Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/2386/14
Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Суддя-доповідач: Поляков
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» на
заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 13
березня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку ,-

ВСТАНОВИЛА :

В травні 2013 року Банк звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову зазначав, що 26
вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого останній
отримав грошові кошти у розмірі 35275,00
доларів США, зі сплатою процентів 11,9%
річних та з кінцевим терміном
повернення 26.09.2027 року. ОСОБА_5, на
підставі іпотечного договору від 26.09.2007
року, виступила майновим поручителем
щодо виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
кредитним договором та передала в
іпотеку банку квартиру, загальною
площею 44,23 кв.м, житловою площею 27,46 кв.м
за адресою: АДРЕСА_2, яка була придбана
за кредитні кошти.

Відповідачі не виконують свої
зобов'язання за кредитним договором.

Станом на 15.05.2013 року прострочена
заборгованість відповідача, ОСОБА_4 за
основною сумою кредиту та процентами
становить: сума заборгованості за
основною сумою кредиту - 32 852,69 долари
США; сума заборгованості за процентами
за користування кредитом за період з
26.10.2011 року по 15.05.2013 року - 5 835,82 долари
США

Також, за несвоєчасне виконання
боржником грошового зобов'язання за
кредитним договором була нарахована
пеня за період з 16.06.2012 року по 15.05.2013
року, в розмірі 673,43 доларів США, що за
курсом НБУ складає 5382,73 грн.

Крім того, позивачем було нараховано
відповідачу ОСОБА_4 штрафи: за
невиконання умов з повернення кредиту
у розмірі 352,75 доларів США, що за курсом
НБУ на 15.05.2013 року складає 2 819,53 грн., та
штрафу за порушення обов'язків щодо
поновлення дії договору страхування - 17
813,88 грн.

Таким чином, станом на 15.05.2013 року
загальна сума заборгованості ОСОБА_4
перед Банком за кредитним договором
складає 38 688,51 доларів США та 26 016,14 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«ПУМБ» заборгованість за кредитним
договором у сумі 38 688,51 доларів США та 26
016,14 грн.; звернути стягнення на предмет
іпотеки, квартиру за адресою: АДРЕСА_2,
яка належить ОСОБА_5 для задоволення
вимог за кредитним договором;
встановити спосіб реалізації квартири
за адресою: АДРЕСА_2, шляхом проведення
прилюдних торгів у межах процедури
виконавчого провадження; встановити
початкову ціну реалізації предмета
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна. на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності , залученого
органом державної виконавчої служби в
ході виконавчого провадження; виселити
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з квартири за адресою:
АДРЕСА_2, без надання іншого житла та
зняттям з реєстраційне обліку у
відділі у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних
осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області;
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «ПУМБ» витрати по сплаті
судового збору в сумі З 441,00 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 13
березня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«ПУМБ» заборгованість за кредитним
договором у сумі 38 688,51 доларів США та
26016,14 грн.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру загальною площею 44,23
кв.м, житловою площею 27.-кв.м., яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Сорок років Радянської України,
буд.75 кв.12, і належить ОСОБА_5 для
задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» у сумі
38688,51 доларів США та 26 016,14 грн.

Встановлено спосіб реалізації
квартири за адресою: АДРЕСА_2, шляхом
проведення прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження.

Встановлено початкову ціну реалізації
квартири за адресою: АДРЕСА_2, на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
(незалежним експертом) на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ПАТ «ПУМБ» витрати по сплаті судового
збору в сумі 3 441,00 грн. в рівних частках
з кожного.

Позовні вимоги щодо виселення та
зняття з реєстраційного обліку -
залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ПАТ «ПУМБ» подано апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог щодо виселення та зняття з
реєстраційного обліку, ухвалити в цій
частині нове - про задоволення позову. В
іншій частині рішення залишити без
змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права .

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 26
вересня 2007 року між ЗАТ "Перший
Український Міжнародний банк",
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є ПАТ "ПУМБ" та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір №5701458.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору
позивач зобов'язався надати
відповідачу ОСОБА_4 грошові кошти у
розмірі 35 275,00 дол. США, а ОСОБА_4
зобов'язався прийняти кредит, сплатити
проценти за користування кредитом та
повернути кредит Банку в порядку та у
строки, визначені кредитним договором,
але не пізніше 26.09.2027р. Згідно з п.3.2.1.
кредитного договору ОСОБА_4
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами в розмірі та в
строки, які встановлено Графіком
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом, який є
Додатком № 1 до кредитного договору.
Відповідно до пп. 1.3. кредитного
договору процентна ставка за
користування кредитом становить 11,9%
річних.

Станом на 15.05.2013р. загальна сума
заборгованості ОСОБА_4 перед банком за
кредитним договором складає 38 688,51 дол.
США та 26 016,14 грн., у тому числі:

заборгованість за сумою кредиту - 32
852,69 дол. США;

заборгованість за непогашеними в строк
процентами за користування кредитом за
період з 26.10.2011 по 15.05.2013 - 5 835,82 дол. США;

пеня за порушення строків виконання
зобов'язань за Кредитним договором - 5
382,73 грн.;

штраф за невиконання обов'язку
дострокового повернення кредиту,
передбаченого пп. 4.3.5 Кредитного
договору, - 2 819,53 грн.;

штраф за невиконання умов страхування -
17 813,88 грн.

ОСОБА_5 відповідно до ст.ст.572-576, 583-585
Цивільного кодексу України та ст.ст.1, 3,
5-7, 11 Закону України від 05.06.2003 № 898-ІУ
«Про іпотеку» виступила майновим
поручителем ОСОБА_4 щодо виконання
останнім зобов'язань за кредитним
договором та передала в іпотеку банку
квартиру, загальною площею 44,23 кв.м,
житловою площею 27,46 кв.м за адресою:
АДРЕСА_2, яка була придбана за кредитні
кошти, про що між позивачем та ОСОБА_5
було укладено договір іпотеки № 5711865,
посвідчений 26.09.2007 ОСОБА_7, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу, за реєстровим №
2289. Обтяження квартири іпотекою було
зареєстровано у Державному реєстрі
іпотек, що стверджується витягом №
14615108 від 26.09.2007.

Відповідачі порушення основного
зобов'язання не усунули, кредит та
проценти за користування ним не
повернули.

Суд першої інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку ,що у позивача
виникло передбачене ст. 35 Закону
України "Про іпотеку" та пп. 4.4.
іпотечного договору право звернення
стягнення на предмет іпотеки. Згідно з
ч. З ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та
п. 4.3. іпотечного договору звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється в тому числі на підставі
рішення суду. Статтями 39 і 41
вищевказаного закону передбачена
можливість реалізації предмета
іпотеки на прилюдних торгах.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку, встановленому законом.

У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону
законодавець встановлює певний
порядок дій банку: після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. З ст. 109 ЖК
України. Вимога про добровільне
звільнення житлового приміщення може
бути направлена разом з вимогою,
передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про іпотеку».

Примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо добровільно мешканці не
звільнять житловий будинок або житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення,
як на предмет іпотеки протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Районний суд відмовляючи у
позовних вимогах про виселення
відповідачів з житла, прийшов до
висновку що в справі не має належних
доказів на підтвердження того, що
відповідачі отримували письмову
вимогу банку про добровільне
звільнення квартири, а є лише докази
про направлення банком вимоги про
виселення.

Разом з тим, такий висновок суду є
помилковим.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов"язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог ,що
звичайно ставляться.

За ч.2 ст.6 ЦК України сторони мають
право врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Так у відповідності до п.5.7 Договору
іпотеки сторони погодилися ,що
повідомлення та або документи
вважаються отриманими Іпотекодавцем
на сьомий день з дня реєстрації
Іпоткодержателем рекомендованого
листа або телеграм у відділенні
поштового зв'язку телеграфі при цьому
Іпотекодавець несе ризик отримання
таких листів та телеграм у строк, що
перевищує 7 календарних днів ,або в
день особистого вручення Іпотекодавцю
, вказаний в повідомленнях та або
документах.

Таким чином матеріалами справи
підтверджено, що позивачем виконані
умови Закону та договору щодо
направлення вимоги щодо добровільного
звільнення предмету іпотеки і у суду
першої інстанції не було правових
підстав для відмови у задоволенні
позову в частині виселення
відповідачів з вкартири.

Судом обґрунтовано відмовлено у
задоволенні позовних вимог про зняття
відповідачів з реєстраційного обліку
,так як реєстраційна служба до участі у
справі не долучалася, а рішення суду
про виселення осіб, є підставою для
зняття їх з реєстрації.

На підставі вищенаведеного,
судова колегія вважає, що висновки суду
першої інстанції в частині відмови у
виселенні відповідачів не
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи і тому судове
рішення в цієї частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про примусове виселення відповідачів.

В іншій частині рішення суду
відповідає вимогам закону і повинно
залишатися в силі.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» -
задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 13
березня 2014 року у цій справі - в частині
відмови у позовних вимогах про
виселення - скасувати та ухвалити в
цієї частині нове рішення за яким :

Виселити ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири за
адресою: АДРЕСА_2, без надання іншого
житла.

В інший частині рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: