вони всі, як власники квартири
вирішили її про дані і купити собі
невелике житло у центрі м. Ровеньки,
враховуючи перш на все стан здоров`я
ОСОБА_8. Але факт прописку в квартирі
відповідачки із дітьми перешкоджає їм
в цьому. ОСОБА_5 разом із дітьми не
проживають у квартирі вже більше року,
вивезла із квартири всі свої та дитячі
речі. Вона з дітьми проживає у
трикімнат ній квартирі своїх батьків
за адресою АДРЕСА_2, має належ ні
житлові умови. Вона має можливість з
дітьми зареєструватися у цій квартирі.
Ми неодноразово зверталися до
відповідачки з проханням виписатися з
нашої квартири, але все це виявилося
безрезультатним. Таким чином, фактично
не проживаючи в квартири, маючи інше
житло, відпові дачка лише формально
зберігає право користування житловим
приміщенням в належній нам квартирі.
Вони, як власники квартири мають право
розпоряджатися цією квартирою,
зокрема, продати її, ти з вини
відповідачки не в змозі цього зробити.
Зазначені обставини змушують них
звертатися з чинним позовом до суду
щодо захисту нашого права власності на
спільну квартиру. Просять захистити їх
право власності на квартиру за адресою
АДРЕСА_1, визнавши відповідачку ОСОБА_5
ра зом із дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившими право
користування житло вим приміщенням в
зазначеній квартирі.

14 січня 2014 року позивачі позов
уточнили, в зв`язку з тим, що в
первісному позові в прізвищі
відповідача допущена помилка, замість
правильного ОСОБА_5, помилково
зазначено ОСОБА_5, а тому просили
захистити їх право власності на
квартиру за адресою АДРЕСА_1, визнавши
відповідачку ОСОБА_5 ра зом із дітьми
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившими право
користування житло вим приміщенням в
зазначеній квартирі.

В судове засідання позивачі не
з`явилися, але надали до суду письмові
заяви, в яких свої вимоги підтримали,
просили позов задовольнити Не
заперечували розглядати справу за
відсутністю відповідача, а справу
просили розглянути за їх відсутністю.

Відповідач у зал судового засідання не
з'явилася, про причини неявки суду не
повідомили, про час, день, та місце
слухання справи була повідомлена
належним чином, заяви про розгляд
справи за її відсутності до суду не
надходило.

Представник третьої особи - служба у
справах дітей Ровеньківської міської
ради, у зал судового засідання не
з`явився, про причини неявки суду не
повідомив.

Дослідивши матеріали справи, та надані
сторонами докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачам на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 08 вересня 1993 року, на праві
приватної власності належить квартира,
яка розташована за адресою АДРЕСА_1
(ар.с.11).

В вищезазначеній квартирі,
зареєстровані також відповідач -
ОСОБА_5, разом із своїми неповнолітніми
дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також судом встановлено, що в належному
позивачам житловому приміщенні, дійсно
зареєстровані, але не мешкають більше
одного року, відповідач разом із
дітьми, що підтверджується актом КП
«МКП» від 16 квітня 2013 року (ар.с.12), чим
порушуються житлові права позивачів,
створюються перешкоди та незручності у
користуванні житловим приміщенням,
порушуються право власника позивача.

Відповідно до ст. ст. 321 Цивільного
кодексу України, право власності є
непорушним і ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд і може
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
що не суперечать закону.

Відповідно до статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що
права позивачів, як власників квартири
порушенні відповідачем ОСОБА_5,
оскільки її реєстрація у зазначеному
житловому приміщенні чинить перешкоди
у користуванні та розпорядженні
належної позивачам власністю, тому суд
вважає, що позов в частині визнання
ОСОБА_5 втратившою право користування
житловим приміщенням, заявлено
обґрунтовано, його було підтверджено
протягом судового засідання.

Що стосується вимог позивачів, щодо
визнання втратившими права
користування неповнолітніх дітей, то
як вбачається з статті 18 Закону України
«Про охорону дитинства» діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем. Під час
розгляду справи було встановлено, що
батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
позивач ОСОБА_3, який являється
співвласником спірної квартири. Отже
вимога про визнання дітей такими, що
втратили право на користування
житловим приміщення не має підстав.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 18 статті 18 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.ст. 319,321,391 ЦК
України, ст.ст. 8,10,11,60,130,212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа: служба у справах
дітей Ровеньківської міської ради, про
захист права власності - визнання особи
втратившою права користування
житловим приміщенням, задовольнити
частково.

Захистити право власності на квартиру
за адресою АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, втратившою право
користування житло вим приміщенням в
зазначеній квартирі.

В іншій частині позовних вимог
відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може буди переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може буди
подано протягом десяти днів з дня
отримання його.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України.

У цьому разі строк, протягом якого
розглядалася заява, не включається до
строку апеляційного оскарження
рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Ровеньківський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

С У Д Д Я -
Л.В. Шумченко

12.03.2014