Номер провадження: 22-ц/785/1620/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, який
діє в інтересах ОСОБА_2, відповідача
Комунального підприємства
«Теплопостачання м. Одеси» - Пашали М.О,
третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Теплопостачання м.
Одеси», за участю третьої особи ОСОБА_6
про відшкодування шкоди, за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
Комунального підприємства
«Теплопостачання м. Одеси» на рішення
Приморського районного суду м. Одеси 07
листопада 2013 року,-

встановила:

24.10.2011р. ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом, в якому після уточнення
позовних вимог, просив стягнути з
відповідача суму понесених збитків у
розмірі 65768,26 грн. та відновити
пропущений строк позовної давності.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 25.07.2007р. водій КП
«Теплопостачання міста Одеси» ОСОБА_6,
керуючи екскаватором ЕО 3323 д/н НОМЕР_1,
внаслідок порушення герметичності
гідравлічного приводу, гідравлічна
речовина (масло) вилилась на проїжджу
частину дороги та забруднила шляхове
покриття дороги. Постановою №1355 від
05.09.2007р. водій екскаватора ОСОБА_6 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.139 КпАП
України.

Позивач, керуючи автомобілем Мазда 626,
д/н НОМЕР_2 при об'їзді екскаватора не
впорався з керуванням, в зв'язку з тим,
що проїжджа частина дороги була
забруднена гідравлічною речовиною
(маслом), внаслідок чого відбулося
зіткнення з колонкою АЗС «Лукойл».

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 29.08.2007 р. по справі
№3-26307 було встановлено, що у діях
позивача не було порушень Правил
дорожнього руху.

Згідно висновку спеціаліста
автотоварознавця від 13.08.2007р., вартість
пошкоджень, спричинених автомобілю
ОСОБА_2 складає 14 169, 26 грн., які позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь.

Також позивач зазнав збитків, взявши в
оренду транспортний засіб на загальну
суму 45 500 грн. (455 днів х 100 грн.), що
підтверджується розпискою та
довіреністю.

Крім того, позивач поніс витрати за
оплату стояночного місця, де
знаходився його пошкоджений
автомобіль, що підтверджується
квитанціями на загальну суму 5140 грн.,
які просив стягнути з відповідача.

Також, позивач просив стягнути з
відповідача витрати на евакуатор у
розмірі 170 грн.; витрати на правову
допомогу у розмірі 250 грн.; витрати в
зв'язку з проведення оцінки майна
спеціалістом - автотоварознавцем
пошкодженого автомобіля у розмірі 519
грн. та банківський збір у розмірі 20
грн.

ОСОБА_2 також надав суду клопотання про
поновлення пропущеного строку
позовної давності.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_8 в судовому засіданні вимоги
свого довірителя підтримав, просив їх
задовольнити.

Представник відповідача КП
«Теплопостачання міста Одеси» -
Романюк Г.С. в судовому засіданні
посилався на те, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню,
оскільки наявність розписок ОСОБА_10 не
є підставою виникнення правовідносин
сторін щодо оренди транспортного
засобу, а тому вимоги позивача у
розмірі 45 500 грн. не підлягають
задоволенню. Договір оренди
транспортного засобу повинен бути
укладений в письмовій формі та
нотаріально посвідчений, відповідно до
вимог чинного законодавства, а надані
позивачем розписки є нікчемними.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлений
належним чином, про поважність причин
не явки суду не повідомлено.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 07.11.2013р. позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Судом стягнуто з КП «Теплопостачання
міста Одеси» на користь ОСОБА_2 суму
понесених збитків у розмірі 20268,26 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне
підприємство «Теплопостачання м.
Одеси» просить рішення Приморського
районного суду м. Одеси 07 листопада 2013р.
скасувати, в задоволенні позову
позивачу відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. При цьому
посилаються на те, що позивач
звернувся до суду з пропуском строку
позовної давності , що є підставою для
відмови у позові, поважних причин для
пропуску строку позивач не надав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому посилався на те, що в зв'язку
з діями відповідача його автомобіль
знаходився без користування на
автостоянці шість років, він ним не
користувався, йому прийшлось
орендувати інший автомобіль за
розпискою, в зв'язку з чим просив
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі в розмірі 65 768 грн. 26
коп.

Позивач ОСОБА_2, його представник
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити, апеляційну
скаргу відповідача відхилити.

Представник Комунального
підприємства «Теплопостачання м.
Одеси» - Пашали М.О., третя особа -
ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу
та просили її задовольнити, апеляційну
скаргу позивача просили відхилити,
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, мотиви і доводи
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційних скарг,
вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позов
ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався
на те, що збитки, завдані внаслідок ДТП,
спричинені майну позивача з вини водія
ОСОБА_6, яка встановлена постановою
суду. Оскільки шкода, завдана майну
позивача діями ОСОБА_6, спричинена під
час виконання останнім своїх трудових
обов'язків у відповідача КП
«Теплопостачання міста Одеси», то
обов'язок відшкодувати збитки має бути
покладений на відповідача - КП
«Теплопостачання міста Одеси». Таким
чином, суд дійшов висновку, що шкоду
внаслідок ДТП необхідно стягнути з
підприємства «Теплопостачання міста
Одеси» на користь ОСОБА_2 у розмірі 20268,
26 грн., яка складається з витрат: за
відновлювальний ремонт автомобіля на
суму 14169, 26 грн.; витрати на евакуатор -
на суму 170 грн.; витрати за стоянку
«Промінь» - 100 грн. щомісячно, а всього
5140 грн.; витрати на правову допомогу у
розмірі 250 грн.; витрати в зв'язку з
проведення оцінки спеціаліста -
автотоварознавця пошкодженого
автомобіля на суму 519 грн. та
банківський збір у розмірі 20 грн.

Колегія суддів повністю не
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2007р.
водій КП «Теплопостачання міста Одеси»
ОСОБА_6 керував екскаватором ЕО 3323 д/н
НОМЕР_1, внаслідок порушення
герметичності гідравлічного приводу,
гідравлічна речовина (масло) вилилась
на проїжджу частину дороги та
забруднила шляхове покриття дороги.

Постановою №1355 від 05.09.2007р. водій
екскаватора ОСОБА_6, який працював на
КП «Теплопостачання міста Одеси» був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.139 КпАП
України(а.с.12).

Позивач, ОСОБА_2, керуючи
автомобілем МАZDА 626, д/н НОМЕР_2 при
об'їзді екскаватора не впорався з
керуванням через забруднення
проїжджої частини дороги, на якій було
розлито масло, внаслідок чого
відбулося зіткнення з колонкою АЗС
«Лукойл», у зв'язку з чим його
автомобіль отримав механічні
пошкодження.

Постановою Суворовського
районного суду м. Одеси від 29.08.2007р. по
справі №3-26307 було встановлено, що у
діях позивача ОСОБА_2, не було порушень
Правил дорожнього руху. ДТП сталося
через забруднення проїжджої частини
дороги, на якій було розлито
масло(а.с.9).

Крім того в матеріалах справи є
постанова Суворовського районного
суду м. Одеси від 29.08.2007р. по справі
№3-26306, в якій зазначено, що у діях
позивача ОСОБА_7 не було порушень
Правил дорожнього руху(а.с.211). При цьому
судом встановлено, що 27.07.2007р. діями
водія ОСОБА_6, який керував
екскаватором ЕО 3323 д/н НОМЕР_1,
внаслідок порушення герметичності
гідравлічного приводу, гідравлічна
речовина (масло) вилилась на проїжджу
частину дороги та забруднила шляхове
покриття дороги в зв'язку з чим сталося
ДТП.

Тобто, внаслідок розливу
речовини(масла) постраждали інші водії
транспортних засобів, які рухалися 25
липня 2007р. по Миколаївській дорозі в м.
Одесі, де було розлито гідравлічна
речовина (масло).

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно - правові
наслідки дій особи, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчиненні вони цією
особою.

Згідно висновку спеціаліста
автотоварознавця від 13.08.2007р., вартість
відновлюваного ремонту в зв'язку з
пошкодженнями, спричинених автомобілю
ОСОБА_2 складає 14 169, 26 грн.(а.с.17-26).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
поновлення ОСОБА_2 строку позовної
давності для звернення до суду з даним
позовом, так як фактично позивач
звертався до суду з відповідним
позовом ще в 2007 році.

Доводи представника КП
«Теплопостачання міста Одеси» щодо
пропуску строку позовної давності до
уваги не приймаються .

Як вбачається з матеріалів 2-575510 за
позовом ОСОБА_2 до КП «Теплопостачання
м. Одеси» про відшкодування шкоди,
позивач ОСОБА_2 вже звертався до суду
08.04.2009р., але його позовна заява
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 29 листопада 2010р. залишена без
розгляду, оскільки позивач не з'явився
в судове засідання 06 листопада 2010р. та
29 листопада 2010р., повторно(суддя
Терьохін С.Є.).

Між тим, під час огляду
вищевказаної справи в суді апеляційної
інстанції, колегією суддів звернута
увага на те, що за даною справою було
проведено десять судових засідань,
але ні на одне із судових засідань
позивач та його представник не
викликались, повідомлень про те, що
вони знали про слухання справи в
матеріалах справи не має. Довідки про
відкладення справи з численними
виправленнями та не підписані
секретарем. В протоколі судового
засідання 02.03.2010р. зазначено, що позивач
був присутній в судовому засіданні,
але протокол секретарем судового
засідання не підписаний, диск
технічного запису цього судового
процесу відсутній. В матеріалах справи
є заява представника позивача ОСОБА_11
до голови вищевказаного суду про
передачу справи іншому судді, оскільки
справа не призначалась до розгляду. В
матеріалах справи є заява від 29
листопада 2010р. представника КП
«Теплопостачання м. Одеси» та
представника позивача ОСОБА_11 про
відкладення розгляду справи для
вирішення питання про укладання
мирової угоди, але ухвалою суду від 29
листопада 2010р. позовні вимоги позивача
залишено без розгляду, оскільки
позивач не з'явився в судові засідання
06 листопада 2010р. та 29 листопада 2010р.,
повторно. Між тим, судового засідання 06
листопада 2010р. взагалі не відбулося, що
підтверджено довідкою 06 вересня 2010р.
на а.с.43, де зазначено, що суддя
знаходиться у відпустці (а.с.2-44, справа
2-575510).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2
підтвердив, що він не знав про слухання
справи в суді першої інстанції,
повістки про слухання справи та
ухвалу суду від 29 листопада 2010р. не
отримував, а тому строк звернення до
суду пропустив з поважних причин,
просив його поновити.

З врахуванням вказаних обставин,
суд першої інстанції правильно дійшов
до висновку про поновлення строку
позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.І ст. 1172 ЦК України,
юридична особа відшкодовує шкоду,
завдану її працівником під час
виконання ним, своїх службових
обов'язків.

Суд першої інстанції правильно
дійшов до висновку про те, що збитки,
завдані внаслідок ДТП, спричинені
майну позивача з вини водія ОСОБА_6, яка
встановлена постановою суду від
29.08.2007р. та постановою №1355 від 05.09.2007р.
Оскільки шкода, завдана майну позивача
діями ОСОБА_6, спричинена під час
виконання останнім трудових обов'язків
у КП «Теплопостачання м. Одеси», то
обов'язок відшкодувати шкоду має бути
покладений саме на відповідача, а тому
розмір матеріальної шкоди за
відновлюваний ремонт автомобіля у
розмірі 14 169 грн. 26 коп. підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Колегія суддів, вважає, що суд
першої інстанції дійшов до
правильного висновку про відмову у
задоволенні вимог позивача щодо
стягнення витрати на оплату
орендованого автомобіля у розмірі 45 500
грн., оскільки ці витрати позивача є не
доведеними.

Посилання апелянта на розписку
між ОСОБА_2 та ОСОБА_10, відповідно до
якої сторони уклали договір про оренду
автомобіля на увагу не заслуговують,
оскільки відповідно до ст.799 ЦК України
договір найму транспортного засобу за
участю фізичної особи підлягає
обов'язковому нотаріальному
посвідченню.

Договір оренди транспортного
засобу повинний бути укладений в
письмовій формі та нотаріально
посвідчений, а тому наслідки
недодержання даної вимоги Закону є
визнання такого договору
нікчемним(ч.1ст.220 ЦК України).

Позивачем не було надано, як до
суду першої, так і апеляційної
інстанції договір оренди
транспортного засобу, посвідченого в
нотаріальній конторі(а.с.17, 92-94).

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду про стягнення витрат
за оплату стояночного місця у розмірі
5140 грн. Вимоги позивача про те, що він
поніс витрати за оплату стояночного
місця, де знаходився його пошкоджений
автомобіль, що підтверджується
квитанціями на загальну суму 5140 грн.
задоволенню не підлягають, оскільки
пошкоджений автомобіль знаходився на
стоянці біля його будинку і вказаною
стоянкою він користується, як до його
пошкодження, так і після.

Позивачем доведені витрати на оплату
евакуатора - 170 грн., витрати в зв'язку з
проведення оцінки спеціаліста -
товарознавця пошкодженого автомобіля
на суму 519 грн., витрати на правову
допомогу на суму 250 грн., які
підтверджено відповідними
квитанціями, які підлягають стягненню
з відповідача на користь позивача
(а.с.15-16,27-28,33).

Витрати 20 грн. банківського збору не
відносяться до судових витрат, а тому
не підлягають відшкодуванню.

Крім того, вирішуючи спір, суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що у
п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992р. « Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», із змінами і доповненнями від 24
жовтня 2003р., дано роз'яснення, що
постановляючи рішення про стягнення на
користь потерпілого відшкодування
вартості майна, що не може
використовуватися за призначенням, але
має певну цінність, суд одночасно
повинен обговорити питання про
передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду.

Постановляючи рішення про стягнення на
користь позивача відшкодування
завданої шкоди, колегія суддів вважає
за необхідне зобов'язати позивача
передати відповідачу пошкоджені
автомобільні деталі, що не можуть
використовуватись за призначенням, але
мають певну цінність, які визначені за
переліком у висновку спеціаліста
автотоварозначвого дослідження(а.с.
17-26).

Інші доводи апелянтів не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому мають бути відхилені.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів розглянувши апеляційні
скарги в межах вимог і доводів
апеляційних скарг, вважає, що рішення
суду необхідно змінити, виклавши
резолютивну частину в новій редакції.

Підстав для відмови у позовних
вимогах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209,303, 307
ч.1п.3,309,314,316,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Комунального
підприємства «Теплопостачання м.
Одеси» - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси 07 листопада 2013 року змінити,
виклавши резолютивну частину в новій
редакції.

Позов ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Теплопостачання м.
Одеси», за участю третьої особи ОСОБА_6
про відшкодування шкоди задовольнити
частково.

Поновити ОСОБА_2 строк для звернення
до суду з позовом.

Стягнути з підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» на
користь ОСОБА_2 суму понесених збитків
у розмірі 14 339 (чотирнадцять тисяч
триста тридцять дев'ять ) грн. 26 коп., яка
складається з витрат:

- на відновлювальний ремонт
автомобіля -14 169 (чотирнадцять тисяч
сто шістдесят дев'ять ) грн. 26 коп.;

- витрати за евакуатор - 170 (сто
сімдесят) грн.

Стягнути з підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» на
користь ОСОБА_2 суму понесених послуг
на правову допомогу у розмірі 250 (двісті
п'ятдесят )грн., витрати в зв'язку з
проведенням висновку спеціаліста у
розмірі 519 (п'ятсот дев'ятнадцять) грн.

Зобов'язати ОСОБА_2 після
відшкодування заподіяної внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди шкоди,
повернути Комунальному підприємству
«Теплопостачання м. Одеси» пошкоджені
автомобільні деталі, що не можуть
використовуватись за призначенням,
але мають певну цінність, згідно
висновку автотоварознавчого
дослідження.

В інших вимогах ОСОБА_2 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук