Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/2481/14Головуючий у 1-й
інстанції Артемова Л.Г. Суддя-доповідач
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
при секретарі Мосіній
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року у
справі за скаргою ОСОБА_3 на
бездіяльність державного виконавця
Шевченківського Відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції (надалі -
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ)
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в
якій просив зобов'язати старшого
державного виконавця Вертюченко О.В.
вчинити дії, спрямовані на вчасне та
повне виконання рішення апеляційного
суду Запорізької області від 04.12.2012
року про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити
перешкоди у користуванні ОСОБА_3
земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 103
квадратних метри по АДРЕСА_1 та надати
йому вільний доступ до земельної
ділянки загального користування
НОМЕР_2 площею 10 квадратних метри за
цією адресою, розміри яких визначені
рішенням Шевченківського районного
народного суду м. Запоріжжя від 15 січня
1992 року.

В обґрунтування своєї скарги заявник,
як стягувач, зазначав наступне.

18.12.2013 року головний державний
виконавець Шевченківського ВДВС
Вертюченко О.В. винесла постанову про
закінчення виконавчого провадження за
виконавчим листом № 0827/8632/12, виданим
12.12.2012 року Шевченківським районним
судом м. Запоріжжя на виконання рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 04.12.2012 року про зобов'язання ОСОБА_2
не чинити перешкоди у користуванні
ОСОБА_3 земельною ділянкою НОМЕР_1
площею 103 квадратних метри по АДРЕСА_1
та надати йому вільний доступ до
земельної ділянки загального
користування НОМЕР_2 площею 10
квадратних і метри за цією адресою,
розміри яких визначені рішенням
Шевченківського районного народного
суду м. Запоріжжя від 15 січня 1992 року.
Постанову про закінчення виконавчого
провадження від 18.12.2013 року винесено на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку з
фактичним виконанням в повному обсязі
рішення боржником.

Ухвалою від 06.02.2014 року зазначене
процесуальне рішення посадової особи
державної виконавчої служби було
визнане неправомірним, оскільки
рішення суду не виконано, і на
виділеній в користування стягувачу
земельній ділянці існують об'єктивні
перешкоди для користування цією
ділянкою. Зокрема, це два паркани, що
розміщені на території заявника, які
лише частково демонтовані, так як
боржником знято лише металеві листи, що
утворювали паркан, каркаси ж, пов'язані
фундаментом з землею, залишилися. У
зв'язку із наявністю цих конструкцій
заявник вимушений переступати через
їхні нижні планки та нагибатися, щоб не
контактувати з верхніми. Крім того, на
земельній ділянці стягувача навалені
будівельні матеріали, складена в ряди
цегла, а також наявне будівельне
сміття. Проте, на цей час виконавче
провадження не відновлене та рішення
не виконане.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року
скаргу ОСОБА_3 на дії старшого
державного виконавця Шевченківського
ВДВС ЗМУЮ задоволено.

Зобов'язано старшого державного
виконавця Вертюченко О.В. вчинити дії,
спрямовані на вчасне та повне
виконання рішення апеляційного суду
Запорізької області від 04.12.2012 року про
зобов'язання ОСОБА_2 не чинити
перешкоди у користуванні ОСОБА_3
земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 103
квадратних метри по АДРЕСА_1 та надати
йому вільний доступ до земельної
ділянки загального користування
НОМЕР_2 площею 10 квадратних метри за
цією адресою, розміри яких визначені
рішенням Шевченківського районного
народного суду м. Запоріжжя від 15 січня
1992 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
боржник ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, просила ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 14.03.2014 року скасувати та
ухвалити нову, якою у задоволенні
скарги стягувача відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
розгляді справи, у тому числі
державного виконавця Вертюченко О.В.,
яка зазначала, що вже після
постановлення судом першої інстанції
оскаржуємої ухвали нею остання була
виконана, було здійснено необхідні
заходи для вчасного та повного
виконання зазначеного рішення суду на
користь ОСОБА_3 та знов винесено
постанову про закінчення зазначеного
виконавчого провадження 21.05.2014 року,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
апеляційного суду дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Встановлено, що вирішуючи скаргу на
користь заявника - стягувача ОСОБА_3 без
залучення до участі у справі та виклику
у судові засідання боржника ОСОБА_2, суд
першої інстанції вважав, що державним
виконавцем Вертюченко О.В. не вчинені
дії, спрямовані на належне виконання
рішення суду, що встановлено ухвалою
суду Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 06.02.2014 року (а.с. 3-4).

Дійсно в силу положень п. 17 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» згідно зі
ст. 26 ЦПК сторона виконавчого
провадження, яка звернулася до суду зі
скаргою, бере участь в її розгляді як
заявник, а інші учасники цього
провадження, прав і обов'язків яких
безпосередньо стосується розгляд і
вирішення цієї скарги, - як
заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
посадової особи державної виконавчої
служби розглядаються судом за
загальними правилами ЦПК з
особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК,
за участю державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дії або
бездіяльність якої оскаржуються. До
участі у справі як заінтересованої
особи залучається інша сторона
виконавчого провадження, оскільки
судовим рішенням може бути вирішено
питання про її права чи інтереси.

Проте, не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань (ст. 308
ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, лише якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, передбачені ст.
309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі
відсутні.

Встановлено, що суд першої інстанції
розглянувши скаргу стягувача ОСОБА_3 у
цій справі без залучення до участі та
виклику у судові засідання у справі
боржника ОСОБА_2 та ухваливши судове
рішення, яке є предметом оскарження,
останнім не порушив прав та інтересів
божника ОСОБА_2

Оскільки, цим судовим рішенням суд
першої інстанції лише зобов'язав
старшого державного виконавця
Вертюченко О.В. вчинити дії, спрямовані
на вчасне та повне виконання рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 04.12.2012 року, тобто виконати свій
прямий обов'язок, передбачений ст. 11 ч. 1
Закону України «Про виконавче
провадження».

А ОСОБА_2, якій було відоме про
зазначене рішення суду, навіть, вже в
силу принципу обов'язковості судових
рішень, передбаченого Цивільним
процесуальним законом України, не
будучи боржником у виконавчому
провадженні, мала виконувати зазначене
рішення суду.

Оскільки, судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

При вищевикладених обставинах, доводи
апелянта ОСОБА_2 про наявність порушень
норм процесуального прав, які б
призвели до неправильного вирішення
цієї справи, при постановленні
оскаржуємої ухвали судом першої
інстанції, є безпідставними.

За таких обставин, судова колегія не
вбачає передбачених законом підстав
для скасування ухвали суду першої
інстанції або її зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.