Справа № 465/2-3805/11
Головуючий у 1 інстанції: Кузь
Провадження № 22-ц/783/357/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді -
Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М.,
Шумської Н.Л.

при секретарі:
Бадівській О.О.

за участю:
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Франківського районного
суду м.Львова від 15 серпня 2013 року у
справі за позовом Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_6, Реєстраційної
служби Львівського міського
управління юстиції, треті особи без
самостійних вимог Інспекції ДАБК у
Львівській області, ЛКП «Затишне» про
визнання незаконним свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
29.01.2013 року, індексний номер НОМЕР_1 та
зобов'язання ОСОБА_6 за власні кошти
привести самочинно переплановану
квартиру АДРЕСА_1 до попереднього
стану, який існував до жовтня 2011 року,
та стягнення судових витрат, за участю
третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 із
самостійними аналогічними вимогами до
відповідачів, -

ВСТАНОВИЛА:

Франківська районна
адміністрація Львівської міської ради
звернулася в суд з позовними вимогами
до ОСОБА_6 про зобов'язання припинити
проведення ремонтно - будівельні
роботи у квартирі АДРЕСА_1 та
стягнення судових витрат, за участю
третьої особи - Інспекції ДАБК у
Львівській області без самостійних
вимог. Уточнивши позовні вимоги
визначивши відповідачами ОСОБА_6 та
Реєстраційну службу Львівського
міського управління юстиції за участю
третіх осіб без самостійних вимог
Інспекції ДАБК у Львівської області;
Львівського комунального підприємства
«Затишне», про визнання незаконним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 29.01.2013 року,
індексний номер НОМЕР_1 та зобов'язання
ОСОБА_6 за власні кошти привести
самочинно переплановану квартиру
АДРЕСА_1 до попереднього стану, який
існував до жовтня 2011 року, та стягнення
судових витрат та участю третіх осіб
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 із самостійними
аналогічними вимогами до
відповідачів.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 15 серпня 2013 року уточнені
позовні вимоги позивача та третіх осіб
задоволено частково. Визнано
незаконним та скасовано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно-
приміщення квартири (магазин) АДРЕСА_1
від 29.01.2013 року, що видане Реєстраційною
службою Львівського міського
управління юстиції, індексний номер
НОМЕР_1. Зобов'язано ОСОБА_6, за власні
кошти, привести квартиру АДРЕСА_1 до
попереднього стану, що існував станом
на 20 вересня 2011 року, тобто на час
укладання договору купівлі -продажу
від 20 вересня 2011 року. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради судові витрати в розмірі
114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_6
подавши апеляційну скаргу, у якій
зазначає, що не погоджується із даним
рішенням, вважає його необгрунтованим
та прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Не погоджується із позицією суду щодо
відсутності у неї дозволів органів
місцевого самоврядування на
здійснення реконструкції, оскільки
департамент містобудування Львівської
міської ради своїм наказом погодив
зазначену реконструкцію. Також вказує,
що згідно звіту №14-03018-12 від 03.09.2012 року,
який складений філією ДП
«Укрдержбудекспертиза», зазначений
проект реконструкції квартири
розроблено з додержанням вимог ДБН
А.2.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної
документації та будівництво», з
дотриманням вимог до міцності,
надійності та довговічності будинків і
споруд, їх безпечної безпеки та
інженерного забезпечення. Окрім того,
звертає увагу суду на те, що справа
повинна розглядатися в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки даний спір є
публічно-правовим.

Просить скасувати рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 15 серпня 2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, у
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ОСОБА_5, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду
першої інстанції не відповідає
зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги суд
прийшов до неправильного висновку, що
право власності було оформлено на
підставі документа, який був
скасований судом, а отже втратив
юридичну силу та визнав свідоцтво про
право власності від 29.01.2013 року ,
індексний номер: НОМЕР_1, яке видано
Реєстраційною службою Львівського
міського управління юстиції -
незаконним.

Колегія суддів не
погоджується з зазначеним висновком
суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції не відповідає
зазначеним вимогам.

Матеріалами справи доводиться
належність ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
20 вересня 2011 року.

Рішенням Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 09.12.2005р. №
1303 надано дозвіл використовувати
зазначену квартиру як нежитлову.

Розпорядженням Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 27.01.2012 року №38 «Про приведення до
попереднього стану самочинного
будівництва перепланованої квартири
АДРЕСА_1 з влаштованим окремим дверним
прорізом» власника квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_6 зобов'язано у місячний термін
за власні кошти привести до
попереднього стану самочинно
переплановану квартиру.

В справі наявний проект реконструкції
та пристосування зазначеної
квартири під магазин виготовлений ПП
«Універсал проект». Листом № 04/2433 від
12.07.2012 року, який погоджений
Управлінням охорони історичного
середовища Львівської міської ради.

Наказом департаменту містобудування
Львівської міської ради від
09.08.2012 року № 263, розглянувши
зазначений проект, затверджено
вимоги до архітектурно -
планувальної частини проекту, з
можливим влаштуванням дверного
отвору на місці віконного прорізу.

Експертним звітом № 14-03018-12 від 03.09.2012
року, філії ДП «Укрдержбудекспертиза»
підтверджується що проект
реконструкції квартири розроблено з
додержанням вимог ДБН А.2.2.2-3-2012 «Склад
та зміст проектної документації та
будівництво», з дотриманням вимог до
міцності, надійності та довговічності
будинків і споруд, їх безпечної безпеки
та інженерного забезпечення.

09 серпня 2012 року між ОСОБА_6 та
Департаментом економічної політики
Львівської міської ради був укладений
договір про пайову участь № 387.

Матеріалами справи підтверджується
реєстрація 26.03.2012р. декларації початок
виконання будівельних робіт та
зареєстрована 06.09.2012 року декларація
про готовність об'єкта до експлуатації.

Реєстраційна служба Львівського
міського управління юстиції 29.01.2013 року
видала ОСОБА_6 свідоцтва про право
власності на нерухоме майно - на
реконструйоване приміщення.

Згідно Постанови Львівського
окружного адміністративного суду від 10
грудня 2012 року, реєстрацію декларації
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Львівській
області про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстровану 06.09.2012 року
за № ЛВ 4, визнано
протиправною та скасовано ( т.1 а.с. 169-174).

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на
зазначену постанову та згідно ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2013 р.
відкрито апеляційне провадження на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 10.12.2012 р.

Судом першої інстанції в основу
оскаржуваного рішення покладено саме
факт скасування реєстрації зазначеної
декларації.

Окрім того, ОСОБА_6 заявляла клопотання
при розгляді справи про зупинення
провадження, до моменту перегляду
Постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2012
року в апеляційному порядку, однак
такі судом були відхилені.

Колегія суддів враховуючи враховуючи
вищенаведене вважає, що висновки суду
першої інстанції про незаконність
реєстрації зазначеної декларації є
передчасними.

Окрім того, матеріалами справи
встановлено, що не існує жодного
скасованого чи відкликаного
дозвільного документа на здійснення
ОСОБА_6 реконструкції належної їй
квартири.

При цьому слід зауважити, що основною
підставою для скасування реєстрації
декларації про готовність до
експлуатації згідно Постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2012
року є відсутність в декларації
інформації про серію та номер
кваліфікаційного сертифіката особи,
яка відповідальна за виконання робіт.
Проте в даному випадку слід звернути
увагу на те, що згідно листа
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 01.06.2012р. №
7/17-9217 адресованого Державній
архітектурно-будівельній інспекції
України надано роз'яснення про те, що
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 N 554 "Деякі питання
професійної атестації відповідальних
виконавців окремих видів робіт
(послуг), пов'язаних із створенням
об'єктів архітектури" не передбачено
проходження професійної атестації
осіб, відповідальних за виконання
робіт, з видачею відповідного
кваліфікаційного сертифіката таким
виконавцям (виконробам). Проект
постанови Кабінету Міністрів України
"Про внесення змін до порядків,
затверджених постановами Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461
та 466" погоджений заінтересованими
центральними органами виконавчої
влади та знаходиться на правовій
експертизі у Міністерстві юстиції
України. Враховуючи вищевикладене,
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю з
01.06.2012 року можуть продовжувати
здійснювати реєстрацію декларацій без
заповнення замовником відповідних
пунктів із зазначенням серії та номера
кваліфікаційного сертифіката
виконавця робіт (виконроба).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. За таких умов суд
критично оцінює розпорядження
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 27.01.2012 року
№38 «Про приведення до попереднього
стану самочинного будівництва
перепланованої квартири АДРЕСА_1 з
влаштованим окремим дверним прорізом»,
оскільки таке видано без наявності
відповідних повноважень.

Згідно висновку Управління охорони
історичного середовища Львівської
міської від 12.07.2012 р. № 04/2433, вбачається
можливим здійснення реконструкції
квартири №?7 АДРЕСА_1 під магазин
продовольчих товарів за дотримання
умов та вихідних даних наведених у
даному висновку.

Згідно з ч.1 ст. 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

Актами ЛКП «Листопадове» доводиться
самовільне влаштування ОСОБА_6
сходинки для входу в зазначене
приміщення, при цьому жодними
технічними даними не обґрунтовано
цілісності зазначених сходинок на
тротуарі з нежитловим приміщенням, не
обґрунтовано неможливості демонтажу
зазначених сходів без порушення
цілісності нежитлового приміщення, що
в черговий раз свідчить про
відсутність необхідної компетенції в
осіб, які складали зазначені документи.

