Провадження № 2/522/2387/14
Справа № 2-4920/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, представника третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до Одеської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно, позов
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання прав
власності в порядку спадкування за
спадковою трансмісією, позов третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 про визнання прав власності в
порядку спадкування за спадковою
трансмісією та усунення перешкод, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним
вище позов, в якому просив визнати за
ним право власності на спадкове майно
після смерті свого батька, в якій
вказує, що він є єдиним спадкоємцем на
288/1000 частин квартири АДРЕСА_1, яка
залишилася після смерті ОСОБА_6

Власником 288/1000 частин квартири АДРЕСА_1
була ОСОБА_7, бабуся позивача, яка в 1999
році померла, заповіт нею складено не
було, спадщини після її смерті ніхто не
приймав.

01.08.2013 року, ухвалою суду було прийнято
до спільного розгляду з первісним
позовом ОСОБА_4, позов третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання прав власності в
порядку спадкування за спадковою
трансмісією, яка обґрунтована
наступним.

Він є сином ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 та після смерті якого
залишилося спадкове майно, а саме:
квартира АДРЕСА_1, яка належала матері
ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7.

На час смерті ОСОБА_7, ОСОБА_6 проживав
разом із своєю матір'ю в належній їй
квартирі АДРЕСА_1 та відповідно до
положення ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично
прийняв спадщину, але відповідні
документи не оформив. Заяву про відмову
від спадщини ОСОБА_6 до нотаріальної
контори не подавав. За час життя
заповіт не складав.

Також, 22.08.2013 року, ухвалою суду було
прийнято до спільного розгляду з
первісним позовом ОСОБА_4, позов
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання прав
власності в порядку спадкування за
спадковою трансмісією та усунення
перешкод, яка обґрунтована наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер її чоловік ОСОБА_6, з
яким вона постійно мешкали разом. Після
смерті останнього, відкрилася спадщина
у вигляді будинку АДРЕСА_2 та 228/1000
частин квартири АДРЕСА_1, на яку ОСОБА_5
претендує на підставі ст. 1261 ЦК України.
Заповіту спадкодавцем складено не
було.

Також, ОСОБА_5 зазначила, що вони з
чоловіком доглядали його хвору матір
ОСОБА_7, а потім поховали її.

Перешкодою для прийняття спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_6 є
відсутність правоустановчих
документів на спадкове майно.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4, ОСОБА_1, позов
підтримав та просив суд його
задовольнити, представник третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
позов свого довірителя підтримала,
проти задоволення позову ОСОБА_4
заперечувала. Інші учасники цивільного
процесу до судового засідання не
з'явилися, про час, дату та місце
розгляду справи були сповіщені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, заяв про розгляд справи
за їх відсутністю до суду не надходило.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд,
на підставі всебічного, повного,
об'єктивного і безпосереднього
дослідження наявних у справі доказів,
встановив наступне.

ОСОБА_7 проживала в квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_9 у неї народився син ОСОБА_6.

02.03.1991 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_9
(свідоцтво про укладення шлюбу серія
НОМЕР_2), а ІНФОРМАЦІЯ_10 у них народився
син ОСОБА_4, який став онуком ОСОБА_7.

25.06.1995 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9
було розірвано (свідоцтво про
розірвання шлюбу серія НОМЕР_3).

13.09.1996 року ОСОБА_6 змінив своє ім'я
«ОСОБА_6» на ім'я «ОСОБА_6» (свідоцтво
про переміну прізвища, імені, по
батькові серія НОМЕР_4).

Згідно свідоцтва про народження серія
НОМЕР_6, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином
ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про одруження
серія НОМЕР_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали
шлюб, актовий запис № 336, після
реєстрації якого остання змінила
прізвище на "ОСОБА_5".

05.02.1997 року, ОСОБА_7, мати ОСОБА_6,
приватизувала 288/1000 частин квартири
загального заселення, що складає площу
56,0 кв.м.. Їй було видано свідоцтво № 91332
на право власності на це житло, згідно
розпорядження органу приватизації від
05.02.1997 року, яке було зареєстровано та
записано в реєстраційну книгу за №
7-11035.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 померла (свідоцтво
про смерть серія НОМЕР_7 від
ІНФОРМАЦІЯ_7), після смерті якої,
відповідно до ст. 1220, 1221 ЦК України,
відкрилася спадщина по місцю її
проживання, яку по теперішній час ніхто
не прийняв. Заповіт на спадкове майно
ОСОБА_7 складений не був.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

ОСОБА_6, відповідно до ст. 1261 ЦК України,
мав право у першу чергу на спадкування
за законом після смерті своєї матері
ОСОБА_7, однак ним не скористався.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 20.12.2011 року, яке набрало
чинності 03.01.2012 року, встановлено факт
прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті
його матері ОСОБА_7 у вигляд квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України,
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Таким чином, правоустановчих
документів на спірну квартиру АДРЕСА_1
не має.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 (свідоцтво
про смерть серія НОМЕР_8), заповіту не
складав, після смерті якого відкрилася
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та
одноквартирного житлового будинку
АДРЕСА_2, який належав йому на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 26.08.1994 року, виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів № 9-1327 та в якому він
постійно проживав згідно довідки
(виписки з домової книги про склад сім'ї
та прописку) від 18.03.2010 року.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_6 є сини ОСОБА_4 та ОСОБА_2, дружина
- ОСОБА_5, які звернулися до Четвертої
одеської державної нотаріальної
контори із заявави про прийняття
спадщини, однак виникли складнощі в її
оформленні, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Відповідно до рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 06.02.2013 року,
доказів скасування якого суду не
надано, за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано
право власності на 1/3 (одну третю)
частку домоволодіння за АДРЕСА_2 у
порядку спадкування за Законом після
смерті його батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6, та за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
визнано право власності на 1/3 (одну
третю) частку домоволодіння за АДРЕСА_2
у порядку спадкування за Законом після
смерті його батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Частина 1, 2 ст. 16 ЦК України визначено,
що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Одним із способі захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню
частково, адже він є не єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, позов
ОСОБА_2 підлягає задоволенню, адже він є
сином спадкодавця, позов ОСОБА_5
підлягає задоволенню частково, так як
вона на час смерті ОСОБА_6 була його
дружиною, однак доказів створення
перешкод з боку відповідачів у
користуванні спірним майном та
отриманні правовстановлюючих
документів остання суду не надала.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 57, 59-61, 109,
208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Одеської міської ради
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/3 частину 288/1000 частин
квартири АДРЕСА_1, площею 56,0 кв.м.,
загального заселення в порядку
спадкової трансмісії після смерті його
батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання прав власності в порядку
спадкування за спадковою трансмісією -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності на 1/3 частину 288/1000 частин
квартири АДРЕСА_1, площею 56,0 кв.м.,
загального заселення в порядку
спадкової трансмісії після смерті його
батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про
визнання прав власності в порядку
спадкування за спадковою трансмісією
та усунення перешкод - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на 1/3 частину 288/1000 частин
квартири АДРЕСА_1, площею 56,0 кв.м.,
загального заселення в порядку
спадкової трансмісії після смерті
свого чоловіка ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на 1/3 частину домоволодіння
за АДРЕСА_2 в порядку спадкової
трансмісії після смерті свого чоловіка
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у випадку коли
сторони були відсутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

16 квітня 2014 року