У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом першого
заступника прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
до ОСОБА_4 про стягнення суми за
касаційною скаргою заступника
прокурора Дніпропетровської області
на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 19
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 15
жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року заступник прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
звернувся до суду з указаним позовом, в
якому просив стягнути з відповідача на
користь Дніпропетровської міської
ради грошові кошти у сумі 828 603 грн 83 коп.
- основного боргу за договором № 223 від
22 червня 2012 року про пайову участь на
розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
м. Дніпропетровська із
перерахуванням величини пайової
участі до спеціального фонду міського
бюджету за реквізитами, визначеними п.
4.1 договору від 22 червня 2012 року № 223;
пеню у розмірі 45 630 грн 09 коп. за
несвоєчасну сплату коштів, невиконання
умов договору № 223 від 22 червня 2012 року
про пайову участь на розвиток
соціальної та інженерно-транспортної
інфраструктури м. Дніпропетровська,
стягнути з відповідача на користь
Дніпропетровської міської ради; три
відсотки річних від простроченої суми
у розмірі 9 125 грн 99 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22
червня 2012 року між Дніпропетровською
міською радою та відповідачем було
укладено договір № 223 про пайову
участь на розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
м. Дніпропетровська, за умовами якого
ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання
сплатити величину пайової участі на
розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
м. Дніпропетровська шляхом
перерахування грошових коштів до
спеціального фонду міського бюджету, у
зв'язку із будівництвом та введенням в
експлуатацію житлового будинку.
Відповідно до п. 2.1 договору, величина
пайової участі згідно із розрахунком
становить 1 092 229 грн 21 коп. До підписання
вказаного договору, відповідачем було
сплачено 263 625 грн 38 коп. ОСОБА_4, у
порушення умов договору, на час
звернення до суду не сплачено та не
перераховано до спеціального фонду
міського бюджету величину пайової
участі у розмірі 828 603 грн 83 коп.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 19
липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року, у задоволенні позову першого
заступника прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі заступник
прокурора Дніпропетровської області,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З матеріалів справи убачається, що
згідно п. 2.3 договору № 223 про пайову
участь на розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
м. Дніпропетровська та Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» розмір пайової участі має
бути зменшений на суму переданих у
комунальну власність мереж або
об'єктів, побудованих на виконання
технічних умов інженерного
забезпечення поза межами земельної
ділянки, наданої під будівництво.

Суду було надано документи про
передачу у комунальну власність мережу
дощової каналізації, вартістю 228 226 грн
18 коп.

Крім того, відповідачем було надано
акти про будівництво мереж поза межами
земельної ділянки, надіслано листи про
необхідність їх прийняття на баланс до
комунальної власності міста, а також
про зменшення на їх вартість його
зобов'язань у пайовій участі.

Таким чином, суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, правильно
встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 19 липня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.В. Закропивний

А.О. Лесько