Провадження №2/369/452/14
РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання частково
недійсним договору дарування, та
визнання права власності на частину
земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що у
1983 році вона уклала шлюб з відповідачем
та проживали в АДРЕСА_1.

Відповідачу передано у приватну
власність безкоштовно земельну
ділянку площею 0,2191 га, в АДРЕСА_1, для
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд та видати
державний акт на право приватної
власності на землю.

Свідоцтво про спадщину за заповітом
від 06.06.1992 на будинок АДРЕСА_1 було
видано відповідачу.14.07.2006 шлюб між
сторонами розірвано.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
18.07.2006 визнано недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від
06.06.1992, видане ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1
та визнано за нею право власності на ?
частину будинку.

18.06.2008 ОСОБА_2 подарував будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_3, на даний час вона є власником ?
частини будинку, а іншої ? частини
власником є вона, та рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05.12.2011 року
визнано договір дарування житлового
будинку частково недійсним.

Тому просила визнати земельну ділянку
площею земельну ділянку площею 0,2191 га,
в АДРЕСА_1, згідно державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії КВ 17 березня 1995 року
спільною сумісною власністю подружжя
сторін. Визнати за нею право
власності на ? частину земельної
ділянки площею 0,2191 га, в АДРЕСА_1.

В ході судових засідань позивачка
уточнювала позовні вимоги, згідно
останніх уточнень та доповнень просила
визнати земельну ділянку площею 0,2191 га,
в АДРЕСА_1, згідно державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії КВ 17 березня 1995 року
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати частково недійний договір
дарування земельної ділянки від 18.06.2008
площею 0,2191 га, в АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом
Києво-Святошинського нотаріального
округу ОСОБА_6 зареєстрований в реєстрі
за № 1179.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ?
частину земельної ділянки площею 0,2191
га, в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Представники відповідача ОСОБА_2 позов
визнали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явилася, про день слухання справи
повідомлена належним чином, причини
неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, вивчивши
матеріали справи, позов задовольняє з
наступних підстав:

Судом встановлено, що в 1983 сторони
уклали шлюб, та стали проживати в
АДРЕСА_1.

В період шлюбу, у них нарадилось двоє
дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_3, після одруження ОСОБА_8.

Акт про прийняття будинку в
експлуатацію, та рішення Тарасівської
сільської ради від 16.04.1992 № 26/4, свідчить
про спільне будівництво сторонами, під
час перебування у шлюбі, спірного
житлового будинку АДРЕСА_1.

Під час шлюбу рішенням виконавчого
комітету Тарасівської сільської ради
Києво-Святошинського району від 24.11.1994
№ 114/6 на підставі свідоцтва про
спадщину за заповітом від 06.06.1992 за №
1-1891, на будинок АДРЕСА_1, на підставі
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про приватизацію земельних ділянок»
від 26.12.1992, відповідачу передано у
приватну власність безкоштовно
земельну ділянку площею 0,2191 га, в
АДРЕСА_1, для обслуговування житлового
будинку і господарських споруд та
видати державний акт на право
приватної власності на землю.

Свідоцтво про спадщину за заповітом
від 06.06.1992 за № 1-1891, на спірний будинок
було видано відповідачу до 26.12.1992 коли
вступив в силу Декрет Кабінету
Міністрів України « Про приватизацію
земельних ділянок».На підставі
рішення відповідач отримав державний
акт на спірну земельну ділянку 17.03.1995.

14.07.2006 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
18.07.2006 визнано недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від
06.06.1992, видане відповідачу на будинок
АДРЕСА_1 та визнано за позивачкою право
власності на ? частину будинку.

12.09.2011 колегією судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18.07.2006 залишити
без змін.

Враховуючи, що сторони, перебуваючи в
шлюбі з 1983 по 2006 рік побудувати будинок
АДРЕСА_1, та відповідач отримав
земельну ділянку на підставі на
підставі свідоцтва про спадщину за
заповітом від 06.06.1992 на цей будинок, яке
на даний час скасоване судом, то є
підстави вважати спірну земельну
ділянку спільною сумісною власністю
сторін, а тому і для визнання права
власності за позивачем на ? частину
земельної ділянки.

Те, що сторони побудували, перебуваючи
в шлюбі на спірній земельній ділянці
будинок АДРЕСА_1, в судовому засідані не
оспорювалося..

Але 18.06.2008 відповідач подарував будинок
АДРЕСА_1 ОСОБА_3, на підставі чого на
даний час вона є власником ? частини
цього будинку, а ? частини його
належить позивачці.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
05.12.2011 визнано договір дарування
житлового будинку частково недійсним.

Згідно договору дарування
посвідченого приватним нотаріусом
Києво-Святошинського нотаріального
округу ОСОБА_6 зареєстрованого в
реєстрі за № 1179 від 18.06.2008, відповідач
подарував земельну ділянку (розміром)
площею 0,2191 га, яка розташована в
АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Відповідно до статті 48 ЦК України
недійсною є та угода, що не відповідає
вимогам закону.

Статтею 28 КпШС України (в редакції 1969р.),
визначено, що в разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю, їх частки
визначаються рівними.

Відповідно до частини першої ст. 29 КпШС
України (в редакції 1969р.), якщо між
подружжям не досягнуто згоди про
спосіб поділу спільного майна, то за
позовом одного з подружжя суд може
поставити рішення про поділ майна в
натурі.

Статтею 60 Сімейного кодексу України (в
редакції 1969 року) визначено, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності..,
вважається кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування та
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст. 70 СК України, що
частки майна подружжя повинні бути
рівними. Така ж норма закону міститься
і в ст. 368 Цивільного кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного можна
зробити висновок, що земельна ділянка
площею 0,2191 га, яка розташована в
АДРЕСА_1, Київської області була
придбана під час шлюбу сторін, а тому є
спільною сумісною власністю подружжя,
а тому суд визнає за позивачкою право
власності на ? частину її.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
обґрунтованість та доведеність вимог
позивача, оскільки вони відповідають
вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 60, 63, 70 СК України, ст.ст. 125, 126 ЗК
України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати земельну ділянку площею 0,2191 га,
в АДРЕСА_1, згідно державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії КВ 17 березня 1995 року
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати частково недійний договір
дарування земельної ділянки від 18.06.2008
року площею 0,2191 га, в АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом
Києво-Святошинського нотаріального
округу ОСОБА_6 зареєстрований в реєстрі
за № 1179.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ?
частину земельної ділянки площею 0,2191
га, в АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя: