Справа № 645/517/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
м. Харків

Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.,

за участю секретаря судових засідань -
Новицької Я.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод в праві
користування земельною ділянкою,
поновлення меж та знесення вбиральні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи -
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в
праві користування земельною ділянкою,
поновлення меж та знесення вбиральні.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначила, що їй на праві
власності належить домоволодіння
АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 є її
сусідом, якому на праві власності ?
частина, та третій особі ОСОБА_4 - ?
частина домоволодіння АДРЕСА_2.

Згідно рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 04.12.2012р.
позивач ОСОБА_2 зобов'язана перенести
сарай літ. «Б», частина якого
знаходиться на земельній ділянці
домоволодіння АДРЕСА_2 на нормативну
ділянку, виділену в користування
згідно договору забудови від 06.02.1954
року та встановити його на відстані 1
метра від спільної межі. Та цим же
рішенням ОСОБА_3 було відмовлено в
частині зобов'язання позивача
перенести вбиральню на відстань, не
меншу за 1 метр від межі із земельною
ділянкою по АДРЕСА_2 на інше місце
земельної ділянки, закріпленої за
домоволодінням АДРЕСА_1

Згідно висновку
судово-землевпорядчої експертизи №37
від 23.10.2013 року наведений єдиний
можливий варіант поновлення межі між
земельними ділянками домоволодінь
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, в якому
пропонується співвласнику
домоволодіння АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 знести
вбиральню літ. «О», та поновити межу між
цими домоволодіннями шляхом
прокладення паралельно межі по
червоній лінії забудови обох
домоволодінь за відрізком АБ. Відрізок
АБ прокласти від лівої межі до правої
межі домоволодіння по АДРЕСА_2 зі
зміщенням по правій межі від існуючої
огорожі в бік АДРЕСА_1 на 3,55 погонних
метри.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі
довіреності позовні вимоги підтримала
в повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7,
яка діє на підставі довіреності в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечувала, посилаючись на те,
що позивач самочинно захопила 6,83% їх
земельної ділянки, що суперечить
вимогам п. 5.5 Технічних вказівок щодо
визначення меж земельних ділянок
спільної та спільної часткової
власності фізичних і юридичних осіб на
забудованій території у населених
пунктах. Крім того, з використанням
стіни їх вбиральні літ. «О»
передбачається подальше встановлення
огорожі між сумісними ділянками.
Просить відмовити в задоволенні
позову, та вимогу, щодо поновлення меж
між домоволодіннями вважає такою, що
підлягає задоволенню за позовом
ОСОБА_3, згідно рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 04.12 2013
року , шляхом перенесення сараю літ «Б»,
частина якого знаходиться на
земельній ділянці домоволодіння
АДРЕСА_2 , на нормативну земельну
ділянку, виділену в користування
згідно договору забудови від 06.02.1954
року, виданого на підставі рішення
виконкому Сталінського району м.
Харкова від 17.11.1953 року та встановлення
його на відстані 1 метра від спільної
межі.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
судового засідання не з'явились, однак
надали заяви, якими просять розглядати
справу за їх відсутністю, просять в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_8
відмовити, однак не заперечують в
частині вимоги, щодо поновлення межи
земельних ділянок.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
надані сторонами докази в їх
сукупності, вважає позовні вимоги
обґрунтованими, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Частиною 3
ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено, що кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58
Цивільного процесуального кодексу
України, належними є докази, що містять
інформацію щодо предмета доказування.

В судовому засіданні
встановлено наступне.

На підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 21.04.1988 року,
виданого Дванадцятою Харківською
державною нотаріальною конторою № 1-1633,
домоволодіння АДРЕСА_1 належить на
праві власності позивачу - ОСОБА_8.

Згідно договору забудови від
18.05.1954 року, виданого на підставі
рішення виконкому Сталінського району
м. Харкова від 17.11.1953 року,
домоволодіння АДРЕСА_1 розташоване на
земельній ділянці загальною площею 439
кв.м.

Відповідно до договору про право
на забудову та безстрокового
користування земельної ділянки від 06
лютого 1954 року, виданого на підставі
рішення виконкому Сталінського району
м. Харкова від 17.11.1953 року, укладеного
між виконкомом міської Ради депутатів
трудящих та ОСОБА_9, ОСОБА_10, останнім
було відведено ділянку комунальної
землі площею 439 кв.м під індивідуальне
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_2. Вказана земельна ділянка
відведена в безстрокове користування.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 04.12.2013 року зобов'язано
ОСОБА_8, власницю домоволодіння
АДРЕСА_1, перенести сарай літ. „Б",
частина якого знаходиться на земельній
ділянці домоволодіння АДРЕСА_2 на
нормативну земельну ділянку, виділену
в користування згідно договору
забудови від 06.02.1954 року, виданого на
підставі рішення виконкому
Сталінського району м. Харкова від
17.11.1953 року та встановити його на
відстані 1 метра від спільної межі
(згідно висновків судово -
землевпорядної експертизи № 37 від
23.10.2013 року).

Згідно висновків
судово-землевпорядної експертизи № 37 в
дослідженні якої, у тому числі
зазначалося, що згідно геодезичної
зйомки площа земельної ділянки
домоволодіння по АДРЕСА_2 складає 412
кв.м, тобто на 27 кв.м. (439-412) менше
зазначеної в квартальній зйомці та
договорі забудови і в плані має
наступні розміри сторін: по червоній
лінії забудови - 17,09 п.м, при нормі 16,90
п.м, по лівій межі - 26,11 п.м, при нормі 26,00
п.м., по правій межі - 22,52 п.м, по прямій -
22,45 п.м, при нормі 26,00 п.м, по тильній межі
- 17,32 п.м, при нормі 16,90 п.м.. Фактична
площа земельної ділянки АДРЕСА_2 не
відповідає ні договору на право
забудови будинку та безстрокове
користування земельною ділянкою, ні
квартальній зйомці, ні технічному
паспорту на домоволодіння. Фактично
існуюча межа між земельними ділянками
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не відповідає
технічним документам.

Зміни в площі земельної
ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 сталися
через самовільне захоплення та
переуступку частини площі земельної
ділянки суміжним домоволодінням, а
саме: переуступка - площею 31 кв.м, в тому
числі частини земельної ділянки
домоволодінню АДРЕСА_1, площею 30 кв.м;
частини земельної ділянки
домоволодінню АДРЕСА_3, площею 1 кв.м;
самовільне захоплення площею 4 кв.м, в
тому числі: частини земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1 площею 1 кв.м;
частина земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_4 площею 3 кв.м..

Площа земельної ділянки
домоволодіння по АДРЕСА_1 складає 468
кв.м, тобто на 29 кв.м більше зазначеної в
квартальній зйомці та договорі
забудови і в плані має розміри сторін:
по червоній лінії забудови - 16,94 п.м, при
нормі 16,90 п.м, по правій межі - 25,94 п.м, при
нормі 26,00 п.м, по лівій межі - 29,95 п.м, по
прямій 29,60 п.м., при нормі 26,00 п.м, по
тильній межі 17,32 п.м, при нормі 16,90 п.м..
Фактична площа земельної ділянки
АДРЕСА_1 не відповідає ні договору на
право забудови будинку та
безстрокового користування земельною
ділянкою, ні квартальній зйомці, ні
технічному паспорту на домоволодіння.
Фактично існуюча межа між земельними
ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не
відповідає технічним документам. Зміни
в площі земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1 сталися через
самовільне захоплення та переуступку
частини площі земельної ділянки
суміжним домоволодінням, а саме:
переуступку - площею 3 кв.м, в тому числі
частини земельної ділянки
домоволодінню АДРЕСА_5, площею 2 кв.м,
частини земельної ділянки
домоволодінню АДРЕСА_2, площею 1 кв.м..
Самовільне захоплення - площею 32 кв.м, в
тому числі: частина земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_2 площею 30 кв.м,
частини земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_6 площею 2 кв.м..

Межа між земельними
ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в м.
Харкові порушена обома групами
землекористувачів: співвласником
домоволодіння № НОМЕР_1 ОСОБА_3 при
будівництві вбиральні літ. „О" (0,2х1,23
кв.м) та встановленні огорожі між
вбиральнею літ. „О" і сараєм літ. „Б"
домоволодіння № НОМЕР_2. Площа
самовільно захопленої земельної
ділянки № НОМЕР_2 складає - 0,8 кв.м.
Власником домоволодіння № НОМЕР_2
ОСОБА_8 - при будівництві сараю літ. „Б"
та встановленні огорожі по тильній
межі. Площа самочинно захопленої
земельної ділянки № НОМЕР_1 складає - 30
кв.м..

У висновку вищезазначеної
експертизи наведений єдиний можливий
варіант поновлення межі між земельними
ділянками домоволодінь по АДРЕСА_2 та
по АДРЕСА_1. Для поновлення межі між
двома домоволодіннями пропонується
співвласнику домоволодіння по
АДРЕСА_2 ОСОБА_3 знести вбиральню літ.
„О"; власнику домоволодіння по АДРЕСА_1
ОСОБА_8 перенести сарай літ. „Б" на
нормативну земельну ділянку, виділену
в користування згідно договору
забудови та встановити його на
відстані 1 м від спільної межі.

В судовому засіданні представник
відповідача заявила клопотання, яким
просить зобов'язати позивача надати
докази на підтвердження своїх позовних
вимог № 1,2,4 шляхом проведення
судово-землевпорядної експертизи.

Однак, представник відповідача не
надала перелік питань, які мали бути
поставлені перед експертом і що саме
треба з'ясувати. Крім того,
судово-землевпорядна експертиза по
справі була проведена.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст.
60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Згідно ст.. 27 ЦПК України, яка
визначає права та обов'язки сторін,
особи, які беруть участь у справі
позовного провадження, для
підтвердження своїх вимог або
заперечень зобов'язані подати усі
наявні у них докази до, або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться - до початку
розгляду справи по суті.

Відповідно ст.. 15 ЦК України
кожна сторона має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч 2 ст.. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Ст. 16 ЦК України передбачає способи
захисту прав особи, але за ч. 3 ст. 16 ЦК
України суд може відмовити у захисті
цивільного права та інтересу особи в
разі порушення нею положень частин
другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Також необхідно зазначити,
що відповідно до ст. 2 Земельного
кодексу України земельні відносини -
це суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи
державної влади. Земельні відносини
регулюються Конституцією України,
цим Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами (ст. 3 ЗК України).

Стаття 91 та 96 ЗК України
покладає на власника та
землекористувача обов'язок не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів.

Для регулювання сусідських
відносин також мають значення загальні
положення ч. 2 ст. 13 ЦК України,
відповідно до яких при здійсненні
своїх прав особа зобов'язана
утримуватися від дій, які могли б
порушити права інших осіб. Не
допускаються дії особи, що вчиняються з
наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших
формах.

Відповідно зі ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні

Вивчивши матеріали справи,
проаналізувавши діюче законодавство з
питань, що регулюють предмет спору, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовних вимог позивача у повному
обсязі.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88
ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 10,11, 88, 209, 212, 214, 215. 224-226
ЦПК України ст.ст.15; 16, 377 ЦК України,
ст.152 ЗК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в праві користування
земельною ділянкою, поновлення меж та
знесення вбиральні - задовольнити.

Усунути перешкоди в праві
користування земельною ділянкою в
домоволодінні АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 поновити межу
між домоволодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
шляхом знесення вбиральні літ. «О» та
зробити відступ від межі на один метр.

Поновити межу між
домоволодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
шляхом прокладання паралельно межі по
червоній лінії забудови обох
домоволодінь за відрізком АБ (Додаток
А6). Відрізок АБ прокласти від лівої
межі до правої межі домоволодіння по
АДРЕСА_2 зі зміщенням по правій межі від
існуючої огорожі в бік АДРЕСА_1 на 3,55
погонних метри.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2.1930 року народження
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами , які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий - суддя: