Справа №271/245/14-ц
Провадження №2/271/424/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року.

Червоногвардійський
районний суд міста Макіївки Донецької
області у складі головуючого судді
Кулик Т.Г.

при секретарі
Данилик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Макіївці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Шахта імені О.Ф. Засядько» про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про відшкодування
моральної шкоди, вказуючи, що з ПАТ
«Шахта імені О.Ф.Засядько» він
перебував у трудових відносинах.
Згідно наказу №1687к від 19.11.1997 року він
був прийнятий на роботу підземним
гірничим майстром з повним робочим
днем у шахті та звільнений за ст.38 КЗпП
України за власним бажанням, згідно
наказу №530к від 04.03.2008 року.

Відпрацювавши 25 років у шкідливих
умовах він отримав професійне
захворювання, про що був складений акт
розслідування хронічного професійного
захворювання №256 від 04.11.2008 року. За
первинним висновком МСЕК від 26.11.2008
року йому встановлено 40% стійкої втрати
працездатності та 3 групу інвалідності.

Отримавши професійне захворювання,
вважає, що йому спричинена моральна
шкода, оскільки вважає себе
неповноцінною людиною: не може
займатися своєю улюбленою справою,
ходити на дальні відстані, йому
протипоказана важка фізична праця,
відчуває болі у грудині, мокрий кашель,
задишку. У зв'язку з захворюванням
з'явились почуття незручності,
безпорадності, безсоння,
дратівливість.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала заявлені позовні
вимоги, послалася на обставини,
викладені у позовній заяві, та просила
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 15000 гривень, у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував та пояснив, правові
відносини між працівником та
підприємством регулюються КЗпП
України. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК
України моральна шкода, заподіяна
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішенням, діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її спричинила, за наявності її
провини.

Відповідно з підпунктом «д» п.1.1
Порядку встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеню втрати професійної
працездатності, встановлення факту
спричинення моральної шкоди є
обов'язком МСЕК, але факт спричинення
моральної шкоди ОСОБА_3 висновком МСЕК
не встановлений. До того ж, позивачем не
надано жодного доказу настання
негативних наслідків, тому у
задоволенні позову просив відмовити.

Суд вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З наданих до суду доказів встановлено,
що з ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько»
ОСОБА_3 перебував у трудових
відносинах. Згідно наказу №1687к від
19.11.1997 року позивач був прийнятий на
роботу підземним гірничим майстром з
повним робочим днем у шахті та
звільнений за ст.38 КЗпП України за
власним бажанням, згідно наказу №530к
від 04.03.2008 року.

За первинним висновком МСЕК від 26.11.2008
року ОСОБА_3 встановлено 40% стійкої
втрати працездатності та 3 групу
інвалідності.

Наведені факти і обставини визнані
сторонами в судовому засіданні, тому
відповідно до правил частини першої
статті 61 ЦПК України не підлягають
доказуванню.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Оскільки втрата працездатності
позивача у даному випадку, пов'язана з
виконанням професійних обов'язків і
незабезпеченням безпечних і шкідливих
умов праці з боку роботодавця, то
відповідальність по відшкодуванню
такої шкоди покладається на
роботодавця (підприємство).

При цьому, до вимог відшкодування
моральної шкоди у випадках,
передбачених трудовим законодавством,
застосовується тримісячний строк (ст.233
КЗпП України). До інших вимог про
відшкодування моральної шкоди, як
вимог, що випливають з порушення
особистих немайнових прав, строки
позовної давності не застосовуються
(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»).

Також згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимогу про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодження
здоров'я або смертю.

Суд, обміркувавши питання про
розмір спричиненої моральної шкоди,
враховуючи ступінь та глибину
перенесених позивачем моральних
страждань, ступінь втрати ним
працездатності, вважає вимогу позивача
необґрунтовано завищеною, вважає, що
право на відшкодування моральної шкоди
виникло з моменту первинного
встановлення органами МСЕК стійкої
втрати працездатності та вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача у рахунок
відшкодування моральної шкоди 12000
гривень.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,
ст.ст.268 ЦК України, керуючись ст.ст.60,
212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Шахта імені
О.Ф. Засядько» про відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Шахта імені
О.Ф.Засядько» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 12 000
(дванадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ПАТ «Шахта імені
О.Ф.Засядько» на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя: