Справа № 583/508/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого - судді
Ярошенко Т.О.

при секретарі
Горлач В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Охтирка
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, в
інтересах яких діє ОСОБА_3, КП
«Охтирське МБТІ», Охтирської міської
ради Сумської області, виконавчого
комітету Охтирської міської ради
Сумської області, треті особи
Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю у Сумській
області, Управління житлово -
комунального господарства Охтирської
міської ради, Служба у справах дітей
Охтирської міської ради, ПП
«Жилкомсервіс» про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на житло, дублікату
свідоцтва про право власності на
житло, виключення з державного
реєстру відомостей про право
власності, усунення перешкод в
користуванні приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивачі мотивують свої вимоги тим, що
вони мешкають в будинку АДРЕСА_1, в
якому відповідно до проекту на
першому поверсі другого під'їзду
обладнане приміщення для постановки
та зберігання дитячих колясок та
велосипедів. Вказане приміщення
призначене для загального
користування мешканцям всього
будинку 5-ти під'їздів. В квартирі
НОМЕР_4 на першому поверсі вказаного
будинку мешкає відповідачка разом з
двома малолітніми дітьми ОСОБА_4,
ОСОБА_5, її квартира знаходиться біля
вказаного приміщення «колясочної» і
ОСОБА_3 самочинно, без узгодження з
мешканцями будинку та без дозволу
міської ради здійснила перебудову
своєї квартири, самовільно зайняла
приміщення загального користування та
заволоділа цим приміщенням площею
8, 6 кв. м. Відповідачка фактично
обладнала собі ще одну кімнату,
прорізавши новий вхід до приміщення
«колясочної» із своєї квартири та
заклавши вхід до цього приміщення
мешканцям будинку із під'їзду.
Вважають, що їх право порушується,
оскільки, вони позбавлені можливості
користуватися приміщенням
загального користування.

28 квітня 2014 року в ході розгляду
справи у відповідності до положень
ст. 31 ЦПК України позивачі змінили
свої вимоги та просять визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 ,
видане 07 жовтня 2011 року на ім'я ОСОБА_3
та її дітей ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Визнати недійсним дублікат свідоцтва
про право власності на квартиру по
АДРЕСА_1, видане 07 жовтня 2011 року на
ім'я ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Виключити з державного реєстру прав
власності реєстрацію права
власності за ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
на квартиру по АДРЕСА_1 площею 65, 9
кв. м.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_3 , яка
мешкає АДРЕСА_1 в користуванні
мешканцями будинку АДРЕСА_1,
приміщенням загального користування
сходовою клітиною («колясочною»)
площею 8, 6 кв. м., яка знаходиться на
першому поверсі 2-го під'їзду, шляхом
демонтажу самочинно спорудженої
стіни за рахунок відповідачки ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала та суду пояснила,
що вона проживає в квартирі АДРЕСА_2. З
липня 2010 року приміщення «колясочної»,
яке знаходиться в загальному
користуванні самовільно зайняла
відповідачка. Вона вважає, що її
право, як мешканця будинку,
порушено з боку ОСОБА_3, так як
проживає в службовій квартирі на
законних підставах, тому звернулась
до суду та просить задовольнити її
позов.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву, в
якій позовні вимоги підтримує
повністю та просить справу
розглядати без його участі.

