АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц - 796/728/2014
Головуючий у І інстанції Фролова І.В.
Доповідач - Корчевний Г.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.

Суддів Слободянюк С.В.,
Лапчевської О.Ф.

при секретарі Охневській Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 листопада
2013 року в цивільній справі за позовом
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України, Будинкоуправління №12
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
виселення, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2013 року позивачі звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення.

Просили виселити відповідачів із
кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначали, що в гуртожитку АДРЕСА_1
відповідачі заселилися на підставі
спеціального ордеру №09 від 12.06.1996 року,
у зв»язку з трудовими відносинами.

Відповідач ОСОБА_2 у вересні 2013 року
звернулася до позивача із проханням
виділити у гуртожитку кімнату АДРЕСА_1,
на що відповіддю від 18 вересня 2012 року
позивач повідомив про надання цієї
кімнати ОСОБА_3 - капітану 2-го рангу.

Однак, відповідачі самовільно
вселилися в спірну кімнату, та на
добровільне прохання про виселення із
цієї кімнати не реагували.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року
позов Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України,
Будинкоуправління №12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення -
задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_1 з кімнати
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України, Будинкоуправління №12
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України судовий збір у розмірі 114 грн. 70
коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року
скасувати, та постановити нове рішення,
яким у задоволенні позову Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України,
Будинкоуправління №12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що факт
самовільного зайняття спірної кімнати
АДРЕСА_1 не доведений, акт, який
складений головним інженером
співпозивача є недопустимим доказом по
справі.

Вказує, що ОСОБА_3, якому надана у
користування кімната АДРЕСА_1 не
проживає в ній, а тому така кімната є
вільною.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суду приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно розпорядження Шевченківської
районної у місті Києві державної
адміністрації від 09 жовтня 2007 року №1459
будинок по АДРЕСА_1 занесений до
вказаного реєстру та використовується
як гуртожиток.

Відповідачі заселилися в кімнату
АДРЕСА_2 на підставі спеціального
ордеру №09 від 12.06.1996 року, у зв»язку з
трудовими відносинами

Встановлено, що у вересні 2013 року
відповідач звернулася до позивача
листом із проханням виділити в
гуртожитку кімнату АДРЕСА_1.

18 вересня 2012 року позивач
листом-відповіддю повідомив, що
кімнату АДРЕСА_1 надано ОСОБА_3 - капітан
2-го рангу.

У вересні 2012 року головним інженером
співпозивача, який на той час виконував
обов»язки начальника співпозивача
було виявлено та складено акт, про
самовільне зайняття відповідачами
опечатану спірну площу та встановлення
додаткового замка, який унеможливлює
доступ до кімнати АДРЕСА_1.

Посилання апелянта на те, що факт
самовільного зайняття спірної кімнати
АДРЕСА_1 не доведений, акт, який
складений головним інженером
співпозивача є недопустимим доказом по
справі, колегія суду не може прийняти
до уваги, так як акт від 20.09.2012 року
складений комісією на підтвердження
самовільного зайняття відповідачами
спірної кімнати №5 в квартирі №24 в
гуртожитку, містить печатку та підписи
ТВО начальника БІ-12 - Кравчука С.Г., та
головним інженером співпозивача -
Сороки Н.М. у присутності мешканця
кімнати АДРЕСА_3 - ОСОБА_6

Колегія суду зазначає, що апелянт з
позовом до суду про визнання такого
акту недійсним не звертався.

Крім того, посилання апелянта на те, що
ОСОБА_3, якому надана у користування
кімната АДРЕСА_1 не проживає в ній, а
тому така кімната є вільною,
спростовується наступним.

Відповідно до ст.. 129 ЖК УРСР на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суду зазначає, що єдиною підставою
заселення у кімнату АДРЕСА_1 є ордер, а
тому посилання апелянта на те, що
кімната є вільною, не надає права на
самовільне заселення в спірну кімнату.

Відповідно до ст.. 116 ЖК УРСР
встановлено, що особи, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи, вищезазначене, колегія
суду погоджується з висновками суду
першої інстанції, та зазначає, що
доводи апеляційної скарги є
недоведеними та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться лише на формальних
міркуваннях.

Тому, колегія суду вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305,308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: