Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1І .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в м. Ужгород за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свій позов ОСОБА_1І мотивує тим, що 04 лютого 201 1 року помер її батько - ОСОБА_2. Вона є мешканкою квартири АДРЕСА_1 та співвласницею даної квартири разом із мамою - ОСОБА_3 та померлим батьком - ОСОБА_2 в рівних долях. Мама та батько розлучилися 24 липня 2006 року, отже мама - ОСОБА_3 - втратила право на спадкування частини квартири, яка належала батькові.

Оскільки померлий батько був співвласником квартири, в якій позивачка зареєстрована та мешкає постійно, тому вважаючи, що вона фактично прийняла спадщину за ним, вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання Свідоцтва про спадщину.

У встановлений законом шестимісячний строк до Ужгородської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивач не звернулася , а тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1І просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд такі задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомленний, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку позивача, який погодився на розгляд справи у відсутності представника відповідача з винесенням заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2011 року помер батько позиваки - ОСОБА_2 Дюлович.Позивачка є мешканкою квартири АДРЕСА_1 та співвласницею даної квартири разом із мамою - ОСОБА_3 та померлим батьком - ОСОБА_2 в рівних долях. Мама та батько розлучилися 24 липня 2006 року, отже мама - ОСОБА_3 - втратила право на спадкування частини квартири, яка належала батькові.

Оскільки померлий батько був співвласником квартири, в якій зареєстрована позивачка та мешкає постійно, вважаючи, що фактично прийняла спадщину за ним, вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання Свідоцтва про спадщину.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, тобто спадщина на частину у вищезазначеній квартирі відкрилася після смерті батька позивачки .

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадщину виникає у день відкритті спадщини, отже позивачка, як спадкоємець першої черги, з дня смерті батька отримала право на спадщину за ним.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу (шість місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від спадщини.

Пунктом 5 ст. 1268 ЦК України також передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця.

Так як, згідно п. З ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а законодавством не обмежено право спадкоємця на оформлення свідоцтва певними строками, спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на одержання зазначеного Свідоцтва у будь-який час після прийняття спадщини (Науково-практичний коментар до ст. 1296 ЦК України).

Незважаючи на вищевикладені обставини, при зверненні на нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину на частину квартири, що належала батькові з мотивацією, що нею суттєво пропущено строк на прийнятті спадщини, а відповідно і на отримання Свідоцтва про право на неї, а пропущений строк може бути продовжений тільки в судовому порядку..

Оскільки ОСОБА_1І дійсно не зверталася з питанням прийняття спадщини до державної нотаріальної контори для отримання Свідоцтва про спадщину на частину квартири що належала батькові, у відповідності до п. З ст. 1272 ЦК України , а тому в неї виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом, як спадкоємець, який фактично прийняв спадщину, але не оформив її належним чином, тобто пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Як вбачається з ст. 1272 ЦК України поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини визнається необізнаність спадкоємця про порядок прийняття спадщини.

На підставі викладеного й у відповідності із ст. 1272 Цивільного Кодексу України, керуючись, ст. 118,119 ЦПК України, суд, -

Рішив:

Позов ОСОБА_1 до Ужгородської міської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом на отримання Свідоцтва про право на спадщину за померлим батьком - ОСОБА_2, а саме на його частку в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду _________________ ОСОБА_4