Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області

у складі: головуючого судді
Пушкарьової С.П.

при секретарі
Четвертак Л.М.

за участю: позивачки
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, суд,-

В С Т А Н О В
И В:

12.09.2013 року приблизно біля 19 години 00
хвилин на ігровій дитячій площадці,
розташованій біля будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_6 грався на дитячій гірці. Під час
гри на дитячу гірку виліз ОСОБА_7, який
навмисно зі спини товкнув його з гірки
від чого ОСОБА_6 впав, ударившись об
металеву трубу обличчям, в результаті
чого ОСОБА_6 отримав поперечний перелом
коронок передніх зубів верхньої
челюсті на 1/3 довжину.

Згідно висновку експерта
Дніпрорудненського міжрайонного
відділення Запорізького обласного
бюро судово-медичної експертизи № 62
від 23.09.2013 року встановлено, що ОСОБА_6
спричинені тілесні ушкодження, які
викликали незначну втрату загальної
працездатності менше 10 % і згідно
Правил судово-медичного визначення
ступеню тяжкості тілесних ушкоджень
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень.

12.09.2013 року позивачка звернулась із
заявою до міліції. За заявою ОСОБА_1
було внесено дані до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 0001980
від 13.09.2013 року за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та
розпочато досудове слідство, але
постановою слідчого СВ Василівського
РВ ГУМВС України від 30.09.2013 року було
закрите кримінальне провадження, в
зв'язку з тим, що особа, а саме ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка підозрюється в
скоєнні злочину не досягла віку, з
якого може наставати кримінальна
відповідальність. Тобто, кримінальна
справа закрита по нереабілітуючим
обставинам, що не звільняє дану особу у
відшкодуванні матеріальної та
моральної шкоди.

02.10.2013 р. ОСОБА_1 звернулась із сином у
стоматологічну клініку Центр
стоматологічних послуг «New Dental» для
лікування та протезування, так як у
ОСОБА_6 був встановлений діагноз
поперечний перелом коронок зубів 11,21.
Відповідно до довідки Центр
стоматологічних послуг «New Dental» на
лікування ОСОБА_6 було витрачено суму
1524 гривні, обстеження та отримання
консультації становить 55 гривень,
послуги

Запорізького обласного бюро
судово-медичної експертизи - 93,24 гривні,
а всього матеріальна шкода становить -
1672,24 гривні.

Крім майнової шкоди ОСОБА_6 було
заподіяно моральну шкоду, яку
позивачка оцінює в 5 000 грн. Під час
падіння з гірки від поштовху ОСОБА_7,
дитині була спричинена фізична біль
від отриманих пошкоджень. На протязі
тривалого часу він був вимушений
проходити болючі процедури лікування
зламаних зубів від чого він страждав.
Отриманий стрес негативно
відобразився на його самопочутті,
дитина тривалий час не могла спокійно
засинати. Після отриманої травми зубів
син відчуває постійне ненормальне
хвилювання і сильний страх за свої
зуби, боїться, що його зуби знову
зламаються, так як лікар заборонив
навантажувати зуби, що викликає певні
незручності в його житті.

За надання правової допомоги згідно
укладеного договору № 813 від 27.12.2013 року
між позивачкою та адвокатом ОСОБА_2,
йому було сплачено за квитанцією № 813
від 27.12.2013 року гонорар у сумі 200
гривень.

Тому, позивачка ОСОБА_1 просить суд
стягнути солідарно на її користь з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі
1672,24 гривень, моральну шкоду в сумі 1000
гривень, судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 458,82 гривень та
витрати по сплаті за отримання
правової допомоги в сумі 200 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, пояснивши,
що вона не бачила що трапилось з її
сином ОСОБА_6 12.09.2013 р., але о 18 годині 45
хвилин до неї подзвонив у домофон -
ОСОБА_9 та сказав, що ОСОБА_7 штовхнув її
сина ОСОБА_6 і той увесь в крові. Потім
син розповів їй, що він гуляв на
дитячому майданчику на горці з ОСОБА_9.
З ОСОБА_7 вони не гралися, бо він (ОСОБА_7)
його постійно задирає і в той день
штовхнув сина в спину і ОСОБА_6,
вдарившись обличчям в металеву
перекладину з'їхав з гірки вниз. За ним
слідом з'їхав і ОСОБА_7. Син плакав і
кричав, що в нього немає зубів. Ввечері
вона звернулась із заявою до міліції,
де свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пояснили, що
бачили як ОСОБА_7 штовхнув у спину
ОСОБА_6 і той зубами вдарився об
металеву трубу. За її заявою було
розпочато досудове слідство. 13.09.2013
року вона з сином звернулась до
Дніпрорудненської міської лікарні, де
ОСОБА_6 провели обстеження, а після
цього лікування та протезування зубів,
що зайняло тривалий час з 02.10.2013 року по
09.12.2013 рік. Крім того, у зв'язку з
отриманими ушкодженнями, син зазнав і
моральної шкоди. По вині сина
відповідачів на обличчі ОСОБА_6 був
великий набряк, він відчував сильний
фізичний біль, дискомфорт. Крім цього,
син вимушений був проходити болючі
процедури лікування зламаних зубів, не
міг спокійно засинати, тому вважає, що
сума в розмірі 5000 гривень достатня для
компенсації його моральних страждань.
Разом з тим, після цього випадку, вона
вимушена була звертатись за правовою
допомогою до адвоката, вартість послуг
якого склала 200 гривень. Тому, просить
стягнути солідарно з батьків
неповнолітнього - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
матеріальну шкоду в сумі 1672,24 гривень,
моральну шкоду в сумі 5000 гривень,
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 458,82 гривень та витрати по
сплаті за отримання правової допомоги
в сумі 200 гривень.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав, просить суд їх задовольнити
з підстав, викладених у позові.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, пояснивши, що 12 вересня 2013 року
їх син ОСОБА_7 гуляв у дворі з сестрою, а
в 18 годині 30 хвилин вона (ОСОБА_3) завела
його до під'їзду дому. О 21 годині 00
хвилин у їх квартиру хтось постукав,
але вони двері не відчинили. О 23 годині
00 хвилин до них подзвонив слідчий і
сказав, щоб вони 13 вересня 2013 року були
о 09 годині 00 хвилин у відділі міліції.
Вони в сина нічого не розпитували.
Працівнику міліції ОСОБА_6 сказав, що
ОСОБА_7 штовхнув його в спину і той
вдарився зубами. В кінці травня 2012 року
ОСОБА_6 розбив палкою голову їх сину
ОСОБА_7, але вони заяву про цей факт до
міліції не подавали. Вони впевнені, що
на час інциденту їх ОСОБА_7 не був на
дитячому майданчику. Через 2 тижня в її
присутності ОСОБА_7 по даному випадку
допитували в міліції, викладача при
його допиті не було. Їх старша донька
сказала, що не бачила ніякого конфлікту
на майданчику між дітьми, тому
вважають, що не з вини їх сина має
тілесні ушкодження ОСОБА_6

ОСОБА_6. Позивачка не надала належних
доказів на підтвердження своїх вимог,
тому просять їй у позові відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_5
заперечує проти задоволення позову.
Вважає позов необґрунтованим та
надуманим, а надані позивачкою докази -
неналежними та недостатніми.

Допитана у судовому засіданні свідок:

- ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_6 є
її онуком. 12.09.2013 р. вона була дома з
донькою ОСОБА_1, а онук ОСОБА_6 грався на
вулиці. Біля 19 години 00 хвилин вона
почула дитячий крик та з балкону
побачила на ігровій площадці ОСОБА_6,
який їхав з гірки, а за ним ОСОБА_7. Після
цього ОСОБА_7 побіг до себе в під'їзд.
ОСОБА_9 по домофону їм повідомив, що
ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_6 з гірки і в того
пішла кров. Її донька одразу вибігла у
двір. ОСОБА_6 сказав їм, що ОСОБА_7
штовхнув його з гірки та вибив йому
зуби. В онука був сильний стрес.
Приблизно 21-00 години вони з донькою
ОСОБА_1 пішли до батьків ОСОБА_7, але
двері їм ніхто не відчинив. Потім
зайшли до ОСОБА_9, після чого пішли у
міліцію. При допиті ОСОБА_9 присутніми
була вона як представник Служби у
справах дітей та ОСОБА_12 Працівнику
міліції ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_7
штовхнув з гірки ОСОБА_6, той вдарився о
залізну трубу та вибив зуби. ОСОБА_13
біля ігрового майданчику не було;

- малолітній свідок ОСОБА_6
допитаний в присутності
педагога-психолога ОСОБА_14 суду
пояснив, що він навчається в 4-му «А»
класі гімназії «Софія» в м.
Дніпрорудне. 12.09.2013 р. увечері він сидів
на гірці «Домік», що знаходиться на
дитячому майданчику. Залізна труба
була йому як раз нарівні рота. Ззаду до
нього підійшов ОСОБА_7, штовхнув його і
він вдарився зубами о залізну трубу та
скотився вниз по гірці, а ОСОБА_7 з'їхав
за ним та штовхнув його ще раз ногою в
спину. В даний момент на майданчику
знаходилися ще діти - ОСОБА_15, ОСОБА_21 з
бабусею та ОСОБА_9. Вони все бачили;

- малолітній свідок ОСОБА_9
допитаний в присутності
педагога-психолога ОСОБА_14 суду
пояснив, що бачив як 12.09.2013 року ОСОБА_6
сидів на горці та держався рукою за
залізну трубу, а він стояв внизу на
піску. В цей час ОСОБА_7 ззаду штовхнув
руками в спину ОСОБА_6 і той вдарився
зубами о трубу і скотився по гірці вниз.
Коли він побачив кров на передніх зубах
ОСОБА_6, одразу пішов дзвонити по
домофону його мамі. ОСОБА_6 сильно
плакав. На майданчику ОСОБА_7 ніхто не
бив;

- неповнолітній свідок ОСОБА_13
допитана в присутності
педагога-психолога ОСОБА_14 суду
пояснила, що навчається в 9-му «А» класі
Дніпрорудненської ЗОШ «Талант». 12.09.2013
р. увечері вона з друзями сиділа в
альтанці у дворі будинку, де мешкає. Її
брат ОСОБА_7 був на ігровому майданчику.
О 18 годині 30 хвилин її мама ОСОБА_3
вийшла з квартири та відвела ОСОБА_7 до
дверей під'їзду, а вона гуляла на вулиці
до 20-00 години і не чула на вулиці ніяких
криків, ніхто з дітей не плакав. ОСОБА_9
вона не бачила. Її брат сам не гуляє,
тільки з нею або під її наглядом.
Близько 22-00 години до них додому
подзвонила бабуся ОСОБА_6 - ОСОБА_10 і
розмовляла з мамою. Після цього мама
спитала щось у ОСОБА_7 і він дуже почав
плакати. Сказав, що ОСОБА_6 він не
штовхав і зуби йому не вибивав. Пояснив
тільки, що між ними виникла сварка,
ОСОБА_6 штовхнув його ногою в живіт, а
він ОСОБА_6 не бив. Друзів у брата немає,
оскільки ОСОБА_6 всім дітям у дворі
сказав, щоб з ОСОБА_7 ніхто не гуляв;

- свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що
він перебуває з сестрою ОСОБА_9 в
цивільному шлюбі та проживає на
АДРЕСА_3. В цьому під'їзді на 6-му поверсі
проживають сім'я ОСОБА_3. 12.09.2013 р.
близько 21 години 00 хвилин до них
прийшли ОСОБА_1, якій ОСОБА_9 розповів,
що він бачив як ОСОБА_6 штовхнув з гірки
ОСОБА_7 і у ОСОБА_6 зламались зуби. Після
цього піднялись на поверх до ОСОБА_7,
дзвонили, але двері в квартиру ніхто не
відкрив, потім всі разом пішли до
відділу міліції, де дали свої
свідчення.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, оглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів,
прийшов до висновку про те, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав:

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутись за захистом
своїх прав у спосіб передбачений
законом, а саме про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Cудом встановлено, що 12.09.2013 року до
Дніпрорудненського МВМ Василівського
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
звернулась з письмовою заявою гр.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 про те, що 12.09.2013 року
приблизно о 18 годині 45 хвилин
малолітній ОСОБА_7, знаходячись біля
будинку на ігровому майданчику з
особистих неприязних відносин з прямим
умислом, наніс її малолітньому синові
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 один удар в спину,
від чого останній ударився о металеву
перекладину на гральній гірці, в
результаті чого спричинив ОСОБА_6
тілесні ушкодження у вигляді злому
двох передніх зубів (витяг з
кримінального провадження №
0001980).

Згідно висновку експерта № 137
Запорізького обласного бюро
судово-медичної експертизи від 17.09.2013
року, у ОСОБА_6 виявлено поперечний
перелом коронок передніх зубів на
верхній щелепі (1/3 довжини). Дане
пошкодження відноситься до категорії
легких тілесних ушкоджень, що
спричинило незначну втрату загальної
працездатності менше ніж 10% (згідно
Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Вищеописані ушкодження могли
утворитися в результаті однократного
ударного травматичного впливу тупого
предмета. У пошкодженнях характерних
особливостей травмуючого предмета не
відобразилося. Давність утворення
пошкодження не суперечить термінам і
обставинам, зазначеним у постанові.
(постанова міститься в матеріалах
справи).

Постановою слідчого СВ Василівського
РВ ГУМВС України про призначення
судово-медичної експертизи від 13
вересня 2013 року призначено
судово-медичну експертизу щодо
виявлення тілесних ушкоджень у
потерпілого ОСОБА_6 (копія постанови є в
матеріалах справи).

Як вбачається з постанови слідчого
Василівського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області про закриття
кримінального провадження від 30
вересня 2013 року, допитана в якості
потерпілої ОСОБА_1 пояснила, що близько
18 години 45 хвилин 12.09.2013 року її
малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
грався на дитячому майданчику, поблизу
будинку АДРЕСА_1. Близько 18 години 50
хвилин 12.09.2013 року ОСОБА_6 подзвонив у
домофон під'їзду і ОСОБА_1 відповіла з
квартиру хлопчику - ОСОБА_9, котрий
повідомив, що ОСОБА_6 вдарили. Після
цього ОСОБА_1 спустилась вниз на вулицю
і побачила сина - ОСОБА_6, котрий плакав.
ОСОБА_1 взяла ОСОБА_6 за руку і пішла в
квартиру, де ОСОБА_6 розповів, що на
дитячому майданчику його штовхнув
ззаду хлопчик, якого звуть ОСОБА_7. В
результаті даної ситуації у ОСОБА_6
кровоточать ясна та відкололись два
шматочки зубу (а.с. 8 письмових пояснень
з матеріалів кримінального
провадження № 0001980); допитаний в
якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що
близько 18 години 45 хвилин 12.09.2013 року
він грався на спортивному майданчику
поблизу дому АДРЕСА_1. Також там були
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ОСОБА_9 бачив як
останній штовхнув у спину ОСОБА_6, після
чого той вдарився головою об залізну
трубу і в нього пішла з рота кров. Далі,
ОСОБА_9 побіг до домофону під'їзду, де
проживав ОСОБА_6 і подзвонив у його
квартиру (а.с. 10); опитана ОСОБА_3
пояснила, що 12.09.2013 року її син ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, близько 16 години 00 хвилин
пішов гуляти на спортивний майданчик
поблизу дому АДРЕСА_1. О 18 годині 40
хвилин ОСОБА_3 пішла у справах і сказала
сину ОСОБА_7 йти додому. Близько 23
години 00 хвилин ОСОБА_3 подзвонив на
стаціонарний телефон слідчий
Василівського РВ і повідомив, що між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт. 13.09.2013
року ОСОБА_7 повідомив матері - ОСОБА_3,
що 12.09.2013 року він гойдався на гойдалці
і до нього підійшов ОСОБА_6 і почав
заважати гойдатися. Після чого у ОСОБА_6
та ОСОБА_7 виник конфлікт і діти
побились між собою (а.с. 34); опитаний
ОСОБА_7 пояснив, що 12.09.2013 року ввечері
він грався на спортивному майданчику
поблизу дому АДРЕСА_1. Також на
майданчику знаходились ОСОБА_6 та
ОСОБА_9. ОСОБА_7 гойдався на гойдалці і
до нього підійшов ОСОБА_6 і почав
заважати ОСОБА_7 гойдатися. Далі ОСОБА_7
попросив ОСОБА_6, щоб останній відійшов
і припинив заважати гойдатися, але
ОСОБА_6 ніяк не відреагував і
продовжував стояти поблизу гойдалки.
Далі ОСОБА_6 зачепило гойдалкою по нозі
і останній почав сваритися. Після чого
ОСОБА_17 встав з гойдалки і в нього з
ОСОБА_6 почалась бійка, в ході якої
ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_7 в живіт, а
останній, в свою чергу, вдарив ОСОБА_6 в
обличчя. Щоб у ОСОБА_6 була кров ОСОБА_7
не бачив (а.с. 35).

Суб'єктом злочину є фізична осудна
особа, яка вчинила злочин у віці, з
якого може наставати кримінальна
відповідальність. Особи, що вчинили
злочини у віці від чотирнадцяти до
шістнадцяти років, підлягають
кримінальній відповідальності лише за
злочини тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ст. 31 ЦК України малолітньою
визначається фізична особа, яка не
досягла чотирнадцяти років. Через
відсутність достатнього розумового та
вольового фактору, малолітні не можуть
розумно оцінювати значення вчинюваних
ними проступків. Відповідно до чинного
законодавства така категорія осіб не
несе відповідальність за завдану ними
шкоду.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив злочин,
передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, який
відноситься до категорії злочинів
невеликої тяжкості та, згідно ст. 18 КК
України на момент вчинення злочину не
досяг віку, з якого може наставати
кримінальна відповідальність, тому
30.09.2013 р. постановою слідчого
Василівського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області було закрито
кримінальне провадження, в зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення (копія постанови є в
матеріалах справи). Вказана постанова в
установлений законом термін ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 оскаржена не була, а в ході
розгляду справи прокурором була
проведена перевірка її законності.
Згідно висновку прокурора прокуратури
Василівського району Борисенко О.О.
постанова слідчого від 30.09.2013 р. про
закриття кримінального провадження за
фактом нанесення тілесних ушкоджень
ОСОБА_7 винесена обґрунтовано з
дотриманням вимог КПК та підстав для її
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, суд вважає
доведеним, що тілесні ушкодження у
вигляді поперечного перелому коронок
передніх зубів верхньої щелепи на 1/3
довжину малолітнього ОСОБА_6 сталися
через поштовх його малолітнім ОСОБА_7, в
результаті чого ОСОБА_6 вдарився о
металеву трубу (перекладину) гірки на
дитячому майданчику, так як цей факт
підтверджується матеріалами
кримінального провадження № 0001980
за заявою ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та
показаннями допитаних в судовому
засіданні малолітнього свідка ОСОБА_9,
який був очевидцем скоєного, самого
ОСОБА_6, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12 та
ОСОБА_1

Разом з тим, суд критично ставиться до
показань відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
та неповнолітнього свідка ОСОБА_13
(дочка), так як ОСОБА_7 є їх сином та
братом.

Суд також приймає як доказ зроблені
представником позивача адвокатом
ОСОБА_2 фотографії місця, де відбулося
отримання травми (а.с. 47-49). На
фотографії № 1, № 2 зображено дитячу
гірку разом із потерпілим малолітнім
ОСОБА_6, вигляд зі сторони спуску та
металевою перекладиною, об яку
вдарився ОСОБА_6, після поштовху його у
спину ОСОБА_7, що підтверджується
показаннями допитаних в судовому
засіданні малолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_9,
які вказали про те, що вони грались у
подвір'ї, ОСОБА_6 був на гірці, розмовляв
з дівчатками, коли ОСОБА_19 штовхнув
його в спину і він вдарився об металеву
перекладину, а потім слідом за ОСОБА_6
спустився з гірки. Саме цей факт
підтверджується свідком ОСОБА_10, яка з
балкону бачила, як за ОСОБА_6 слідом
спускався ОСОБА_7 (а.с. 64).

Ст. 1166 ч. 1 ЦК України передбачає, що
майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи

бездіяльністю особи немайновим правам
фізичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ст. 1178 ч. 1 ЦК України вказано, що шкода,
завдана малолітньою особою (яка не
досягла чотирнадцяти років),
відшкодовується її батьками
(усиновлювачами) або опікуном чи іншою
фізичною особою, яка на правових
підставах здійснює виховання
малолітньої особи, - якщо вони не
доведуть, що шкода не є наслідком
несумлінного здійснення або ухилення
ними від здійснення виховання та
нагляду за малолітньою особою.

Так, при розгляді справи було
встановлено, що дійсно малолітній
ОСОБА_7 спричинив шкоду малолітньому
ОСОБА_6 внаслідок несумлінного
здійснення нагляду батьків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за малолітнім ОСОБА_7. Пояснення
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що 12.09.2013
р. ОСОБА_7 був під наглядом їх
неповнолітньої доньки ОСОБА_13, суд не
приймає до уваги, так як вихованням і
наглядом малолітньої особи здійснюють
батьки та інші особи на правових
підставах.

Згідно довідки, виданої
директором Центру стоматологічних
послуг «NEW DENTAL», на консультацію,
лікування та відновлення передніх
зубів верхньої челюсті ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв'язку з поперечним
переломом коронок 11,21 з 02.10.2013 року по
09.12.2013 року, витрачено 1524 гривні (а.с. 10).

Вартість обстеження та отримання
консультації в ПП СЦ «Металокераміка»
в м. Запоріжжя для ОСОБА_6 становить 55
гривень, що підтверджується копією
фіскального чеку, який є в матеріалах
справи, а також послуги Запорізького
обласного бюро судово-медичної
експертизи складають 93,24 гривні, що
підтверджується копією квитанції №
9619.670.1 від 14.09.2013 р. (а.с. 11).

Стосовно позовних вимог про
стягнення моральної шкоди, суд вважає
необхідним задовольнити їх частково,
оскільки судом встановлено, що
малолітньому сину позивачки - ОСОБА_6
було завдано матеріальну шкоду з вини
малолітнього сина відповідачів -
ОСОБА_7, тому, відповідно до вимог ст. 23 і
ст. 1167 ЦК України, позивач має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення його прав
неправомірними діями чи бездіяльністю
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Стаття 23 ч. 1,3 ЦК України передбачає, що
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

З урахуванням характеру
спричиненої шкоди, глибини душевних
страждань малолітнього ОСОБА_6, яких
він зазнав, у зв'язку з отриманням
тілесних ушкоджень, він був вимушений
проходити болючі процедури лікування
зламаних зубів, отримав стрес, тривалий
час не міг спокійно засинати.

Виходячи з розміру матеріальної
шкоди, позовні вимоги щодо стягнення
моральної шкоди в розмірі 5000 гривень,
суд вважає завищеними. Враховуючи
принципи розумності та справедливості
суд вважає достатнім стягнути з
відповідачів на користь позивачки
завдану її малолітньому сину ОСОБА_6
моральну шкоду в сумі 1000 гривень, що на
думку суду буде достатнім та
справедливим для компенсації
моральної шкоди, завданої йому. В іншій
частині позову, суд вважає необхідним
відмовити.

Крім того, суд вважає необхідним,
відповідно до ст. 88 ЦПК України та
Закону України «Про судовий збір»,
стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1
частково, пропорційно задоволеним
вимогам, судові витрати зі сплати
судового збору при подачі позову в сумі
191,76 грн. (2872,24 - сума шкоди, яка
задоволена судом х 100 % : 6872,24 грн. - сума
заявленої шкоди = 41,79 % х 458,82 грн. -
сплачений судовий збір : 100 % = 191,76 грн.).

Закон України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
по цивільним і адміністративним
справам» № 4191-VI від 20.12.2011 року
встановлено, що розмір

компенсації витрат на правову допомогу
по цивільним справам, за якими
компенсація виплачується стороні, на
користь якої постановлене судове
рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 % встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за час участі особи,
яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час здійснення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням і під час ознайомлення з
матеріалами справи у суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З угоди про правову допомогу № 813 від
27.12.2013 року, акту виконаних робіт від 27
грудня 2013 року, квитанції до приходного
касового ордеру від 27 грудня 2013 року
(а.с. 12) вбачається, що позивачка ОСОБА_1
користувалася правовою допомогою
адвоката в судових засіданнях при
розгляді справи, тому витрати на
правову допомогу в сумі 200 грн.
підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 1166-1167, 1178, 1192 ЦК
України, ст.ст. 3-4, 11, 15, 88, 119-120, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІПН
НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, матеріальну шкоду в
розмірі 1672 грн. (одна тисяча шістсот
сімдесят дві) гривні 24 копійки,
моральну шкоду в сумі 1000 грн. (одна
тисяча) гривень, витрати, пов'язані із
наданням правової допомоги в розмірі 200
(двісті) гривень, витрати по сплаті
судового збору при подачі позовної
заяви до суду в розмірі 191,76 гривні, а
всього - 3064,00 (три тисячі шістдесят
чотири грн. 00 коп.) гривні.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дати проголошення
рішення. Особи які, брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області
С.П.
Пушкарьова