У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 12 березня
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», треті
особи - Первинна організація
профспілки трудящих металургійної та
гірничовидобувної промисловості
України публічного акційного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
про поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом, у якому просила визнати
незаконним та скасувати наказ від 14
серпня 2013 року № 881 л про
звільнення її з підприємства за
скороченням штату, поновити на роботі
мийника посуду 2-го розряду буфета № 8
куща їдальні № 37 управління
громадського харчування торгівлі
департаменту по персоналу на ПАТ
"АрселорМіттал Кривші Ріг" та стягнути
з останнього середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу в сумі 796,47
грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона
з 01 квітня 1992 року працювала на
Криворізькому металургійному
комбінаті «Кріворіжсталь» ім.
В.І. Леніна (правонаступником якого на
даний час є ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг») на різних посадах, остання
робота, яку вона виконувала, була
робота мийника посуду 2-го розряду
буфета № 8 куща їдальні № 37 Управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту по персоналу (далі - УГХіТ
департаменту по персоналу).

Наказом від 14 серпня 2013 року № 881/л вона
була звільнена з підприємства за
скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40
КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним,
оскільки відповідач, приймаючи рішення
про виключення підприємства зі
структури УГХіТ департаменту по
персоналу, не погодив його з первинною
профспілковою організацією, а отже
порушив норми трудового законодавства
та норми колективного договору.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу віл 23 жовтня 2013 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року, в
задоволені позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що звільнення ОСОБА_4 відбулося з
дотриманням вимог трудового
законодавства та відповідно до умов
укладеного контракту.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи, положень
ст.43 та ст.49-2 КЗпП України обґрунтовано
дійшли висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині також не можуть
бути визнані як підстава для
призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко