ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 754/4069/13
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарях
Пуник Л.В.,

Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ПАТ
Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до
ОСОБА_4, 3-ті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
вилучення майна, звернення стягнення
на автомобіль,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про вилучення майна,
звернення стягнення на автомобіль.

В судовому засіданні представник
позивача Діденко М.В. позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити,
пояснивши, що 19.08.2008 року ПАТ
Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_5 уклали кредитний договір
№VIW3AE, за умовами якого банк надав,
а ОСОБА_5 отримав кредит в розмірі 32280,61
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 17,04%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 16.08.2013 року. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ті ж самі суб'єкти 19.08.2008 року
уклали договір застави рухомого майна,
згідно якого клієнт надав у заставу
автомобіль „LEXUS, GS 430", д.н.з.НОМЕР_1, 2001
року випуску, чорного кольору, №куз.
НОМЕР_3, який належить на праві
власності ОСОБА_5 Однак, порушуючи
умови кредитного договору, клієнт не
сплачував банку належні платежі, а в
подальшому не передав
заставодержателю предмет застави.
Згодом позивач дізнався, що ОСОБА_5 в 2012
році в порушення норм діючого
законодавства реалізував заставлений
автомобіль шляхом продажу ОСОБА_6, при
цьому банк своєї згоди на вказане
відчуження не давав. Далі зазначений
покупець продала заставлений
автомобіль відповідачу ОСОБА_4
Враховуючи наявну заборгованість по
вказаному кредитному договору в сумі
112957,60 доларів США на день подачі позову,
просить вилучити у ОСОБА_4 предмет
застави, комплект ключів до нього,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та звернути
стягнення на заставний автомобіль.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнав, пояснивши,
що в березні 2013 року він придбав у
ОСОБА_6 автомобіль „LEXUS, GS 430",
д.н.з.НОМЕР_1, 2001 року випуску, за 112 000
грн. на підставі довідки-рахунку.
Надавши вказаний документ в органах
ДАІ, автомобіль був поставлений на
облік і на його ім'я видано свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу.
За таких обставин, реєстраційні органи
ДАІ на момент придбання вказаного
автомобілю не мали будь-яких обтяжень
на нього. ОСОБА_6 продала йому
транспортний засіб на законних
підставах, тому відповідач є
добросовісним його набувачем, а
позивач з цього приводу може тільки
пред'явити матеріальні претензії
ОСОБА_5

3-тя особа ОСОБА_5 в судові засідання
не з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином (а.с.107; 122),
включаючи через засоби масової
інформації - газету „Урядовий кур'єр"
(а.с.126), з заявами до суду про
неможливість розгляду справи у його
відсутність до суду не звертався.

Представник 3-ї особи ОСОБА_6 ОСОБА_8 в
судовому засіданні просила відмовити в
задоволенні позову, пояснивши, що
позивач, уклавши договір застави з
ОСОБА_5 на даний транспортний засіб, не
зареєстрував його в органах ДАІ, тому
сам і несе відповідальність за
відчуження заставного майна. ОСОБА_6
купила автомобіль у ОСОБА_5, коли той
був знятий з обліку і таким же чином
вона, придбавши його, поставила на
облік за своїм місцем реєстрації. В
подальшому також за участю працівників
державтоінспекції шляхом зняття його з
реєстраційного обліку вона продала
транспортний засіб відповідачу ОСОБА_4

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги з наступних підстав.

Згідно ч.4, ст.41 Конституції України та
ст.321 ЦК України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Оцінивши пояснення сторін та
представника 3-ої особи, а також докази,
надані ними, суд встановив наступні
факти та правовідносини.

Як передбачено ч.1; 3, ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

У відповідності до ч.1, ст.638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Як встановлено судом, 19.08.2008 року ПАТ
Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_5 уклали кредитно-заставний
договір №VIW3AE, за умовами якого
банк надав, ОСОБА_5 отримав кредит в
розмірі 32280,61 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 17,04% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 16.08.2013 року (а.с.15-27).

За змістом ст.1 Закону України „Про
заставу" застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом. В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право в
разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами. Застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Як наголошує ч.1, ст.576 ЦК України
предметом застави може бути будь-яке
майно (зокрема річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Укладений договір містить в собі
положення про забезпечення виконання
зобов'язання за кредитними відносинами
між вказаними суб'єктами.
Безпосередньо розділ 7 та 8 договору
зазначає, що клієнт надав у заставу
автомобіль „LEXUS, GS 430", д.н.з.НОМЕР_1, 2001
року випуску, чорного кольору, №куз.
НОМЕР_3, який належить на праві
власності ОСОБА_5

За правилами ст.16 Закону України „Про
заставу" право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору. Якщо предмет застави
відповідно до закону чи договору
повинен знаходитись у
заставодержателя, право застави
виникає в момент передачі йому
предмета застави. Якщо таку передачу
було здійснено до укладення договору, -
то з моменту його укладення.

Пунктом 17.9 цього договору було
визначено місце знаходження предмета
застави у заставодавця, який несе повну
відповідальність перед
заставодержателем за його збереження.

Згідно ч.3-4, ст.577 ЦК України застава
рухомого майна може бути зареєстрована
на підставі заяви заставодержателя або
заставодавця з внесенням запису до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна. Моментом реєстрації застави є
дата та час внесення відповідного
запису до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна.

Пункт 9.1 кредитно-заставного
договору зобов'язав зареєструвати
заставу в Державному реєстрі в порядку,
встановленому чинним законодавством
України, як застава першого (вищого)
пріоритету. Як вбачається з витягу
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна (запис №1) 26.08.2008 року о 16 годині 09
хвилин 31 секунді за №7799748 реєстратором:
Дніпропетровською філією ДП
„Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України було зареєстровано
договір застави автотранспорта
№VIW3AE від 19.08.2008 року як підставу
обтяження за заявою ЗАТ Комерційний
Банк „ПРИВАТБАНК", де об'єктом
обтяження був автомобіль „LEXUS, GS 430",
д.н.з.НОМЕР_1, 2001 року випуску, чорного
кольору, №куз. НОМЕР_3, який належить на
праві власності ОСОБА_5 (а.с.31-33).

Таким чином, суд робить висновок про
належну і своєчасну реєстрацію
вказаного договору застави позивачем,
що спростовує в цій частині показання
відповідача та представника 3-ї особи,
дані у судовому засіданні.

Крім того, судом встановлено, що,
порушуючи умови кредитного-заставного
договору, клієнт ОСОБА_5 не сплачував
банку належні платежі, заборгувавши
станом на 13.02.2013 року 112957,60 доларів США
(а.с.9-13), а в подальшому не збирався
передавати заставодержателю предмет
застави.

У відповідності до ст.17 Закону України
„Про заставу" заставодавець зберігає
право розпорядження заставленим
майном, якщо інше не передбачено
законом чи договором. Заставодавець
може відчужувати заставлене майно
тільки за згодою заставодержателя.

Як зазначає ч.2, ст.586 ЦК України
заставодавець має право відчужувати
предмет застави, передавати його в
користування іншій особі або іншим
чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не
встановлено договором.

Усвідомлюючи положення підписаного
договору, 26.03.2009 року ОСОБА_5
уповноважує ОСОБА_9 та іншу особу
розпоряджатись автомобілем „LEXUS, GS 430",
д.н.з.НОМЕР_1, 2001 року випуску, який є
предметом застави, з правом його
продажу, обміну, тощо, що закріплено у
довіреності ВМС №182968, посвідченій
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_10
(а.с.157). 15.09.2009 року, звернувшись в заявою
до Вінницького МРЕВ (а.с.156), ОСОБА_9
зняла з обліку вказаний автомобіль
(а.с.131). А 21.10.2009 року на підставі
довідки-рахунку серія КІМ №071550 ОСОБА_6
придбала у ОСОБА_5 заставний
транспортний засіб (а.с.131, зворот. бік).
ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК"
згоди ОСОБА_5 на таке відчуження
заставного майна не надавав.

30.03.2013 року за аналогічною процедурою
ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 придбав на
підставі довідки-рахунку серія ААВ
№038962 (а.с.149) автомобіль „LEXUS, GS 430", д.н.з.
НОМЕР_1 і поставив його на облік за
своїм місцем реєстрації (а.с.140-153).

Як передбачено ч.1, ст.27 Закону України
„Про заставу" застава зберігає силу,
якщо за однією з підстав, зазначених в
законі, майно або майнові права, що
складають предмет застави, переходять
у власність іншої особи.

За змісто ч.3, ст.9 Закону України „Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження, за винятком таких
випадків: 1) обтяжувач надав згоду на
відчуження рухомого майна боржником
без збереження обтяження; 2) відчуження
належного боржнику на праві власності
рухомого майна здійснюється в ході
проведення господарської діяльності,
предметом якої є систематичні операції
з купівлі-продажу або інші способи
відчуження цього виду рухомого майна.

Згідно ч.1, ст.388 ЦК України якщо майно
за відплатним договором придбане в
особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно: 1)
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння; 2)
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння; 3)
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Поскільки ОСОБА_5 незаконно здійснив
продаж заставного майна ОСОБА_6 без
згоди ПАТ Комерційний Банк
„ПРИВАТБАНК" як заставодержателя, а
остання продала його відповідачу
ОСОБА_4, тому автомобіль „LEXUS, GS 430",
д.н.з.НОМЕР_1 необхідно вилучити у
відповідача разом з комплектом ключів
та реєстраційними документами, так як
застава зберігає силу в даному випадку.

Як наголошує ч.1, ст.589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

З урахуванням вилучення вказаного
автомобілю суд вважає необхідним
звернути стягнення на предмет застави -
автомобіль „LEXUS, GS 430", д.н.з.НОМЕР_1, 2001
року випуску, чорного кольору, тип ТЗ:
легковий седан-В, №куз. НОМЕР_3, який
належить на праві власності ОСОБА_4, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №VIW3AE від
19.08.2008 року в сумі 112957 доларів США 60
центів шляхом продаду данного
автомобілю ПАТ Комерційний Банк
„ПРИВАТБАНК" з укладенням від імені
ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобілю в органах ДАІ України, а
також надання ПАТ Комерційний Банк
„ПРИВАТБАНК" всіх повноважень для його
продажу.

Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки
суд задовольняє позов у повному обсязі,
тому з відповідача на користь позивача
необхідно стягнути 3555 грн. 70 коп.
судового збору, сплаченого банком при
зверненні до суду в рахунок позовних
вимог майнового і немайнового
характеру.

Керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 169; 209; 212-215
ЦПК України, на підставі ч.4, ст.41
Конституції України, ст.321; 388; 576; 577; 586;
589; 590; 626; 638 ЦК України, ст.1; 16; 17; 27 Закону
України „Про заставу", ст.9 Закону
України „Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_1, (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2) та передати ПАТ
Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" предмет
застави - автомобіль „LEXUS, GS 430",
д.н.з.НОМЕР_1, 2001 року випуску, чорного
кольору, №куз. НОМЕР_3, який належить на
праві власності ОСОБА_4, комплект
ключів до нього та свідоцтво про
реєстрацію цього транспортного засобу
НОМЕР_4, видане 30.03.2013 року ВРЕР-3 УДАІ в
м. Києві на ім'я ОСОБА_4.

Звернути стягнення на предмет
застави - автомобіль „LEXUS, GS 430",
д.н.з.НОМЕР_1, 2001 року випуску, чорного
кольору, тип ТЗ: легковий седан-В, №куз.
НОМЕР_3, який належить на праві
власності ОСОБА_4, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№VIW3AE від 19.08.2008 року в сумі 112957
доларів США 60 центів шляхом продаду
данного автомобілю ПАТ Комерційний
Банк „ПРИВАТБАНК" з укладенням від
імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобілю в органах ДАІ України, а
також надання ПАТ Комерційний Банк
„ПРИВАТБАНК" всіх повноважень для його
продажу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ
Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" 3555 грн. 70
коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Суддя
: