Справа № 626/3346/13-ц
Провадження № 2/626/94/2014
Красноградський районний суд
Харківської області у складі:
головуючого судді Дудченка В.О.
при секретарі Зінченко
розглянувши у відкритому, судовому
засіданні в м. Краснограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратили право
користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право користування
В судовому засіданні представник
позивача, який діє на підставі
довіреності, ОСОБА_3 позов підтримав та
просив його задовольнити, а також
пояснив суду, що ОСОБА_1 є його матір'ю
та їй на праві власності належить
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1. Він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
по справі, який 09.01.2013 року розірвано. Ще
до розірвання шлюбу у липні 2012 року
відповідачка виїхала проживати до
батьків у зв'язку з працевлаштуванням
в с.м.т. Ланна Карлівського району
Полтавської області забравши усі свої
речі, але до цього часу з реєстрації в
будинку не знялася. Добровільно
знятися з реєстрацію відповідачка
відмовляється, чим порушує права
ОСОБА_1 на користування житловим
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
29.01.2014 року не з'явилась про час та місце
розгляду справи повідомлена у
встановленому порядку, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням, клопотань про
відкладення розгляду справа від неї до
суду не надійшло.
Згідно поданих до суду 26.12.2013 року
заперечень ОСОБА_2 позов не визнала та
просила відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позову про визнання її
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, посилаючись
зокрема на те, що позивачка не має права
звернутися до неї з належним позовом,
оскільки вона не є власником житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Крім цього
зазначає, що договір найму між
власником домоволодіння та нею не
укладався, тому норми ст.71, 72, 163 ЖК
України до спірних правовідносин не
можуть бути застосовані, дані
правовідносини регулюються
положеннями ст.7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».
Так, як відповідачка в судове засідання
не з'явилась, про місце та час розгляду
справи була повідомлена у
встановленому порядку, від неї до суду
не надходило заяви про розгляд справи
за її відсутності, згідно ст.224 ЦПК
України, суд вважає необхідним
ухвалити заочне рішення по справі на
підставі наявних у справі доказів, так
як позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, свідка, дослідивши
письмові докази у справі, суд вважає
позов ОСОБА_1 таким, що підлягає
задоволенню враховуючи наступне.
Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Судом встановлено, що відповідачка по
справі ОСОБА_2 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з сином
позивачки - ОСОБА_3, який 09.01.2013 року
розірваний, до розірвання шлюбу вона
носила прізвище ОСОБА_2. Починаючи з
липня 2012 року відповідачка проживає в
с.м.т. Ланна Кралівського району
Полтавської області.
Дані обставини сама відповідачка в
своїх запереченнях не оспорює, а отже
визнає, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1
після смерті чоловіка ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала у спадщину
житловий будинок з надвірними
будівлями розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 18.08.2010 року
З витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно КПТІ
«Інвентаризатор» від 18.08.2010 року видно,
що житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 зареєстрований на
праві власності за ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
18.08.2010 року (а.с. 28).
Інформації наданої Хрестищенською
сільської радою Красноградського
району Харківської області від 09.12.2013
року також підтверджується, що за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно
зареєстроване домоволодіння, яка
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
А отже позивачка є суб'єктом звернення
до суду із даним позовом, оскільки їй
на праві власності належить житлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в
зв'язку з чим доводи відповідача з
цього приводу є безпідставними.
Також, суд зазначає, що спірні
правовідносини регулюються ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст.15, 16, 29,
391, 405 ЦК України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року N 1382-IV громадянам
України, а також іноземцям та
особам без громадянства, які на
законних підставах перебувають в
Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації
прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
Згідно ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянин
України, а також іноземець чи особа
без громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів. Реєстрація
місця проживання за заявою особи може
бути здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
Позивачка починаючи з липня 2012 року
проживає в с.м.т. Ланна Карлівського
району Полтавської області, але після
прибуття до нового місця проживання не
зареєструвала своє місце проживання до
За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.
За вимогами ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року N 1382-IV зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється органами реєстрації,
зокрема, на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення особи
права користування житловим
приміщенням

Інформацією Хрестищенської сільської
ради Красноградського району
Харківської області про склад
зареєстрованих у житловому приміщенні
від 09.12.2013 року та довідками з
Красноградського РС ГУ ДМС України в
Харківській області від 18.12.2013 року
підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1
значиться зареєстрованою ОСОБА_2, яка
до розірвання шлюбу носила прізвище
ОСОБА_2 (а.с. 10, 15, 16).

На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Комісією в складі: сільського голови
Хрестищенської сільської ради Дзябури
Н.С., секретаря Хрестищенської
сільської ради Лобач О.М., депутата
Хрестищенської сільської ради
Шатравка С.М. було проведено обстеження
житла в якому проживає ОСОБА_1, під час
обстеження було встановлено, що
протягом останнього року колишня
невістка ОСОБА_2 за її адресою не
проживає, про що складено 09.12.2013 року
відповідний акт (а.с. 11).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1,
разом з нею у її житловому будинку
проживала її невістка ОСОБА_2, але
починаючи з липня 2012 року вона виїхала
з будинку і до теперішнього часу в
ньому не проживає.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_2 дійсно не проживає більше року в
будинку по АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_1 на праві власності, чого не
заперечує сама відповідачка, але
залишається зареєстрованою в ньому,
чим порушує її право власника на
володіння та користування будинком.

З урахуванням викладеного, доводи
відповідачки, викладені нею в своїх
запереченнях на позов, не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право користування
житловим приміщення, а саме будинком
АДРЕСА_1 з послідуючим зняттям її з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 29, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3,4,
57-60, 2240226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, з
послідуючим зняттям її з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Копію заочного рішення направити
ОСОБА_2 рекомендованим листом із
повідомленням не пізніше трьох днів з
дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Після перегляду заочного рішення, його
може бути оскаржено в апеляційній
інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Харківської області через
Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя