Провадження 2п/255/39/2014
Справа 255/2903/14-ц
У Х В А Л А

про перегляд заочного рішення

28 березня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді - Орєхова О.І.,

при секретарі - Кочко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
заяву представника відповідача
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» - Мельнікової
Євгенії Валеріївни про перегляд
заочного рішення від 27 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», третя особа
ОСОБА_4 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2013 року Ворошиловським
районним судом м. Донецька було
ухвалено заочне рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 до комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Донелектроавтотранс»,
третя особа ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
задоволено частково.

Стягнуто з відповідача комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Донелектроавтранс» на
користь позивача ОСОБА_3 матеріальну
шкоду у сумі 29 024,22 гривень, витрати
понесені на проведення експертизи у
сумі 500 гривень та судові витрати у сумі
295,30 гривень, а всього 29 819,52 гривні.

В решті позовних вимог, відмовлено.

13 березня 2014 року представник
відповідача ККП ДМР
«Донелектроавтотранс» - Мельнікова
Є.В., яка діє на підставі довіреності
№04/01 від 10.01.2014 року, звернулася до суду
з заявою про перегляд заочного рішення
від 27 грудня 2013 року, посилаючись на
наступні обставини.

Про ухвалення заочного рішення по
даній цивільній справі відповідачу
стало відомо 04 березня 2014 року при
з'ясуванні дати та часу наступного
судового засідання, оскільки дата
слухання даної справи тривалий час не
призначалася.

При ознайомленні з матеріалами справи,
представником відповідача було
виявлено, що про дату та час судового
засідання їй нібито було повідомлено
за телефоном . Однак, в період з
16.12.2013 року по 29.12.2013 року, Мельнікова
Є.В. була відсутня на роботі з причини
знаходження в щорічній відпустці,
робочі дзвінки не приймала та в період
відпустки не була представником
підприємства.

11 березня 2014 року на адресу
підприємства надійшла постанова про
відкриття виконавчого провадження від
20.02.2014 року ВП №42140084, з вказанням про
набуття законної сили виконавчого
документа - 09.01.2014 року, який не міг
набути законної сили з причини того, що
копія заочного рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 27.12.2013 року не була
вислана, а отримання даного рішення
було тільки 04.03.2014 року, про що в
цивільній справі є запис на останньому
листі.

Заявниця вважає заочне рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 27.12.2013 року таким, що не
відповідає обставинам справи,
прийнятим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
таким, що підлягає перегляду з
наступних підстав.

Встановлюючи наявність вини водія
трамваю «Т-3» №752 ОСОБА_4, в цивільному
процесі по даній справі, суд не
врахував ту обставину, що порушень,
встановлених судом першої інстанції по
адміністративній справі відносно
ОСОБА_4 норм ПДР України, а саме п.13.1 ПДР
України, ОСОБА_4 згідно постанови
апеляційного суду Донецької області
від 31.01.2013 року не вчиняла. Думка
апеляційного суду Донецької області
про необхідність дотримання нею п. 2.3 б
та п.12.3 ПДР України, а саме - бути
уважнішою, спостерігати за дорожньою
обстановкою, відповідно реагувати на
її зміну, не відволікатися від
керування цим засобом і т.д. не
вмінялися ОСОБА_4 у вину і суд
апеляційної інстанції позбавлений
можливості вирішити питання з цього
приводу та встановити вину ОСОБА_4

При наявності таких обставин та
наявність вини ОСОБА_4 або її
відсутність в силу неможливості
запобігання даної ДТП, обопільну вину
обох водіїв можливо було встановити
виключно шляхом проведення
автотехнічної експертизи, зважаючи на
наявність вагомих підстав вважати про
відсутність технічної можливості у
водія ОСОБА_4 на запобігання події ДТП.

Однак, не дивлячись на отримання
Ворошиловським районним судом м.
Донецька від експерта клопотання про
надання додаткових матеріалів,
необхідних для надання висновку, судом
не були витребувані відсутні
відомості, необхідні для надання
висновку експертом, не були надані
експерту роз'яснення відносно того, що
відповіді на більшість запитуваних
ним питань маються в матеріалах
цивільної справи, а саме в поясненнях
ОСОБА_4 в апеляційному процесі по
адміністративній справі відносно
ОСОБА_4, в матеріалах самої
адміністративної справи.

Крім того, заочним рішенням
Ворошиловського районного суду м.
Донецьку від 27.12.2013 року на користь
ОСОБА_3 стягнута сума відновлювального
ремонту без урахування фактичного
зносу у розмірі 29 024,22 грн.

Під зносом (знеціненням), згідно
Стандарту №1 «Загальні засади оцінки
майна та майнових прав» (затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 10.09.2003 року за №1444) необхідно
розуміти втрату вартості майна
порівняно з вартістю нового майна.

Відновлювання ДТЗ відбувається з
використанням нових запасних часток (у
випадку обґрунтованості їх заміни), з
наступним врахуванням їх фізичного
зносу у випадку відшкодування шкоди в
грошовому виразі. Це передбачено п.9 ч.4
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 27.03.1992 року №6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди».

У випадку заміни пошкоджених деталей
деталями той же модифікації
(аналогічними), які маються в продажі,
необхідно враховувати їх фізичний
знос у випадку відшкодування шкоди у
грошовому вигляді. Врахування
фізичного зносу виключає можливість
підвищеної грошової компенсації
потерпілому відповідачу, за рахунок
утримання автомобіля після його
поновлення в результаті оновлення
заміни складових часток.

На підставі викладеного, заявник
Мельнікова Є.В. просить суд скасувати
заочне рішення від 27 грудня 2013 року і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, повідомлені про час та місце
розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 231 ЦПК України заява про
перегляд заочного рішення
розглядається в судовому засіданні.
Неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає необхідним заяву представника
відповідача Мельнікової Є.В. про
перегляд заочного рішення від 27.12.2013
року, залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

З матеріалів справи вбачається, що
Ворошиловським районним судом м.
Донецька 27 грудня 2013 року було
ухвалено заочне рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», третя особа
ОСОБА_4 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
(а.с.172-177).

В судове засідання 27 грудня 2013 року
представник відповідача Мельнікова
Є.І. не з'явилася, та не повідомила суд
про причину своєї неявки.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача Мельнікової
Є.В. на те, що в період з 16.12.2013 року по
29.12.2013 року вона перебувала в щорічній
відпустці, робочі дзвінки вона не
приймала і в період відпустки не була
представником підприємства, оскільки
телефонограму про виклик до суду
отримала саме Мельнікова Є.В. (а.с.166) і
отримавши повідомлення про судове
засідання вона могла повідомити суд
про свою відпустку, надати заяву про
відкладення розгляду справи, або заяву
проведення судового засідання у
відсутність представника відповідача.

Тому, суд приходить до висновку про те,
що представник відповідача була
повідомлена про час та місце розгляду
справи належним чином, однак в судове
засідання не з'явилася.

Як зазначалося вище, частина перша
статті 232 ЦПК України передбачає дві
обов'язкові умови для скасування
заочного рішення, а саме : неявка
відповідача в судове засідання та не
повідомлення ним причини неявки є
поважними і докази, на які посилається
відповідач, мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Однак, посилань та доказів, які мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, представником
відповідача Мельніковою Є.В. не надано.

У зв'язку з чим, підстави для скасування
заочного рішення суду від 27грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», третя особа
ОСОБА_4 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 231, 232, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» - Мельнікової
Євгенії Валеріївни про перегляд
заочного рішення від 27 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», третя особа
ОСОБА_4 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що відповідно до
ч.4 ст.231 ЦПК України у разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення, заочне рішення може
бути оскаржене в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста Донецька О.І. Орєхов