Зокрема колегія звертає увагу, що
згідно описів ЛКП «Листопадове» сходи
знаходяться на тротуарі за межами
нежитлового приміщення, відповідно за
наявності підстав можна в окремому
процесі розглядати питання про
законність їх встановлення не
зачіпаючи при цьому питань
реконструкції самого приміщення, на що
як свідчать обставини справи було
отримано дозвільні документи.

Судом першої інстанції не з'ясовано
можливості приведення нежитлового
приміщення АДРЕСА_1 без шкоди для
приміщення та будинку в цілому. Зокрема
після отримання дозвільних документів
ОСОБА_6 внесла певні зміни в технічні
характеристики приміщення, відповідно
можливість здійснення наступної
реконструкції (перебудови) потрібно
досліджувати з використання
спеціальних знань, зокрема шляхом
призначення експертизи, чого судом
першої інстанції зроблено не було.

При цьому колегія звертає увагу, що
чинним законодавством, зокрема ст. 376
ЦК України, передбачено наслідки
здійснення самочинного будівництва.
Зокрема у разі істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до
попереднього стану.

Окрім того районним судом не взято до
уваги вимоги зазначені у Постанови №6
Пленуму Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року "Про практику застосування
судами статті 376 ЦК України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" встановлено, що знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
Законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності. Розглядаючи
зазначені позови відповідно до вимог
вказаної норми та положень частини
сьомої статті 376 ЦК, суди мають
встановлювати, чи було видано особі,
яка здійснила самочинне будівництво,
переобладнання, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови. При розгляді справ
зазначеної категорії судам слід мати
на увазі, що самочинним вважається
будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна, якщо вони збудовані (будуються)
на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається
будівництво хоча і на підставі проекту,
але за наявності істотних порушень
зазначених норм та правил як у самому
проекті, так і при будівництві, за
наявності рішень спеціально
уповноважених органів про усунення
порушень.

Під належним дозволом слід розуміти
передбачений Законом України № 3038-VI
дозвільний документ (статті 35 - 37), що
дає право виконувати підготовчі та
будівельні роботи саме того об'єкту і
на тій земельній ділянці, яка передана
з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від
категорії об'єкта будівництва
відповідний склад документації,
визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону
України № 687-XIV , отриманої відповідно
до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також
будівельний паспорт та технічні умови,
отримані відповідно до статей 27, 30
зазначеного Закону.

Будівництвом, яке здійснюється з
істотним порушенням будівельних норм і
правил, вважається у тому числі
будівництво, яке хоча і здійснюється за
наявності проекту, але з порушенням
державно-будівельних норм та
санітарних правил, що загрожують життю
та здоров'ю людини у разі невиконання
приписів інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо,
однак як встановлено судом жодних
приписів інспекцією державного
аріхітектурно-будівельного контролю у
Львівській області не виносилось.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що позивач та
треті особи не обґрунтували та не
довели в чому полягає порушення їхніх
прав, та якої шкоди їм заподіяв
відповідач, а судом першої інстанції
зазначена обставина не з'ясовувалась.

У порядку цивільного судочинства
розглядаються справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищенаведене, оскільки суд
першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, тому колегія суддів приходить
до висновку, щодо необхідності
скасування рішення з ухваленням нового
- про відмову в задоволенні позовних
вимог Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_6, Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції, треті особи без самостійних
вимог Інспекції ДАБК у Львівській
області, ЛКП «Затишне» про визнання
незаконним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 29.01.2013
року, індексний номер НОМЕР_1 та
зобов'язання ОСОБА_6 за власні кошти
привести самочинно переплановану
квартиру АДРЕСА_1 до попереднього
стану, який існував до жовтня 2011 року,
та стягнення судових витрат, за участю
третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 із
самостійними аналогічними вимогами до
відповідачів - відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 15 серпня 2013 року скасувати
та ухвалити нове, яким у позові
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, третіх осіб з
самостійними вимогами ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 до ОСОБА_6, Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції, третіх осіб без самостійних
вимог Львівське комунальне
підприємство «Затишне», Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, про
визнання незаконним свідоцтва про
право власності на
нерухоме майно від 29.01.2013 року,
індексний номер НОМЕР_1 та
зобов'язання ОСОБА_6 за власні
кошти привести самочинно
переплановану квартиру АДРЕСА_1 до
попереднього стану, який існував
до жовтня 2011 року та стягнення
судових витрат відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили

Головуючий Струс Л.Б.

Судді Шандра М.М.

Шумська Н.Л.