Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

судді Мамедової Л.М.

при секретарі Савченко О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дзержинську Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди
дійсною та визнання права власності на
будинок,

В
С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року позивачка звернулась до
суду з позовом про визнання договору
купівлі-продажу на 1/2 частину житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_2, укладеного 23.12.2013 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсним. Визнанням
права власності на житловий будинок за
вказаною адресою з всіма надвірними
прибудовами за позивачкою.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
зазначила, що згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом 1/2 частина
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2
приналежить ій на праві приватної
власності, інша 1/2 частина будинку -
сестрі ОСОБА_3 У грудні 2013 року
позивачка звернулася до сестри з
пропозицією викупити у неї половину
будинку за 50 000 грн., на що отримала
згоду. Так 23.12.2003 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу. Відповідно до цього
договору ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2
прийняла у власність 1/2 житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_2. Відповідач пообіцяла оформити
договір нотаріально, але згодом
відмовилася. На теперішній час договір
нотаріально не посвідчений та не
зареєстрований у встановленому
законом порядку. Відповідачка отримала
вказану суму грошей, про що свідчить
написана нею розписка та зобов'язалась
звільнити будинок та оформити всі
належні документи не пізніше 23.01.2014
року. Але цього вона не зробила,
отримані гроші витратила. Тому
позивачка вимушена була звернутися до
суду з вищезазначеним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
заперечила проти позову, суду пояснила,
що відмовляється нотаріально
посвідчити договір, оскільки вважає
суму за 1/2 частину будинку, яку вона
отримала, замалою. В подальшому
відповідач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що
мешкає по сусідству за адресою: АДРЕСА_1
і підтвердила факт підписання угоди та
передачі грошей за будинок ОСОБА_3 у
розмірі 50 000 грн.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, показання
свідка, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані сторонами докази,
прийшов до наступного.

23.12.2003 року між між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було фактично укладено договір
купівлі-продажу. Відповідно до цього
договору ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2
прийняла у власність 1/2 житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_2. Відповідачка отримала вказану
суму грошей, про що свідчить написана
нею розписка та зобов'язалась
звільнити будинок та оформити всі
належні документи не пізніше 23.01.2014
року. Але цього вона не зробила,
отримані гроші витратила. Вказані
обставини підтверджені розпискою від
23.12.2013 року, поясненнями свідка ОСОБА_4

Договор вимагав нотаріального
посвідчення, однак нотаріальна форма
при його укладенні не була дотримана.

Згідно ст.220 ЦК України якщо сторони
домовилися про всі істотні умови
договору, що підтверджується
письмовими доказами, та відбулося
повне або часткове виконання договору,
але одна з сторін ухилилася від його
нотаріального засвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. В цьому
випадку нотаріальне засвідчення
договору не вимагається.

Так, з огляду на надані позивачем
докази, суд приходить до висновку, що
між сторонами 23.12.2013 року було
досягнуто угоди та обоюдне
волевиявлення щодо всіх істотних умов
договору купівлі- продажу нерухомого
майна, як то ціна, предмет, вартість
тощо. Також сторонами відбулося
часткове виконання договору:
відповідач звільнила приміщення,
передала позивачу необхідні документи
тощо.

Суд вважає не бажання відповідача
оформити угоду нотаріально,
підтвердженому у судовому засіданні,
ухиленням, що порушує право позивача
при наявності обоюдної домовленості.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що
визнання позову не порушує прав інших
осіб, а тому позов підлягає
задоволенню.

На підставі ст.ст.220, 316, 319, 328 ЦК
України, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
угоди дійсною та визнання права
власності на будинок задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу 1/2
частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2, укладений 23.12.2013 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсним.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2, які позначені літерами:
будинок - А1, загальною площею 79,5 кв.м. і
житловою площею 42,3 кв.м. з надвірними
прибудовами: прибудова - а площею 23,2
кв.м., прибудова - а` площею 21,4 кв.м.,
літня кухня - Б площею 25,9 кв.м., сіни - б
площею 7,9 кв.м., гараж - Ж площею 23,6 кв.м.,
сарай - К площею 5,8 кв.м., сарай - И
площею 8,8 кв.м., сарай - О площею 14,9 кв.м.,
сарай - Т площею 35,0 кв.м., сарай - М
площею 13,5 кв.м., душ - д площею 2,4 кв.м.,
вбиральня - Г площею 1,6 кв.м., сарай - З
площею 6,2 кв.м., сарай - Х площею 3,1 кв.м.,
сарай - Н площею 6,0 кв.м., огорожа - N
площею 47,8 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: