інстанції - Катрич ОМНомер провадження
22-ц/788/549/14 Суддя-доповідач - Ільченко О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г., Попруги С. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - виконавчий комітет
Сумської міської ради

про поділ спільного майна подружжя,
визнання права власності на майно,
встановлення факту проживання однією
сім'єю,

в с т а н
о в и л а:

У грудні 2012 року позивач звернувся до
суду, який уточнивши, обґрунтовував
тим, що перебуваючи з відповідачкою в
шлюбі, ними за спільні кошти було
побудовано новий мансардний будинок,
прибудову до старого будинку, набули
інше майно, а після розлучення за
спільні кошти придбали автомобіль,
тому просив:

- Визнати мансардний житловий будинок
АДРЕСА_1 та прибудову до старого
будинку, розміром 2,3 х 4,40 м., а також
земельну ділянку, площею 0,07453 га
спільною сумісною власністю.

- Визнати за ним право власності на 1/2
частку будинку та земельної ділянки, а
також розділити майно та предмети
домашнього вжитку.

- Встановити факт його проживання із
ОСОБА_3 однією сім'єю на час придбання
автомобілю Tucson, 2,0 ЗНГ, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який залишити в
користуванні відповідачки, а на його
користь стягнути грошову компенсацію
за автомобіль та прибудову до старого
будинку.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено частково та
виділено у власність ОСОБА_2: телевізор
плазмений - 3000 грн., пилосос - 600 грн.,
ноутбук - 2000 грн., силовий тренажер - 799
грн., надувну лодку - 600 грн., риболовні
принади (спінінги, вудки) - 1000 грн.,
інструменти (дріль - 600 грн., перфоратор -
600 грн., болгарка - 600 грн.), а всього на 9799
грн.

Виділено у власність ОСОБА_3:
холодильник - 2000 грн., пральну машину -
2000 грн., швейну машину - 600 грн., кухонний
гарнітур - 3000 грн., 2 спальних гарнітури -
6000 грн., 1 диван - 1000 грн., комп'ютер - 2000
грн., а всього на суму 16600 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію за різницю у
виділеному майні в розмірі 3400,05 грн.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2
разом із ОСОБА_3 однією сім'єю на час
придбання автомобілю Tucson, 2,0 ЗНГ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
залишено в користуванні ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію за автомобіль в
розмірі 80000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 1863 грн. 99 коп. та 1500
грн. витрат на правову допомогу на
користь ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить зазначене рішення скасувати в
частині відмови у позовних вимогах
щодо нерухомості та її поділу. При
цьому, посилається на те, що незданий в
експлуатацію будинок та прибудова
побудовані ними спільно, тому він має
право на компенсацію 1/2 частини
прибудови та вважає, що суд
безпідставно відмовив у цих вимогах.
Також просить виділити йому 1 спальний
гарнітур та перерозподілити судові
витрати.

Заслухавши пояснення представника
апелянта, який підтримав апеляційну
скаргу, заперечення відповідачки, її
представника, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду частковому
скасуванню і зміні, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у позові щодо визнання
спільним майном жилий будинок та
прибудову, суд виходив з того, що
позивач не визначився з правовими
підставами для визнання їх об'єктами
незавершеного будівництва, у зв'язку з
нездачею в експлуатацію та
непроведенням реєстрації. Суд вважав,
що відсутні підстави для поділу
будинку, оскільки позивачем не
ставилось питання про сплату грошової
компенсації за виділ частки у більшому
розмірі.

Задовольняючи вимоги в частині поділу
предметів домашнього вжитку та
рухомого майна, суд вважав, що сторони,
як подружжя, мають рівне право на це
майно.

Колегія суддів не може погодитись з
висновками суду в частині відмови у
позові про визнання спільною сумісною
власністю подружжя незакінчений
будівництвом будинок та прибудову,
оскільки цей висновок зроблений у
зв'язку з неправильним з'ясуванням
обставин справи, виходячи із наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
сторони знаходились у шлюбі з 2002 по 2009
рік, після розірвання шлюбу проживали
однією сім'єю. Ці обставини не
спростовуються ніким із сторін.

Сторони з самого початку спільного
проживання мешкають за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно договору дарування від
11 червня 2004 року відповідачка ОСОБА_3
набула право власності на 63/100 часток
старого будинку за вказаною адресою.
(а.с. 80)

Рішенням виконавчого комітету
Сумської міської ради № 493 від 06 липня
2004 року було дозволено ОСОБА_3
будівництво нового мансардного
житлового будинку з гаражем за
вказаною адресою зі строком
будівництва два роки. Іншим рішенням №
616 від 07 вересня 2004 року виконкому
міської ради був наданий дозвіл для
будівництва добудови до старого
житлового будинку, розміром 2,3 х 4, 40
кв.м.

Висновок на забудову земельної ділянки
по АДРЕСА_1 затверджений Управлінням
архітектури та містобудування. (а.с. 15-26)

Будівництво будинку з мансардою та
прибудови до старого будинку було
здійснено в період шлюбу, що
підтверджується документацією
інвентарної справи № 27873, складеної
станом на 27 вересня 2005 року.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 70
від 11 листопада 2013 року конструктивних
елементів, що перебувають у
недобудованому стані не виявлено, а
готовність нового мансардного
житлового будинку складає 100 %. (а.с. 143,
155)

Із огляду оцінювального акту № 6 від 27
вересня 2005 року наявного в матеріалах
інвентарної справи вбачається, що
прибудова А-1 до старого жилого будинку
була включена в розрахунок вартості
цього будинку у зв'язку з її готовністю.

Статтею 11 ЦПК Україна передбачено, що
суд розглядає цивільні справи за
зверненнями в межах заявлених вимог.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просив визнати прибудову до
будинку А-1 та мансардний житловий
будинок М-11 спільною власністю
подружжя.

Сторони підтвердили в судовому
засіданні, що жилий будинок та
прибудову вони будували в період
спільного проживання за спільні кошти.

В своєму висновку суд також зазначив,
що вказане нерухоме майно побудовано в
період шлюбу сторін та є об'єктом
спільного майна подружжя, однак, у
позові відмовив тільки з тих підстав,
що позивач в позовній заяві не
застосував термін «об'єкти».

Разом з тим, колегія суддів не вважає цю
обставину підставою для відмови у
позові, оскільки позиція позивача
викладена чітко щодо вимог по спору про
нерухоме майно.

Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу
України об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком,
виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності
на новостворене нерухоме майно
(житловий будинок, споруди) виникає з
моменту завершення будівництва. Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття в
експлуатацію.

Встановлено, що мансардний житловий
будинок та прибудова А-1 не були здані в
експлуатацію та не здійснена їх
державна реєстрація.

За цих умов, вказане нерухоме майно
слід визнати об'єктами спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
частки кожного із них в такому майні є
рівними.

Суд першої інстанції вищевикладених
обставин не врахував, тому рішення в
цій частині вимог підлягає скасуванню,
а позов про визнання нерухомого майна
(будинку та прибудови) об'єктами
спільної власності подружжя -
задоволенню.

Що стосується вимог щодо реального
поділу мансардного будинку, то колегія
суддів не знаходить підстав для їх
задоволення, так як запропонований
висновком експертизи один технічний
варіант щодо поділу будинку не є
доцільним, оскільки відповідно до
нього, І-співвласнику частка в
домоволодінні буде складати 58/100, а
ІІ-співвласнику - 42/100 частини. При цьому
варіанті потрібні значні
переобладнання з демонтуванням
сходових клітин та влаштуванням
залізобетонного перекриття. Кожна із
сторін заявляє, що коштів не це не має.
Крім того, за наданим одним варіантом,
який пропонує позивач слід сплатити
різницю в сумі 83870 грн., які позивач на
даний час компенсувати відповідачці не
може у зв'язку зі скрутним матеріальним
становищем.

Допитаний під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції експерт
пояснив, що побудований будинок
фактично розрахований для однієї сім'ї,
а питання влаштування входу до
мансардної частини технічно не
досліджувалось.

За викладених умов, відсутні підстави
для поділу будинку за запропонованим
одним технічним варіантом.

Інших пропозицій з цих питань сторони
не надали, а тому в цій частині відмова
у вимогах про поділ та вимогах про
компенсацію за прибудову до старого
будинку відповідає матеріалам справи.

Колегія суддів вважає, що відсутні
підстави для задоволення доводів
позивача про виділення йому
присадибної земельної ділянки для
обслуговування будинку, оскільки із
матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1
перебуває у комунальній власності.

Ні позивач, ні відповідачка не ставили
питання про оформлення права власності
на земельну ділянку.

Таким чином, питання щодо
розпорядження землею територіальної
громади це компетенція Сумської
міської ради, а не судових органів.

Стосовно доводів апелянта про виділ
йому додатково спального гарнітура
вартістю 3000 грн., то ці доводи
заслуговують на увагу та визнані
відповідачкою.

Всього майна, що підлягало поділу є на
суму 26399 грн., кожному по 1/2 частині
майна складатиме 13199,50 грн., а за різницю
підлягає стягненню з відповідачки
грошова компенсація.

За цих умов, рішення суду підлягає
зміні в цій частині вимог, а також в
частині розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що за
надання правової допомоги позивачем
сплачено адвокату 3000 грн., що
підтверджується квитанцією № 14 від 14
лютого 2014 року. (а.с. 244 т.1)

З наявних у справі протоколів судових
засідань вбачається, що представник
позивача був присутнім в судових
засіданнях більше п'яти годин, а позов
задоволений на 64,8 %, тому за надання
правової допомоги відповідачка
повинна компенсувати йому витрати у
розмірі 1946 грн. (64,8% х 3000 грн. : 100%)

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України,
пропорційно до задоволених позовних
майнових вимог щодо нерухомого та
рухомого майна та немайнової вимоги
(80000 грн. + 13199 грн.) : 100% + 243 грн.) судовий
збір з відповідачки на користь держави
становить 1175 грн., а не 1863,99 грн., як
визначив суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст.88, 303, п.3 ч.1 ст.307, п.3,4
ст.309. ст.ст.314, 316 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 17 лютого 2014 року скасувати в
частині відмови у вимогах щодо
нерухомого майна.

Позов ОСОБА_2 в цій частині вимог
задоволити частково.

Визнати, що мансардний житловий
будинок М-ІІ та прибудова до будинку А-1,
розміром 2,3 х 4,40 м, по АДРЕСА_1 є
об'єктами спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Змінити рішення в частині вимог про
поділ іншого майна та судових витрат.

Поділити предмети домашнього вжитку на
загальну суму 26399 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2: телевізор
плазмений - 3000 грн., пилосос - 600 грн.,
ноутбук - 2000 грн., силовий тренажер - 799
грн., надувну лодку - 600 грн., риболовні
принади - 1000 грн., інструменти 1800 грн.,
спальний гарнітур - 3000 грн. а всього на
12799 грн.

Виділити у власність ОСОБА_3:
холодильник - 2000 грн., пральну машину -
2000 грн., швейну машину - 600 грн., кухонний
гарнітур - 3000 грн., 1 спальний гарнітур -
3000 грн., 1 диван - 1000 грн., комп'ютер - 2000
грн., а всього на суму 13 600 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 400
грн. компенсації за різницю у
виділеному майні та 1946 грн. витрат за
надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 1175 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко