Провадження №: 2/752/1186/14
27.03.2014 року Голосіївський районний суд
Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
при секретарі Короткій Н.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
державного підприємства «Завод імені
В.А. Малишева» до ОСОБА_2 про стягнення
04.11.2013 року ДП «Завод імені В.А.
Малишева» звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обгрунтування заявлених позовних
вимог позивачем зазначено, що 23.09.1990
року між ОСОБА_2 та банком
«Слав»янський» було укладено договір
кредиту №КЧ-З-1119 на загальну суму 21 069,
49 грн.. 01.10.2002 року між ОСОБА_2 та ДП
«Завод імені В.А. Малишева» укладено
договір №1413 про виконання боргових
зобов»язань по договору кредиту
№КЧ-З-1119 від 23.09.1999 року в сумі 21 069, 49
грн.. Відповідно до п.3 договору про
виконання боргових зобов»язань ОСОБА_2
зобов»язався виплачувати суму боргу в
строк, починаючи з 01.10.2002 року по 01.07.2018
року включно, рівними щомісячними
платежами шляхом утримання грошових
коштів із його заробітної плати, або
внесенням готівки в касу
підприємства, або перерахуванням
коштів на розрахунковий рахунок ДП
«Завод імені В.О. Малишева». Сума
щомісячного платежу, згідно графіку
погашення боргу складала 138Ю20 грн., у
червні 2008 року - 138,53 грн., з 01.07.2008 року
по 01.06.2018 року по - 141,09 грн., в червні 2018
року - 141,52 грн.. Станом на 01.09.2013 року
заборгованість за договором №1413 за
період з березня 2007 року по вересень 2013
року становить 10 959,11 грн.. З підстав
невиконання відповідачем зобов»язань
щодо щомісячного погашення боргу у
строки та в розмірах визначених
додатком до договору, просить стягнути
з відповідача борг у розмірі 10 959, 11 грн.
а також штрафні санкції у виді трьох
відсотків річних від простроченої
суми у розмірі 2 084, 33 грн., втрати від
інфляції у розмірі 1 912, 83 грн.. Понесені
судові витрати по сплаті судового
збору відшкодувати за рахунок
У судовому засіданні представник
позивача відсутній, подала до суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника позивача,
повідомивши суд, що заявлений позов
підтримує, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач, у судове засідання не
з»явився повторно. Судові виклики,
направлений судом за адресою його
місця проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку,
повернуто до суду з відміткою відділу
зв»язку про закінчення терміну
зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74
ЦПК України є підставою для висновку
суду про належне повідомлення сторони.

З огляду на викладене, врахувавши думку
представника позивача, суд ухвалив
розглянути справу за відсутності
сторін на підставі даних матеріалів
справи з ухваленням заочного рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
між ДП «Завод ім. Малишева» та ОСОБА_2
було укладено договір про виконання
боргових зобов»язань (а.с.4).

Відповідно до змісту, укладеного
сторонами у справі договору, ДП «Завод
ім.. Малишева» та ОСОБА_2 дійшли згоди
про наступне: відповідно до договору
№1413 дп від 12.11.2011 року про уступку
права вимоги між ДП «Завод ім..
Малишева» та КБ «Слов»янський» ДП
«Завод ім. Малишева» передано право
вимоги у ОСОБА_2 його ж боргових
зобов»язань по договору кредиту
№КЧ-З-1119 від 23.09.1999 року в сумі 21 069, 49
грн.; остаточна сума боргу за договору
кредиту №КЧ-З-1119 від 23.09.1999 року
визначена в розмірі 26 467,36 грн.; ОСОБА_2
зобов»ячався повернути суму боргу ДП
«Завод ім.. Малишева» у строк, починаючи
з 01.10.2002 року по 01.07.2018 року включно,
рівними щомісячними платежами шляхом
утримання грошових коштів із його
заробітної плати, або внесенням
готівки в касу підприємства, або
перерахуванням коштів на
розрахунковий рахунок ДП «Завод імені
В.О. Малишева». Сума щомісячного
платежу, згідно графіку погашення
боргу складала 138,20 грн., у червні 2008
року - 138,53 грн., з 01.07.2008 року по 01.06.2018
року по - 141,09 грн., в червні 2018 року - 141,52
грн..; кожний черговий платіж мав
вчинятися не пізніше 10 числа
наступного місяця за розрахунковим
календарним місяцем.; у випадку
порушення строків виконання
зобов»язань щодо щомісячного
погашення кредиту, кредитор має право
на дострокове погашення кредиту.;
після укладення цієї угоди,
зобов»язання ОСОБА_2 перед КБ
«Слов»янський» за кредитним договором
№КЧ-З-1119 від 23.09.1999 року втрачають
чинність.

Відповідно до статтей 197,214 ЦК
України (в редакції 1963 року) уступка
вимоги кредитором іншій особі
допускається, якщо вона не суперечить
закону чи договору або коли вимога не
пов»язана з особою кредитора.; Боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов»язання, повинен сплатити за час
прострочення три проценти річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів.

Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності ЦК
України (в редакції 2003 року) , положення
цього кодексу застосовуються до тих
прав та обов»язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності. Правила ЦК України (в
редакції 2003 року) про відповідальність
за порушення договору застосовуються
в тих випадках, коли відповідні
порушення були допушені після набрання
чинності ЦК України(в редакції 2003
року), крім випадків, коли в договорах,
укладених до 1 січня була встановлена
інша відповідальність.

За правилами ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з»ясуванню
обставин справи: роз»яснює особам, які
беруть участь у справі їх права та
обов»язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.
Правилами ст. 11 цього Кодексу також
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають також
особи (за винятком тих осіб, які не
мають цивільної процесуальної
дієздатності) в інтересах яких
заявлено вимоги.

Звертаючись в суд з позовом, позивач
просить стягнути з відповідача у
примусовому порядку неповернутий
кредит, а також застосувати штрафні
санкції, що передбачені правилами
ст.ст. 610,625 ЦК України в редакції 2003
року, однак у порушення правил ст. 10 ЦПК
України позивач не надав суду доказів
про те, яка відповідальність
позичальника була встановлена за
договором кредиту №КЧ-З-1119, що був
укладений 23.09.1990 року між ОСОБА_2 та КБ
«Слав»янський» за яким позивач набув
право вимоги.

Між тим, зі змісту направлених на
адресу суду заперечень відповідача,
останній не визнає укладення ним
договору, з приводу якого заявлено
спір, поряд з цим частково визнає
обставини щодо виконання умов цього ж
договору.

Однак, повідомлення суду про
необхідність надання суду доказів на
підтвердження заперечень з приводу
заявлених вимог, відповідачем не
використані.

Відтак, з урахуванням встановлених
судом обставин, суд приходить до
висновку щодо наявності підстав для
часткового задоволення заявлених
позовних вимог, а саме у частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ДП
«Завод імені В.О. Малишева»
неповернутої частини кредиту у розмірі
10 959, 11 грн.. Заявлені вимоги щодо
стягнення штрафних санкцій суд залишає
без задоволення через недоведеність.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
відповідач має сплатити позивачу
судові витрати за розгляд справи судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.
197 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.
509, 525, 526, 527, 530 ЦК України (в редакції 2003
року), ст.ст. 10,11,60,88,137,179,208,213,218 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

позовні вимоги державного
підприємства «Завод імені В.А.
Малишева» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь державного підприємства
«Завод імені В.А. Малишева» ( , рр 4001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО
300346) заборгованість за договором про
виконання боргових зобов»язань у
розмірі 10 959 (десять тисяч дев»ятсот
п»ятдесят дев»ять) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь державного підприємства
«Завод імені В.А. Малишева» ( , рр 4001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО
300346) судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 229 (двісті двадцять
дев»ять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення Апеляційна скарга
подається апеляційному суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, наведеному вище. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановления
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:
Плахотнюк К.Г.