Справа № 279/426/14-ц
Провадження № 2/279/537/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.03.2014 року
Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області

у складі: головуючого судді
Моголівець І. А.

з секретарем
Война Ю. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом, який мотивував тим, що в
червні 2012 року він передав відповідачу
в користування на 4 місяці автомобіль
малотоннажний фургон «Volkswagen LT 35»,
жовтого кольору, рік випуску 2006,
державний номерний знак НОМЕР_1 та
технічний паспорт НОМЕР_2 на ім'я
позивача. Відповідач автомобіль не
повернув, а продовжує ним
користуватись. На звернення до
Коростенського МВ УМВС України в
Житомирській області він отримав
відповідь, що дане питання необхідно
вирішувати в суді. Просив витребувати
із незаконного володіння ОСОБА_2
вищевказаний автомобіль та стягнути з
відповідача 1206,10 грн. судових витрат.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просив його
задовольнити в повному обсязі, а також
пояснив, що він є приватним підприємцем
та передав вказаний автомобіль, ключі
від нього та технічний паспорт
відповідачу в січні 2013 року для
зайняття підприємницькою діяльністю, а
відповідач повинен був його повернути
в травні 2013 року, але не повернув до
даного часу.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що він також є
приватним підприємцем, автомобілем
дійсно користувався, але десь 22-24
вересня 2013 року повернув автомобіль,
техпаспорт та ключі позивачу біля
ринку у м. Коростені. Де автомобіль
зараз не знає. Коли брав автомобіль і
коли повертав його, розписок не
складали. Позивач зловживає
алкогольними напоями і в зв'язку з цим
він йому декілька разів допомагав.

Позивач заперечував факт передачі йому
автомобіля 22-24 вересня 2013 року.

Відповідач наполягав на передачі
позивачу автомобіля 22-24 вересня 2013
року, вказав на те, що позивач має
багато боргів, а подальша доля і
місцезнаходження автомобіля йому не
відомі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи у їх сукупності, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами
існувала домовленість, укладена в
усній формі, про користування
відповідачем автомобілем «Volkswagen LT 35»,
жовтого кольору, рік випуску 2006,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Власником даного автомобіля є позивач,
автомобіль зареєстрований на позивача
у органах МРЕВ.

Позивач звертався до Коростенського МВ
УМВС України в Житомирській області із
заявою на неправомірні дії ОСОБА_2 щодо
неповернення йому автомобіля. За
результатами розгляду заяви 05.06.13р.
складено висновок, яким роз'яснено
позивачу право звертатись до суду. З
висновку слідує, що станом на час
перевірки автомобіль дійсно перебував
у відповідача.

У відповідності до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберігала
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст..10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених кодексом.

Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до вимог цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім власних пояснень та вищеназваного
висновку перевірки міліції позивач не
надав більше ніяких доказів, що
стосуються предмету спору.

Позивач не спростував пояснення
відповідача про те, що у вересні 2013 року
автомобіль було йому повернуто.

На час розгляду справи в суді
місцезнаходження автомобіля не
з'ясовано, сторони не надали даних про
конкретне місцезнаходження автомобіля
чи якесь відношення відповідача до
його зберігання та користування ним
після 22-24 вересня 2013 року.

Таким чином, позивач не надав в
достатній кількості переконливих,
належних і допустимих доказів, які б
підтверджували наявність тієї
обставини, що спірний автомобіль
дійсно знаходиться у незаконному
володінні відповідача.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову
необхідно відмовити так як позивач не
довів тих обставин, на які він
посилався.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 213 - 215, 218 ч.1
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст.1212-1213 Цивільного кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна із
чужого незаконного володіння -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Коростенський міськрайонний суд в
10-денний строк з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, а в разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо рішення
не було скасовано.

Суддя Коростенського міськрайонного
суду І.А.
Моголівець