Провадження № 2-1653/14
13.03.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договорами позики,
мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2010
року між сторонами був укладений
договір позики, відповідно до умов
якого позивач передав відповідачу у
була видана розписка. Строк повернення
грошових коштів був встановлений 1
місяць, тобто до 16.12.2010 року. 15.06.2011 року
між сторонами також був укладений
Договір позики, відповідно до якого
позивач передав відповідачу у борг
строком повернення до 01.07.2011 року.
Однак, в установлений договорами строк
відповідач кошти не повернув, свої
зобов"язання не виконує, уникає
зустрічей з ним, а також відмовляється
повернути грошові кошти. У зв"язку з
невиконанням відповідачем грошового
зобов"язання, він повинен сплатити
позивачу інфляційні втрати в розмірі
6500, 00 грн., 3 % річних за прострочення
виконання зобов"язань в розмірі 9444, 00
грн. На підставі викладеного позивач
вимушений звернутися до суду з даним
позовом, в якому просить суд стягнути з
відповідача на його користь борг за
договорами позики в розмірі 120000, 00 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 6500, 00 грн., 3
% річних в розмірі 9444, 00 грн., а також
судові витрати по справі.
В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, просив задовольнити їх в
Відповідач в судове засідання не
з"явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки не повідомив.
Суд вважає можливим розглядати справу
у відсутності відповідача, за наявних у
справі матеріалів.
Вислухавши пояснення
представника позивача, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.11.2010 року
відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача
ОСОБА_1 в борг грошові кошти в розмірі
На підтвердження отримання грошових
коштів відповідач ОСОБА_2 написав
розписку від 16.11.2010 року, відповідно до
якої зобов"язався повернути отримані
грошові кошти в строк 1 місяць, тобто до
Однак, в установлений у розписці
строк відповідач грошові кошти не
повернув, уникає зустрічей з позивачем,
не виконує свої зобов"язання.
Також 15.06.2011 року між сторонами
був укладений Договір позики,
відповідно до якого позивач передав
відповідачу у борг грошові кошти у
Відповідно до умов вказаного
Договору строк повернення грошових
коштів становив 01.07.2011 року.
Але в зазначений у Договорі строк
відповідач грошові кошти не повернув,
відмовляється повернути кошти, чим не
виконує свої зобов"язання за вказаним
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов"язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов"язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Сторонами у зобов"язанні є
боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК
Згідно із ст. 526 ЦК України
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Частиною 1 статті 527 ЦК України
визначено, що боржник зобов"язаний
виконати свій обов"язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов"язання чи
звичаїв ділового обороту.
Якщо у зобов"язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
як це передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України.
Як вбачається з написаної
відповідачем розписки від 16.11.2010 року,
грошові кошти в розмірі відповідач
зобов"язувався повернути в строк до
16.12.2010 року, але до цього часу гроші не
Як вбачається з Договору позики
від 15.06.2011 року, відповідач зобов"ячався
повернути грошові кошти в строк до
01.07.2011 року, але до цього часу гроші не
Таким чином, суд дійшов висновку,
що відповідач ОСОБА_2 добровільно не
виконує прийняті на себе зобовязання
за Договорами позики, в зазначений у
розписці та Договорі строк грошові
кошти не повернув, а тому неповернута
сума боргу в розмірі 120000, 00 грн.
підлягає стягненню з нього в судовому
порядку у повному обсязі.
Що стосується позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та
інфляційних втрат, то судом
встановлено наступне.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов"язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобовязання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобовязання, на
вимогу кредитора зобовязаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідно до розрахунку,
наданого позивачем, 3 % річних за
прострочення виконання зобов"язань 9444,
00 грн., а інфляційні втрати - 6500, 00 грн.
З урахуванням вищевикладеного та
вимог діючого законодавства, суд
вважає, що вказані суми інфляційних
втрат та 3 % річних також підлягають
стягненню з відповідача на користь
Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
підставними та обґрунтованими, а тому
такими, що підлягають задоволенню в
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору в сумі 1360, 00 грн.
На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК
України, ст. 509, 510, 525, 526, 527, 625, 1046, 1048, 1050,
1052 Цивільного кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 борг за Договорами
позики у розмірі 120000, 00 грн., інфляційні
втрати у розмірі 6500, 00 грн., 3 % річних за
несвоєчасне виконання грошового
зобов"язання у розмірі 9444, 00 грн. та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1360, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий: