Єдиний унікальний номер 258/7577/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/505/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» на
рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 22 жовтня 2013 року у справі
за позовом державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся
представник позивача з апеляційною
скаргою на рішення суду, яким позовні
вимоги підприємства були задоволені
частково.

Суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачі зареєстровані та
проживають у АДРЕСА_1, є споживачами
електроенергії, яка постачається
державним підприємством.

При проведенні перевірки дотримання
споживачами Правил користування
електричною енергією для населення 30
серпня 2006 року представниками
електропостачальника був складений
акт про порушення цих Правил з боку
відповідачів, а саме: було виявлене
самовільне підключення до
електромережі шляхом накиду на фазний
провід при відкритій клемній кришці.

Відмовляючи позивачеві у
відшкодуванні вартості
електроенергії, спожитої та не
врахованої відповідачами внаслідок
порушення Правил у сумі 893 грн. 35 коп.,
суд першої інстанції послався на
пропуск підприємством строку позовної
давності при зверненні з даним позовом
до суду.

Крім того, позивач також просив
стягнути з ОСОБА_4 заборгованість по
оплаті спожитої ними, але не оплаченої
електроенергії за період з липня 2004
року по 21 червня 2013 року у загальній
сумі 1 270 грн. 55 коп.

В цій частині позову суд першої
інстанції також відмовив у задоволенні
вимог через пропуск строку позовної
давності, оскільки ця заборгованість
виникла з липня 2004 року, а до суду
позивач звернувся тільки у липні 2013
року.

Суд першої інстанції також установив,
що 14 липня 2010 року при проведенні
повторної перевірки дотримання
споживачами Правил користування
електричною енергією для населення
знову був виявлений накид проводів
загрузки на лінію електропередачі,
тобто самовільне підключення до
електромережі.

Внаслідок цього порушення
підприємством була нарахована
вартість незаконно спожитої
електроенергії - 2 674 грн. 53 коп.

Оскільки відповідачі після подачі
позову, однак до ухвалення рішення суду
частково оплатили це нарахування,
перерахувавши позивачеві 800 грн., суд
стягнув з ОСОБА_4 на користь
підприємства решту суми - 1 874 грн. 53 коп.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
стягнути з відповідачів вартість не
облікованої електроенергії за актом
від 14 липня 2010 року у сумі 2 674 грн. 53 коп.
та залишок суми заборгованості за
використану електроенергію у розмірі
470 грн. 55 коп., оскільки вважає, що судом
першої інстанції неправильно була
застосована позовна давність у тих
правовідносинах, що виникли.

Апелянт вказав, що відповідачі,
сплативши 800 грн. як частину боргу по
абонентській платі до закінчення
розгляду справи, таким чином визнали
весь борг та перервали перебіг строку
позовної давності, тому з них у
солідарному порядку слід стягнути суму
заборгованості за відрахуванням
сплаченої, а саме: 470 грн. 55 коп.

Відповідачі ОСОБА_4 до апеляційного
суду не з»явились, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Оскільки відповідачі не надали доказів
на підтвердження поважності причин
своєї неявки до апеляційного суду,
апеляційний суд вважає можливим
розглянути справу за їхньої
відсутності.

Заслухавши пояснення представника
апелянта, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
підприємства не ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких він його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

Заперечуючи проти висновків суду
першої інстанції, представник позивача
не надала до апеляційного суду ніяких
належних та допустимих доказів на
підтвердження своїх доводів.

Більш того, апеляційним судом з 21 січня
2014 року був наданий строк підприємству
для представлення належних доказів на
підтвердження того факту, що
відповідачі оплатили 800 грн. в рахунок
заборгованості по оплаті використаної
електроенергії, а не нарахувань за
актом про порушення Правил, як вказав
суд у своєму рішенні.

Між тим, на час розгляду справи жодного
належного та допустимого доказу на
підтвердження своїх доводів позивачем
не надано.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Оскільки позивачем не надано
об»єктивних доказів на підтвердження
своїх вимог та спростування висновків
суду першої інстанції, апеляційний суд
вважає, що підстави для скасування
судового рішення та переоцінки
досліджених судом доказів відсутні.

Усі інші доводи апеляційної скарги
також були предметом дослідження у
суді, на правильність висновків суду
вони не впливають, тому апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну, рішення
суду як таке, що відповідає вимогам
закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 22 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: