Ухвала

17 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.

суддів: Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної
Т.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання спільної сумісної
власності на земельну ділянку,
визнання права власності на частину
земельної ділянки виділення частини
земельної ділянки в натурі,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
спільної сумісної власності на
земельну ділянку, визнання права
власності на частину земельної ділянки
виділення частини земельної ділянки в
натурі, мотивуючи вимоги тим, що
рішенням суду від 11 квітня 2012 року за
нею визнано право власності на Ѕ
частини будинку з надвірними будівлями
у АДРЕСА_1, та виділено в натурі його
частину, що становить 53/100 частини
будинку. Право власності на вказану
частину будинку з надвірними будівлями
зареєстровано за нею відповідно до
вимог закону.

На земельну ділянку за цією адресою
площею 0, 2500 га відповідач в період
шлюбу 05 липня 2006 року одержав на своє
ім'я державний акт про право власності
і вважає, що ця земельна ділянка є його
особистою власністю. Зазначала, що
відповідач перешкоджає їй
користуватися земельною ділянкою з
тих підстав, що вона не має права
власності на неї.

Під час шлюбу відповідач отримав на
своє ім'я державний акт від 05
липня 2006 року на земельну ділянку
площею 0,2500 га.

У зв'язку з цим позивачка просила
визнати спірну земельну ділянку
спільною сумісною власністю подружжя,
припинити право власності ОСОБА_3 на
частину земельної ділянки, визнати на
нею право власності на 53/100 частини
спірної земельної ділянки, виділити їй
в натурі частину земельної ділянки
відповідно до визначеної частки та
залишити в спільному користуванні
сторін частину земельної ділянки для
обслуговування будинку та надвірних
будівель.

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області
від 21 травня 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від
07 жовтня 2013 року рішення
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 21 травня 2013
року скасовано, ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частини земельної ділянки у АДРЕСА_1
площею 0,1250 га відповідно до державного
акта про право власності на земельну
ділянку ЯА № 773646, зареєстрованого за №
23, виданого на ім'я ОСОБА_3

Виділено ОСОБА_4 в натурі вказану
ділянку, а саме: під житловими
будівлями - 0,0030 га, під фундаментами - 0,
0016 га, під нежитловими будівлями - 0, 0004
га, під індивідуальним двором та
городом - 0,1200 га. Межу між земельними
ділянками визначено провести за двома
напрямами:

Напрямок № 1: від точки А до точки Б - 17,99
м (т. А знаходиться на відстані 27,04 см
від кінця городу); від точки Б до точки В
- 41,00 м; від точки В до
точки Г - по лінії поділу будинку та
фундаменту за рішенням суду; від точки
Г до точки Д - 4,50 м; від точки Д до точки Е
- 9,88 м; від точки Е до точки Ж - 1, 93 м
(точка Ж знаходиться на огорожі на
відстані 0,46 м від стовпчика на переломі
огорожі).

Напрямок № 2: від точки З до точки І - 9,54
м; від точки І до точки К -
4,49 м; від точки К до точки Л - 9,00 м; від
точки М до точки Н - 2,73 м.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилено. Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 07 жовтня 2013
року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ст. ст.
81, 116 ЗК України.

Як на підставу перегляду ОСОБА_3
посилається на постанову Верховного
Суду України від 06 лютого 2013 року та
постанову Верховного Суду України від
15 лютого 2012 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути
рішення судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалених як судом касаційної
інстанції.

Оскільки постанови Верховного Суду
України від 06 лютого 2013 року та від 15
лютого 2012 року не є судовими рішеннями,
ухваленими Верховним Судом України як
судом касаційної інстанції, тому на
вказані судові рішення не може
здійснюватися посилання як на
підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин колегія суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання спільної сумісної
власності на земельну ділянку,
визнання права власності на частину
земельної ділянки виділення частини
земельної ділянки в натурі, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

судді:
А.В. Маляренко

Л.М. Мазур

В.А.
Нагорняк

Т.О. Писана