Справа № 199/940/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„10" квітня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що від шлюбу із
відповідачем має неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає разом із матір'ю (позивачем за
цим позовом) та перебуває на її
утриманні; зазначаючи у позові про те,
що відповідач проживає окремо від
дитини, участі у вихованні сина не
приймає, не піклується про здоров'я
дитини, її фізичний та моральний
розвиток, не надає належної
матеріальної допомоги на виховання,
утримання та розвиток здібностей
дитини, згоди щодо добровільної
виплати аліментів досягнуто не було, а
коштів, що заробляє позивач, не
достатньо для утримання дитини, у
позові й заявлено відповідну вимогу
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі 600,00
грн. щомісяця до досягнення дитиною
повноліття.

У судове засідання позивач не
з'явилася, водночас надала до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності та зазначила про те, що
позов підтримує повністю, та просила
суд його задовольнити;

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач,
який був повідомлений належним чином
про розгляд справи, не з'явився, причини
неявки суду не повідомив та не надав
заяви про розгляд справи за його
відсутності, та не скористався правом
надання заперечень проти позову, у
зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК
України вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Таким чином, суд, врахував заяву
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, та сторони в
даній справі є батьками
неповнолітнього, який проживає разом
із матір'ю (позивачем за цим позовом) та
перебуває на її утриманні.

Оскільки обов'язок по утриманню
дитини є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з моменту
її народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, вбачаються усі
підстави для присудження на користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в заявленому у
позові розмірі. Разом з тим, при
вирішенні питання щодо присудження до
сплати аліментів, про яке позивачем
було заявлено відповідне прохання, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, яка є малолітньою,
мешкає разом із матір'ю (позивачем),
потребує піклування та утримання, а
також те, що відповідач не скористався
правом брати участі у судових
засіданнях, через що суд мав би змогу
дійти до іншого висновку у справі, яка
розглядалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, ч. 2 ст. 88, ст.ст. 212,
214-215, 218, 224, 226 та ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі
600,00 грн. щомісяця, які підлягають
індексації відповідно до закону,
починаючи проводити стягнення з 06.02.2014
р. та до досягнення дитиною - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.

Рішення у частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя