Справа №464/4090/14-ц
пр № 4-с/464/36/14
У Х В А Л А

25.04.2014 року
м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.
Львова Борейко С.В., розглянувши скаргу
ОСОБА_1 на дії Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції під час виконання судового
наказу № 2-н-2585/14, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із
скаргою на дії Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції під час виконання судового
наказу № 2-н-2585/11 у якій просить: зняти
арешт з майна, накладений постановою
державного виконавця Сихівського ВДВС
ЛМУЮ про відкриття виконавчого
провадження ВП № 23951860 від 25.01.2011 про
стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЛКП «Старий
Сихів» 2436,03 грн. заборгованості за
житлово-комунальні послуги, у зв'язку
із сплатою заборгованості; поновити
пропущений з поважних причин строк для
звернення із скаргою.

Вважаю, що скаргу необхідно
залишити без руху, виходячи із
наступного.

Відповідно до правової
позиції викладеної у п.13 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» від 07.02.2014 № 6, скарга має
відповідати загальним вимогам щодо
форми і змісту позовної заяви,
передбаченим положеннями ЦПК, та
містити відомості, зазначені у пунктах
3-5 частини сьомої статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій
чи бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби та норму закону, яку
порушено, а також обставини, якими
заявник, обґрунтовує свої вимоги. Якщо
скарга за формою і змістом не
відповідає таким вимогам, то
застосовуються положення ст.121 ЦПК
України (залишення позовної заяви без
руху, повернення заяви) (далі
Постанова).

Суддею при вирішенні
питання про прийняття до розгляду
скарги, виявлено невідповідність такої
формі і змісті позовної заяви, зокрема.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦПК України
та п.5 Постанови роз'яснено, що суб'єктом
оскарження може бути державний
виконавець чи інша посадова особа
державної виконавчої служби, які
представляють орган державної
виконавчої служби, однак із форми
поданої скарги вбачається, що суб'єктом
оскарження заявник залучає відділ
державної виконавчої служби
Сихівського району м.Львова.

Разом із тим, зміст вимоги
скарги про зняття арешту з майна, не
відповідає вимогам ст.387 ЦПК України,
оскільки є незрозуміла та не чіткою, що
в подальшому може вплинути на
об'єктивне судове рішення за розглядом
відповідної скарги, а відтак таку
необхідно уточнити з метою повного
захистити порушеного права заявника.

За таких обставин, вважаю, що
скаргу ОСОБА_1 на дії Сихівського ВДВС
ЛМУЮ під час виконання судового наказу
№ 2-н-2585/14, необхідно залишити без руху
та надати заявнику строк для усунення
вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.121, 208-210, 383, 387 ЦПК
України, суддя,-

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції під час виконання судового
наказу № 2-н-2585/14 - залишити без руху.

Надати заявнику термін протягом п"яти
днів з часу отримання ним копії ухвали,
для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в
зазначений строк, заява про перегляд
заочного рішення буде вважатись не
поданою та повертається відповідачеві
зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала щодо сплати судових витрат може
бути оскаржена до апеляційного суду
Львівської області через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги протягом п"яти днів з дня
отримання ухвали. В іншій частині
ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
С.В.Борейко