Справа №478/1962/13-ц 17.03.2014 17.03.2014 17.03.2014
Провадження №22-ц/784/856/14
Суддя по 1 інстанції Сябренко І.П.
Доповідач апеляційної інстанції
Ухвала

Іменем України

17 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Шпонарською О.Ю.,

за участю:

- представника відповідача
Ляшенка М.Д.,

- представника третьої особи - ТОВ
«Агроальянс» - Остапчук Л.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

товариства з обмеженою
відповідальністю «Сила росту»

на рішення Казанківського районного
суду Миколаївської області від 30 січня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сила росту», треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: відділ
Держземагенства в Казанківському
районі, товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроальянс», про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та стягнення
збитків,

встановила :

08 листопада 2013 року ОСОБА_4
звернувся з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Сила
росту» (далі - ТОВ «Сила росту») про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки.

Позивач вказував, що він є
власником земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
площею 6, 30 га, яка розташована в межах
території Казанківської селищної ради
Казанківського району.

До отримання ним у 2008 році
державного акту на вказану земельну
ділянку, між ним та ТОВ «Сила росту» 21
грудня 2005 року було укладено договір
оренди земельної частки (паю) 6,94
умовних кадастрових гектарів, який був
зареєстрований у книзі записів
договорів оренди землі 26 червня 2007
року.

09 вересня 2008 року на підставі
сертифікату про право на земельну
частку (пай) по 6,94 умовних кадастрових
гектарів, він отримав державний акт на
право власності на земельну ділянку,
площею 6,30 га.

Вказану земельну ділянку він
передав в оренду відповідачу строком
на 5 років, уклавши договір оренди 20
жовтня 2011 року, який не був
зареєстрований у відділі Держкомзему.
До того ж, він не бажав продовжувати
договірні орендні відносини з
відповідачем.

17 листопада 2011 року він уклав
договір оренди вказаної земельної
ділянки з ТОВ «Агроальянс» строком на
5 років, який 16 січня 2012 року
зареєстрований у відділі Держкомзему
Казанківського району за № 00360.

В наступному, на підставі судових
рішень, які ухвалені за його позовом у
2012 році та набрали законної
сили, договір оренди земельної частки
(паю), укладені з відповідачем 21 грудня
2005 року, були припинені, а відповідача
зобов'язано не чинити перешкод у
користуванні ним земельною ділянкою,
загальною площею 6, 30 га.

Не дивлячись на це, відповідач
продовжує безпідставно користуватися
належною йому земельною ділянкою.

Посилаючись на те, що договір
оренди, укладений з ТОВ «Сила росту» 20
жовтня 2011 року, не відповідає вимогам
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»,
оскільки не містить усіх істотних
умов, позивач просив визнати його
недійсним.

Доповнюючи позовні вимоги
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь збитки у розмірі
неотриманої орендної плати за 2013 рік в
сумі 2 171 грн.

Заперечуючи проти позову,
відповідач посилався на
безпідставність позову, оскільки з
вини відділу Держкомзему у
Казанківському районі договір оренди,
укладений з позивачем, не був
зареєстрований, про що між ними існує
спір в судах адміністративної
юрисдикції.

Рішенням Казанківського
районного суду Миколаївської області
від 30 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 2 170 грн. 70 коп. збитку
та відмовлено у задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 229 грн.
40 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
ТОВ «Сила росту», посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким повністю відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_4

В запереченнях на апеляційну
скаргу позивач та представник ТОВ
«Агроальянс» посилалися на її
необґрунтованість.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що такий
договір не є вчиненим, оскільки він не
пройшов обов'язкову для цього державну
реєстрацію.

Так, згідно із ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

За змістом ст. ст. 14, 18, 20 Закону
України «Про оренду землі», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, договір оренди
укладається в письмовій формі та
підлягає державній реєстрації.

Відповідно до положень ст. ст. 210,
640 ЦК України не є вчиненим правочин у
разі нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивачу на підставі
державного акту на право власності,
виданого 09 вересня 2008 року
Казанківською райдержадміністрацією,
належить земельна ділянка
сільськогосподарського призначення
площею 6,30 га, розташована в межах в
межах території Казанківської
селищної ради Казанківського району
(а.с. 10).

17 листопада 2011 року він уклав
договір оренди вказаної земельної
ділянки з ТОВ «Агроальянс»
строком на 5 років, який 16 січня 2012 року
зареєстрований у відділі Держкомзему
Казанківського району за № 00360
(а.с.17-18).

Не дивлячись на це, земельною
ділянкою безпідставно користується
відповідач, посилаючись на наявність
договору оренди цієї ж земельної
ділянки, який укладений з позивачем в
письмовій формі 20 жовтня 2011 року
строком на 5 років.

Проте, в порушення вимог ст.ст. 18,
20 Закону України «Про оренду землі»,
вказаний договір оренди не пройшов
державну реєстрацію у відповідному
органі державної реєстрації, тому він
не є вчиненим.

Із матеріалів справи також
вбачається, що відповідач протягом 2013
року без належної правової підстави
користувався земельною ділянкою
позивача, тому суд першої інстанції
правомірно, відповідно до вимог ст. 1212
ЦК України, стягнув на його користь
спричинені збитки за 2013 рік в розмірі
обумовленої між ними орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України
положення глави 83 ЦК застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

За такого, доводи апеляційної
скарги відповідача про незаконність
такого стягнення є необґрунтованими,
оскільки земельна ділянка перебувала
у користуванні відповідача протягом
2013 року.

Інші доводи апеляційної скарги
не впливають на правильність висновків
суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції, постановленого з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Сила
росту» відхилити, а рішення
Казанківського районного суду
Миколаївської області від
30 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: