Справа№2-7647/14
У Х В А Л А

28 листопада 2014 р. суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального територіального управління капітального будівництва про видачу трудової книжки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив зобов'язати відповідача внести запис про звільнення з посади першого заступника начальника Центрального територіального управління капітального будівництва ОСОБА_1; зобов'язати відповідача видати позивачу трудову книжку та зобов'язати відповідача провести розрахунок по заробітній платі з позивачем.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідача відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Згідно інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом N 58 від 29.07.93 р. Міністерства юстиції (зі змінами та доповненнями), становлено що Трудова книжка заповнюється одночасно українською та російською мовами і засвідчуються окремо обидва тексти. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Так, позивачем заявляючи до відповідача вимогу про видачу трудової книжки, не чітко викладено зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази про звільнення позивача з посади першого заступника начальника Центрального територіального управління капітального будівництва, не зазначено за який період позивач просить провести розрахунок по заробітній платі та в якому розмірі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить суд, зобов'язати відповідача провести розрахунок з позивачем по заробітній платі, тобто стягнути нараховану, але невиплачену заробітну плату.

Відповідно до частини 1 ст. 96 ЦПК судовий наказ може бути видано, зокрема, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Проте, як встановлено судом з матеріалів поданої заяви, відповідачем не подано доказів щодо відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Також позивачем, не зазначено докази про те, чи є посада, яку він замав публічною службою в розумінні ст. 3 КАС України.

Таким чином, згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального територіального управління капітального будівництва про видачу трудової книжки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.