Справа № 484/231/14-ц
Провадження № 2/484/273/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014р. Первомайський міськрайонний
суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді -
Літвіненко Т.Я.

при секретарі - Шилакіній
Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Первомайську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини -

УСТАНОВИВ:

22.01.2014р. до суду надійшов позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітньої дитини - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_1
вказала, що вона з відповідачем
перебувала в зареєстрованому шлюб,
який рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 29.04.2013р. був розірваний.

Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_4, який після
розірвання шлюбу проживав з нею.

У зв'язку із труднощами, які виникли
після розірвання шлюбу, з 04.03.2013р. по
16.05.2013р. вони перебували під соціальним
супроводом Первомайського міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді. Відповідач постійно
вчиняв сварки, які супроводжувалися
погрозами на її адресу та адресу членів
її родини.

З жовтня 2013р. відповідач почав
налаштовувати сина проти неї та
вимагав, щоб дитина проживала разом з
ним. Не зважаючи на рішення виконкому
Первомайської міської ради
Миколаївської області від 08.11.2013р. про
визначення місця проживання дитини з
матір'ю, в листопаді 2013р. відповідач
забрав сина проживати до себе. У зв'язку
з тим, що малолітній ОСОБА_4 потребує
психологічної допомоги та корекції
поведінки щодо налагодження стосунків
з матір'ю він був влаштований до
комунального закладу «Первомайський
центр соціально-психологічної
реабілітації дітей».

Відповідач має складний, агресивний та
неврівноважений характер. Крім того,
02.08.2013р. він був засуджений
Первомайським міськрайонним судом
Миколаївської області за ч.1 ст. 125 КК
України, оскільки завдав тілесні
ушкодження батьку ОСОБА_1 Також він
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, вважає, що
ОСОБА_2 негативно впливає на виховання
сина та він не може дати дитині ні
належного виховання, ні батьківської
любові.

ОСОБА_1 працює та має постійний
заробіток, позитивно характеризується
за місцем роботи та проживання, поганих
звичок не має, отже просила визначити
місце проживання сина з нею.

21.02.2014р. до суду надійшов зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення
місця проживання малолітнього сина,
вказуючи, що дитина повинна проживати з
ним, оскільки він любить сина та має
можливість забезпечити його всім
необхідним. Він має постійний дохід,
постійне місце проживання, не
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, не веде
аморальний спосіб життя, позитивно
характеризується за місцем проживання
та роботи. Крім того, він постійно
слідкує за станом здоров'я сина, його
розвитком, виховує та піклується про
нього. Між ними існує психологічний
контакт, прив'язаність один до одного.

Також, ОСОБА_2 зазначив, що після
розлучення ОСОБА_1 почала влаштовувати
своє особисте життя, шукаючи нового
чоловіка, та вела аморальний спосіб
життя, зловживала спиртними напоями, не
приділяючи уваги розвитку та вихованню
сина, а навпаки негативно впливала на
нього та самоусунулась від виконання
материнських обов'язків. ОСОБА_1 стала
проживати зі ОСОБА_1, який вкрай
негативно відноситься до сина, між ними
відсутній контакт.

ОСОБА_1 емоційна, неврівноважена та
схильна до фізичних образ відносно
сина та у такому стані може бити дитину.
Крім того, її робота пов'язана із
нічними змінами та перебуванням за
межами м. Первомайська, що позбавляє
реальної можливості здійснювати
догляд за дитиною.

За вказаних обставин ОСОБА_2 вважає за
необхідне визначити місця проживання
сина з ним.

Ухвалою від 25.02.2014р. вище вказані
позовні вимоги були об'єднані в одне
провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник за угодою адвокат ОСОБА_6
підтримали свій позов, просили
визначити місце проживання дитини з
матір'ю. В задоволенні зустрічного
позову просили відмовити.

ОСОБА_2 та його представник за
довіреністю ОСОБА_7 заперечували проти
задоволення позову ОСОБА_1, просили
задовольнити зустрічний позов та
визначити місце проживання сина з
батьком.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
позову, служби у справах дітей
Первомайської міської ради
Миколаївської області Перкова Н.М.
просила в інтересах дитини
задовольнити позов ОСОБА_1 В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
просила відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, свідків; всебічно, повно,
об'єктивно та безпосередньо дослідивши
докази у їх сукупності, дійшов
слідуючого.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 29.04.2013р. розірвано (а.с. 14).

Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін
народився син ОСОБА_4 (а.с. 6). Після
розлучення дитина проживала то з
матір'ю, то з батьком.

З 04.03.2013р. по 16.05.2013р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у Первомайському міському
центрі соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді під соціальним
супроводом з метою налагодження
міжособистісних відносин в родині. З
04.03.2014р. їх знову було взято під
соціальний супровід з метою повернення
дитини в родину, налагодження
міжособистісних відносин, підвищення
виховного потенціалу. ОСОБА_1 перебуває
на обліку з 04.03.2013р., а ОСОБА_2 - з 20.01.2014р.
(а.с. 16, 126, 127-145).

Вказане також було підтверджено в
судовому засіданні свідком ОСОБА_9 -
фахівцем з соціальної роботи
Первомайського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, яка є відповідальною за
соціальних супровід, що розпочатий
04.03.2014р.

Рішенням Первомайської міської ради
Миколаївської області №557 від 08.11.2013р.
за заявою ОСОБА_1 місце проживання
дитини за згодою батька визначено з
матір'ю (а.с. 33).

17.01.2014р. під час проведення службою у
справах дітей Первомайської міської
ради Миколаївської області рейду «Діти
вулиць» та обстеження умов проживання
дитини біля матері між ОСОБА_1 та сином
виявлений конфлікт, який мати
самостійно розв'язати неспроможна. У
зв'язку з тим, що малолітній ОСОБА_4
потребував психологічної допомоги та
корекції поведінки щодо налагодження
стосунків з матір'ю, на підставі заяви
ОСОБА_1, було рекомендовано влаштувати
дитину до комунального закладу
«Первомайський центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» для проведення
психолого-корекційної роботи з дитиною
та обома батьками (а.с. 158, 160).

З 17.01.2014р. та до теперішнього часу
ОСОБА_4 перебуває в КЗ «Первомайський
центр соціально-психологічної
реабілітації дітей» як дитина, що
опинилась у складних життєвих
обставинах (а.с. 123).

24.01.2014р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
зареєстровано шлюб та остання обрала
прізвище чоловіка «ОСОБА_1» (а.с. 90).

ОСОБА_4 перебуває на диспансерному
обліку у лікаря-психіатра
Первомайської центральної міської
багатопрофільної лікарні з діагнозом -
невротичні розлади поведінки (а.с. 91).

Відповідно до характеристики учня 1-В
класу ЗОШ І-ІІІ ст. №4 ОСОБА_4 останній
за період навчання у школі показав
достатній рівень знань. У дитини добре
розвинене абстрактне мислення, має
довготривалу пам'ять. Мова дитини
відповідає віковому словниковому
запасу. Фізично розвинений, за
темпераментом гіперактивний,
імпульсивний, неврівноважений, а тому
часто має у поведінці негаразди: не
реагує на зауваження старших щодо
поведінки, обзиває та б'є дітей.
Непорозуміння батьків щодо місця
проживання дитини вплинуло на психіку
дитини. Батьки в однаковій мірі
люблять, піклуються про дитину,
цікавляться її навчанням, адекватно
реагують на зауваження класного
керівника щодо поведінки дитини,
регулярно відвідують батьківські
збори (а.с. 124).

Згідно картки психолого-педагогічного
спостереження та
індивідуально-виховної роботи з
дитиною, яка заповнена причхологом КЗ
«Первомайський центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей», ОСОБА_4 розумово розвинений,
однак він не має досвіду та не бачить
прикладів позитивного спілкування та
взаємин між батьками. Вказане є
причиною того, що у нього не формується
почуття доброти, поваги до інших, а
навпаки прогресує агресивність,
озлобленість, замкненість. Останній
може проявляти агресію, причиною якої є
душевна травма. Страх спричиняє
порушення у відносинах дитини з
дорослими (а.с. 122).

Психолог КЗ «Первомайський центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що у ОСОБА_4 під час
влаштування до центру були виявлені
ознаки посттравматичного стресу.
Переживання та демонстрація незгоди з
думкою батьків виразились у його
агресивній поведінці. Емоційно він
більше прихильний до батька. Проте він
дуже любить матір. Коли дитина
потрапила до центру, то він спочатку
йшов до матері без бажання, однак з
часом його відношення до матері
змінилось, він добре її сприймає, грає
та спілкується з нею.

Психіатр Первомайської центральної
багатопрофільної лікарні ОСОБА_12 також
зазначив, що причиною розладу
поведінки ОСОБА_4 є стосунки між
батьками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні
стверджувала, що труднощі в
спілкуванні з сином у неї виникли через
те, що батько ОСОБА_2 налаштовує дитину
проти неї.

Представник служби у справах дітей
Первомайської міської ради
Миколаївської області Перкова Н.М.
підтвердила вказані твердження ОСОБА_1
та пояснила, що під час спілкування з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та з дитиною стало
зрозуміло, що батько налаштовує дитину
проти матері. Причиною виникнення
такої ситуації стало те, що сторони
розірвали шлюб та ОСОБА_1 створила іншу
сім'ю. Батько в присутності дитини
ображав матір. Дитина також обзивала
матір словами, які вона могла чути лише
від дорослих, казав, що мати зрадила
його та тата. ОСОБА_2 під час бесіди з
нею зазначив, що він намагається
повернути дружину. Вважає, що в
інтересах дитини місце її проживання
необхідно визначити з матір'ю.

Директор КЗ «Первомайський центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» ОСОБА_13, яка була допитана в
якості свідка, пояснила суду, що ОСОБА_4
потрапив до центру у тривожному стані
та потребував допомоги. Між батьками
відсутнє взаєморозуміння, що вплинуло
на дитину. Стосунки батьків завдали
сину психічну травму. У ОСОБА_4 виявлені
ознаки невротичного розладу поведінки,
прогресує агресивність до дітей та
дорослих, не формується почуття
доброти. Він боявся йти до матері,
приймати від неї іграшки, тому що, це
могло не сподобатись батьку. ОСОБА_4 не
сприймав мати, що не є природнім. Дитина
більше прихильна до батька. Однак, з
боку батька спостерігається
вседозволеність відносно сина. Так
дитина пояснювала, що у батька є
комп'ютер, планшет, телефон, а мати
обмежує його у користуванні
комп'ютером.

При цьому, всі вище вказані працівники
КЗ «Первомайський центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей», які були допитані в судовому
засіданні, зазначили, що і ОСОБА_1, і
ОСОБА_2 постійно відвідують сина у
центрі, багато часу спілкуються з ним,
приносять йому іграшки. Видно, що вони
люблять сина.

Як вбачається з довідки, що знаходиться
в матеріалах справи (а.с. 10), ОСОБА_1 з
30.06.2010р. обіймає посаду
техніка-лаборанта ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод» та має
постійний достатній заробіток (а.с. 12).

За місцем роботи та проживання
характеризується позитивно (а.с. 11, 13),
спиртні напої та наркотичні засоби не
вживає.

ОСОБА_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_14
по АДРЕСА_1 у приватному будинку з
газовим опаленням, що складається з
трьох кімнат, які облаштовані меблями.
В наявності електропобутова техніка. В
будинку чисто та охайно. Для дитини
відведена окрема кімната, в якій є
диван, меблева стінка та стіл. Біля
будинку в наявності присадибна
ділянка. Двір огороджений та
облаштований (а.с. 15, 155).

ОСОБА_2 з лютого 2013р. працює охоронцем
на ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод» (а.с. 62) та з
2011 р. працює трактористом в ПМК-226 (а.с.68)
та також має постійний достатній
заробіток (а.с. 69).

За місцями роботи та проживання
характеризується позитивно (а.с 62,63) На
обліку у лікаря-психіатра та
лікаря-нарколога не перебував та не
перебуває (а.с. 64).

Проживає разом з батьками ОСОБА_15 та
ОСОБА_16 (а.с. 70) у приватному будинку по
АДРЕСА_2, що належить батькам. У будинку
створені всі умови для проживання та
виховання дитини. Для неї облаштовна
окрема кімната, в якій є ліжко,
письмовий стіл, стільці, шафа для одягу
та книг, іграшки, комп'ютер.

Однак, ОСОБА_2 неодноразово
притягувався до адміністративної
відповідальності (а.с. 117), в тому числі
10.10.2013р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення
насильства в сім'ї, оскільки 17.09.2013р.
близько 07.45 год. ОСОБА_2 зустрів ОСОБА_1,
яка вела сина до школи, та забрав дитину
до себе додому, зірвавши навчальний
процес дитини. При цьому він погрожував
ОСОБА_1 фізичною розправою. Вказані
обставини ОСОБА_2 підтвердив під час
розгляду справи про адміністративне
правопорушення.

Раніше, 18.08.2011р. ОСОБА_2 також
притягувався до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 173-1 КУпАП так
як, 09.08.2011р. за місцем проживання вчинив
сварку з ОСОБА_1, ображав її та
висловлювався на її адресу грубою
нецензурною лайкою.

В 2013р. відносно нього неодноразово були
розпочаті кримінальні провадження
щодо погроз ОСОБА_17 та ОСОБА_1, які були
закриті на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК
України за відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, а
саме погрози вбивством, однак було
встановлено, що ОСОБА_2 словесно
висловлював ОСОБА_1 погрози фізичною
розправою (а.с. 17-31, 117).

12.08.2013р. ОСОБА_2 вироком Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області був засуджений за ч.2 ст. 125 КК
України до 1 року виправних робіт,
оскільки завдав батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_18
під час конфлікту легкі тілесні
ушкодження (а.с. 20-21).

Свідок ОСОБА_17, яка є матір'ю ОСОБА_1,
пояснила суду, що під час подружнього
життя ОСОБА_2 бив її доньку. Після
розлучення він неодноразово приходив
до них до дому та вчиняв сварки, в ході
яких погрожував їй та колишній дружині
фізичною розправою. Також він
налаштовував дитину проти матері.

ОСОБА_1 - чоловік ОСОБА_1, також
підтвердив суду, що від дружини він
неодноразово чув про те, що колишній
чоловік погрожує їй.

З висновку органу опіки та піклування
Первомайської міської ради, складеного
25.02.2014р., вбачається, що під час
спілкування з малолітнім ОСОБА_4
працівники служби відмітили, що батько
налаштовував сина проти матері, тому
дитина не бажала її бачити та
спілкуватися з нею, пояснюючи, що вона
покинула його та батька. Дитина
говорила речі несумісні з її віком,
повторювала звинувачення,
висловлюючись словами дорослої людини.
ОСОБА_2 під час бесід у службі у справах
дітей в присутності сина вів себе
агресивно, погрожував спеціалістам,
висловлювався на адресу колишньої
дружини образливими словами.
Перебування сина в сім'ї батька
негативно впливає на його виховання,
здоров'я та повноцінний розвиток. Отже,
орган опіки та піклування вважає
доцільним та таким, що відповідає
інтересам дитини, встановити місце
його проживання з матір'ю (а.с. 96-99).

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Згідно ч. 2, ч.3 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Статтею 160 СК України встановлено, що
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо батьки проживають окремо,
місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Декларації про загальні
засади державної політики України
стосовно сім'ї та жінок держава
захищає материнство та дитинство і
визнає пріоритетність інтересів
матері та дитини в суспільстві та
забезпечує неухильне додержання
законодавства України та норм
міжнародного права стосовно сім'ї та
жінок.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини , бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Під час судового розгляду судом не
встановлено будь-яких виняткових
обставин, які б переконали суд у тому,
що дитину необхідно залишити з батьком.

Таким чином, дослідивши всі докази в їх
сукупності, виходячи з віку дитини, яка
є малолітньою, враховуючи її інтереси,
суд вважає, що дитина не повинна бути
розлучена з матір'ю, яка здатна
забезпечити синові належне виховання
та піклування.

Отже, позов ОСОБА_1 про визначення місця
проживання малолітньої дитини разом з
матір'ю слід задовольнити, а зустрічні
вимоги ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітньої дитини разом з
батьком задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання малолітньої дитини
разом з матір'ю задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання малолітньої дитини разом з
батьком - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: