Справа № 271/6306/13-ц
Провадження № 2/271/570/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки Донецької області у складі:

головуючої судді
Заставенко М.О.,

при секретарі
Бановій О.М.,

за участю

представника позивача
Лавренової О.В.,

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в місті
Макіївці цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідача з
вимогою про стягнення заборгованості.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2008 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» (даті
ТОВ «ПростоФінанс») та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ 3, відповідно до умов якого,
позивач надав відповідачу кредит у
сумі 39897,00 гривень, а відповідач
зобов'язався повернути кредит,
виплатити проценти за користування
кредитом, сплатити неустойки та інші
передбачені платежі в сумі, строки та
на умовах, що передбачені кредитним
договором. Позивач свої зобов'язання за
кредитним договором виконав, видавши
відповідачу кредит у сумі 39897,00 грн.
18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні
ініціативи» було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю
відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні
ініціативи» зобов'язалося передати
грошові кошти в розпорядження ТОВ
«ПростоФінанс», а ТОВ« ПростоФінанс»
зобов'язалося відступити ТОВ «Кредитні
ініціативи» свої права грошових вимог
до боржників за кредитними договорами.
Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс», було
відступлено право грошової вимоги за
кредитним договором № 3 від 13.08.2008
року ТОВ «Кредитні ініціативи».
Відповідач у порушення умов договору
та закону зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 07.10.2013 року має
заборгованість у розмірі 29385,96 гривень,
яка складається з: 18197,97 гривень -
заборгованість за кредитом; 5166,16
гривень - заборгованість по відсотках;
2458,40 гривень - заборгованість за
комісією, 3563,43 гривень - штраф.
Відповідно до умов кредитного договору
у разі невиконання або не належного
виконання відповідачем будь яких
зобов?язань, позивач незалежно від
настання кінцевого терміну повернення
кредиту, має право вимагати дострокове
погашення кредиту. Таким чином,
зважаючи на невиконання відповідачем
зобов?язань перед позивачем, позивач
просить суд ухвалити рішення яким
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором та суму
сплаченого судового збору.

Представник позивача Лавренова О.В.,
яка діє на підставі довіреності у
судовому засіданні позовні вимоги
позивача підтримала в повному обсязі,
пославшись на обставини та факти
викладені у позовній заяві, просила суд
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності у судовому засіданні
позовні вимоги позивача не визнав та
пояснив, що його син ОСОБА_2 у 2008р. уклав
кредитний договір з ТОВ «ПростоФінанс»
та отримав кредитні гроші на придбання
автотранспортного засобу. У зв?язку з
дорожньо-транспортною пригодою, в яку
потрапив відповідач на придбаному за
кредитні кошти автомобілі, його
матеріальне становища значно
ускладнилося, тому графік платежів ним
був порушений. Він згоден з сумою
грошових надходжень на погашення
кредиту, однак не згоден з сумою
заборгованості, розрахунок якою
позивачем не надано. Зазначив, що
відповідач не перебуває з позивачем в
договірних правовідносинах, та йому
про зміну кредитора у зобов'язанні
взагалі не було відомо. Просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані документи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
спору по суті у їх сукупності, суд
встановив наступне.

13.08.2008р. між ТОВ «ПростоФінанс» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 3, відповідно до умов якого,
позивач надав відповідачу кредит у
сумі 39897,00 грн., а відповідач
зобов'язався в порядку та на умовах, що
визначені договором повернути кредит,
виплатити проценти за користування
кредитом,сплатити неустойку та інші
передбачені платежі в сумі, строки та
на умовах,що передбачені кредитним
договором та додатком № 1 до нього (а.с.
7-10).

Відповідно до заяви про видачу готівки
від 13.08.2008р. та платіжного доручення №
від 14.08.2008р. ТОВ «ПростоФінанс»
видало, а ОСОБА_2 отримав відповідно до
кредитного договору № 3 від
13.08.2008р. 39897 гривень 00 копійок (а.с. 12-13).

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а Кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. Одностороння
відмові від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що Позичальник
зобов'язується повернути Кредитору
надані грошові кошти та сплатити
проценти у строки та на умовах,
встановлених договором.

18.05.2012р. між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» було укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю відповідно до умов якого ТОВ
«Кредитні ініціативи» передало
грошові кошти в розпорядження ТОВ
«ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс»
відступило ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права грошових вимог до боржників
за кредитними договорами, перелік яких
міститься в Додатку № 1 до договору
відступлення (а.с. 16-20). Таким чином, ТОВ
«ПростоФінанс», було відступлено право
грошової вимоги за кредитним договором
№ 3 від 13.08.2008р. ТОВ «Кредитні
ініціативи».

З листа Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» від 18.10.2013р. до ОСОБА_2
убачається, що ОСОБА_2 надсилалась
вимога про досудове врегулювання спору
щодо погашення заборгованості за
кредитним договором № 3 від
13.08.2008р. з визначенням суми
заборгованості, яку він повинен був
сплатити (а.с. 26).

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступленням права грошової вимоги),
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату, а клієнт відступає
або зобов'язується відступити
факторові своє право грошової вимоги
до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України
предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомлені визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора
надання йому в розумний строк доказів
того, що відступлення права грошової
вимоги факторові справді мало місце.
Якщо фактор не виконає цього обов'язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним. Сам по собі факт відсутності
доказів отримання відповідачем листа
банку про відступлення грошової вимоги
не є підставою для звільнення від
виконання зобов'язання, наслідком
невиконання обов'язку повідомити
боржника про відступлення права
грошової вимоги є право боржника
здійснити платіж клієнтові (банку).

Однак, нетримання боржником письмового
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові не є
перешкодою для реалізації права
фактора звернутись у будь-який час за
захистом своїх порушених прав до суду,
оскільки боржник у судовому засіданні
має можливість заперечувати проти
вимог фактора, що відповідає
положенням ст. 124 Конституції України.

У порушення закону та умов кредитного
договору відповідач зобов'язання
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим станом на 07.10.2013р. має
заборгованість в сумі 29385,96 гривень,
яка складається з наступного: 18197,97
гривень - заборгованість за сумою
кредиту; 5166,16 гривень - заборгованість
за відсотками; 2458,40 гривень -
заборгованість за комісією; 3563,43 гривні
- штраф, що підтверджується наданим
позивачем розрахунком (а.с. 24).

Суд визнає правильним представлений
позивачем розрахунок періоду і суми
заборгованості та суми штрафу, що
утворились у відповідача за кредитним
договором.

Крім того, суд не приймає до уваги
твердження представника відповідача
стосовно, того що позивачем не надано
доказів переходу до нього права вимоги
по зобов'язанням за кредитним
договором, що виникають з кредитної
угоди, оскільки вони спростовуються
наявним у справі договором
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012р. з відповідними додатками
(а.с.16-23).

Посилання представника відповідача на
ті обставини, що відповідачу не було
відомо про зміну кредитора у
зобов'язанні, а тому він має право не
виконувати зобов'язання новому
кредитору, також є неспроможними,
оскільки не ґрунтуються на законі.

Кредитним договором, укладеним між
сторонами 13.08.2008р. не передбачений
обов'язок Банку повідомляти письмово
боржника про зміну кредитора у
зобов'язанні.

Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини по справі, оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку про те, що
відповідач належним чином не виконує
зобов'язання, передбачені укладеним в
установленому законом порядку
кредитним договором. Такі дії
відповідача є неправомірними, тому
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а сума заборгованості за
кредитним договором у розмірі 29385
гривень 96 копійок стягненню з
відповідача.

Крім того, відповідно до вимог статті 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Згідно платіжного доручення,
позивачем при подачі позовної заяви
сплачені кошти по сплаті судового
збору для забезпечення розгляду справи
у сумі 293,86 гривень, які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
525-527, 625, 1049, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця міста Донецьк на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (, р/р 2001)
заборгованість за кредитним договором
№ 3 від 13.08.2008 року у сумі 29385
(двадцять дев'ять тисяч триста
вісімдесят п'ять) гривень 96 копійок та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 293 (двісті дев'яносто три)
гривні 86 копійок, а всього стягнути 29679
(двадцять дев'ять тисяч шістсот
сімдесят дев'ять) гривень 82 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

СУДДЯ:
М.О. Заставенко