Представник позивачів адвокат
ОСОБА_6 позов підтримав та пояснив,
що відповідачкою фактично
порушуються права позивачів, як
мешканців будинку, оскільки, вони
позбавленні можливості користуватися
приміщенням загального користування
«колясочної». Проектна документація
на перебудову «колясочної» не
виготовлялася, рішенням виконкому
Охтирської міської ради дозвіл на
переобладнання не видавався. ОСОБА_3
незаконно заволоділа приміщенням
загального користування сходової
клітини площею 8, 6 кв. м.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 в
суді позов не визнали,
відповідачка пояснила, що отримала
квартиру її мати, як бувший
військовослужбовець і оформила дану
квартиру на неї в 2009 році. Вона
отримала ордер на двокімнатну
квартиру загальною площею 55, 9 кв. м по
АДРЕСА_1 Сумської області, яку
приватизувала на себе та своїх
неповнолітніх дітей. При переїзді у 2010
році вона втратила свідоцтво про
право власності на квартиру, тому
у 2010 - чи 2011 році вона звернулась до
КП «Охтирське МБТІ», де їй пояснили,
що необхідно звернутися з заявою
про видачу дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру. Поряд з
її квартирою розміщено приміщення
«колясочної», яким ніхто з жителів
будинку не користувався. Тому вона
звернулась частково до деяких
співмешканців будинку і попросила
включити приміщення «колясочної» до
її житлової квартири, зробила
переобладнання цього приміщення у
житлову кімнату, замовила в БТІ та
виготовила техпаспорт по фактичному
використанню квартири. Дозволів на
переобладнання квартири не
отримувала. Дублікат свідоцтва про
право власності на квартиру вона
отримала в КП «Охтирське МБТІ».
Інспекцією ДБК в Сумській області їй
було виписано припис про те, що
необхідно привести квартиру в
первісний стан, однак, продовжує
користуватися приміщення, сплачує
комунальні послуги.

Представник відповідача КП
«Охтирське МБТІ» Міняйло Л. В. позов
визнала та суду пояснила, що у
листопаді 2009 року квартира АДРЕСА_1
була зареєстрована за іпотечною
установою, згідно свідоцтва про право
власності на житло, яке видається на
підставі рішення Охтирської міської
ради. У 2010 році до них звернулась
ОСОБА_3 з заявою про виготовлення
технічного паспорту та видачу
довідки про займані приміщення.
Техніком було здійснено вихід до
вказаної квартири та зроблено заміри.
В подальшому було виготовлено
технічний паспорт та довідку про
займані приміщення на вказану
двокімнатну квартиру площею 55, 9 кв. м.
В квітні 2011 року була прийнята заява
від ОСОБА_3 про те, щоб
зареєстрували свідоцтво про право
власності на квартиру, яке видається
на підставі рішення Охтирської
міської ради. Дане свідоцтво було
видано на трьох осіб ОСОБА_9, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 Через рік ОСОБА_3 знову
звернулась до БТІ, подала об'яву в
газету та заяву про те, що в неї
втрачено свідоцтво про право
власності на квартиру та просила
виготовити дублікат свідоцтва та
технічну документацію, яка була
виготовлена з порушенням діючих
правил.

Представник Охтирської міської ради
Корабельська Л. В. позов визнала та
пояснила, що дійсно ОСОБА_3 було
видано свідоцтво про право власності
на двокімнатну квартиру площею 55, 9
кв. м. по АДРЕСА_1 Сумської області 26
липня 2010 року. Дозволів на перебудову
даної квартири міською радою не
надавалося, рішення про видачу
свідоцтва про право власності на
трьохкімнатну квартиру із збільшеною
площею не приймалося. Охтирська
міська рада та її виконавчі органи
ОСОБА_3 дублікату свідоцтва про право
власності на житло не видавали, про
видачу такого документу вона
зверталась та отримувала в КП
«Охтирське МБТІ». Вважає, що в
судовому порядку підлягає
скасуванню дублікат свідоцтва про
право власності на житло по АДРЕСА_1
Сумської області площею 65, 9 кв. м.

Представник третьої особи Інспекції
державного архітектурно -
будівельного контролю у Сумській
області Бордулінська Н. О. вважає, що
позов підлягає задоволенню та суду
пояснила, що за зверненням ОСОБА_1
було проведено перевірку щодо
незаконної реконструкції ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 під час
перевірки надала дублікат
свідоцтва про право власності на
квартиру, в якому зазначена
збільшена площа її квартири 65, 9 кв.
м. Дозвільних документів на
перебудову квартири вона не надала,
так як їх не було. Нею був виданий
припис ОСОБА_3 , який повинен був
бути виконаний до 01 листопада 2013 року,
однак, не виконаний до цього часу.
Вважає, що відповідачка незаконно
заволоділа приміщенням загального
користування площею 8, 6 кв. м.

Представник третьої особи
Управління житлово - комунального
господарства Охтирської міської ради
Сумської області Покровський М. В.
позов визнав та пояснив, що дійсно
відповідачкою без належного на те
дозволу реконструйовано квартиру
АДРЕСА_1 з двокімнатної у
трьохкімнатну внаслідок того, що
самовільно зайнято приміщення
«колясочної», право користування якою
належить по закону усім
співвласникам цього під'їзду в
будинку.

Представник Служби в справах дітей
Охтирської міської ради Мороховська Н.
В. в судовому засіданні позов
визнала.

Представник ПП «Жилкомсервіс»
Горобець О. П. в суді позов визнав,
пояснивши, що право користування
приміщенням «колясочної» належить
всім співвласникам та мешканцям
квартир у під'їзді цього будинку,
будь - яких дозволів на переобладнання
квартири відповідачці не надавалося.
Тому на, його думку, позов підлягає
задоволенню.

Суд, проаналізував матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на праві спільної часткової
власності по 1/3 частині кожному
належить квартира АДРЕСА_1 загальною
площею 55, 9 кв. м., що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 26 липня 2010 року (а. с.131-132).

В подальшому ОСОБА_3 без відповідних
дозволів здійснила реконструкцію
своєї двокімнатної квартири
загальною площею 55, 9 кв. м. в
трикімнатну, збільшивши її площу до
65, 9 кв. м. за рахунок приміщення
сходової клітини вказаного будинку,
яке перебувало в загальному
користуванні, зайнявши її загальну
площу 8, 6 кв. м. , про що відповідачка не
заперечувала в судовому засіданні 18
березня 2014 року, це підтверджується
матеріалами справи.

15 вересня 2011 року в газеті «Роксолана
макси» № 37(807) опубліковано об'яву
про те, що втрачене свідоцтво про
право власності на житло на ім'я
ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а. с. 133-134)
вважати недійсним.

В послідуючому за зверненням ОСОБА_3
до КП «Охтирське МБТІ» їй було
видано 07 жовтня 2011 року дублікат
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1
Сумської області площею 65, 9 кв. м. з
зазначенням співвласниками вказаної
квартири ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 по 1/3
частині за кожним (а. с. 84) та
виготовлено технічний паспорт на
квартиру площею 65, 9 кв. м. (а. с. 87-88),
незважаючи на те, що згідно
відомостей, внесених до Реєстру
прав вони за попереднім свідоцтвом
мали право на квартиру за вказаною
адресою загальною площею 55, 9 кв. м., а
також що ОСОБА_3 не мала
дозвільних документів на перебудову
квартири, що вона сама підтвердила
в судовому засіданні, а також це
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог пункту 8.6
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, яке діяло на час видачі
дублікату свідоцтва про право
власності на квартиру ОСОБА_3 у разі
втрати або зіпсування свідоцтва про
право власності органом, який
проводив оформлення права власності
на нерухоме майно, за заявою власника
(власників) або уповноваженої ним
(ними) особи, до якої додається
опубліковане у пресі повідомлення про
недійсність втраченого або
зіпсованого свідоцтва про право
власності, видається дублікат
свідоцтва про право власності.

За дорученням органів місцевого
самоврядування та інших органів, які
проводять оформлення права власності,
БТІ можуть здійснити необхідні
підготовчі заходи для видачі
дубліката свідоцтва про право
власності, у тому числі здійснення
перевірки належності заявленої
вимоги відомостям з Реєстру прав.

На дублікаті свідоцтва про
право власності обов'язково
зазначається його номер, а до Реєстру
прав вносяться відомості про втрату
або зіпсування оригіналу свідоцтва та
про видачу його дубліката.

Для отримання дубліката свідоцтва чи
витягу подається заява, який передує
опублікування в пресі повідомлення
про недійсність викрадених,
загублених, пошкоджених свідоцтв про
право власності чи витягів про
реєстрацію прав.

БТІ перевіряє належність
заявленої вимоги відомостям з реєстру
прав та оформлює дублікат свідоцтва чи
витягу.

На дублікаті свідоцтва чи витягу
обов'язково зазначається його номер та
в Реєстрі прав робиться відмітка про
втрату оригіналу свідоцтва чи витягу
та відмітку про видачу дубліката
свідоцтва чи витягу.

Отже, аналізуючи зміст
наведеної норми, діючим законодавством
передбачено видачу дубліката
свідоцтва про право власності лише у
разі крадіжки, втрати, чи пошкодження
оригіналу свідоцтва про право
власності з обов'язковим дотриманням
встановленої процедури, яка передує
видачі, та визнанням у зв'язку з цим
недійсним втраченого свідоцтва.

В даному ж випадку дублікат
свідоцтва виданий з порушенням
діючого законодавства.

Незважаючи на те, що в газеті
«Роксолана макси» №37 (807) від 15
вересня 2011 року опубліковане
оголошення про втрачене свідоцтво
про право власності на житло, видане
виконкомом Охтирської міської ради
від 26 липня 2010 року на квартиру
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4
, вважати недійсним, (а. с. 133- 134) суд
вважає, що дублікат свідоцтва про
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 65, 9 кв. м. від 07
жовтня 2011 року виданий з порушенням
норм чинного законодавства,
оскільки, дублікат свідоцтва має
відповідати його оригіналу, відомості
якого внесені до Реєстру прав, що не
було дотримано в даному випадку.

Актом перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері
містобудівельної діяльності,
будівельних норм, державних
стандартів і правил №237 від 05 травня
2013 року (а. с. 72-73) підтверджується, що
ОСОБА_3 в листопаді 2010 року
здійснила самочинно реконструкцію
квартири АДРЕСА_1 шляхом збільшення
загальної площі приміщення з 55, 9 кв.
м. до 65, 9 кв. м. без наявної проектної
документації та документа, який
давав право на виконання будівельних
робіт, чим порушила ст. 9 Закону
України «Про архітектурну
діяльність».

Приписом про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівельної діяльності,
будівельних норм, державних
стандартів і правил №237 від 08 травня
2013 року (а. с. 74), який адресовано ОСОБА_3
вимагається здійснити заходи щодо
прийняття в експлуатацію
реконструйованої квартири по АДРЕСА_1
у відповідності до чинного
законодавства, або привести
приміщення квартири у первісний
стан, який ОСОБА_3 отримала 08 травня
2013 року. Про виконання припису
необхідно було повідомити Інспекцію
ДАБК у Сумські й області до 01
листопада 2013 року.

За реконструкцію квартири без
проектної документації та документа,
який давав право на виконання
будівельних робіт на ОСОБА_3 08 травня
2013 року начальником Інспекції
державного архітектурно -
будівельного контролю у Сумській
області Бульдович С. В. було
складено протокол про
адміністративне правопорушення (а. с.
75) по ст. 96 ч. 1 КУпАП.

Постановою по справі про
адміністративне правопорушення №214
від 22 травня 2013 року ОСОБА_3 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
96 КУпАП та накладено штраф в сумі 170
грн. (а. с. 76).

Суд вважає, що зазначені документи,
також свідчать про незаконне
заволодіння ОСОБА_3 приміщенням
загального користування сходової
клітини загальною площею 8, 6 кв. м. в
будинку за адресою АДРЕСА_1 на
першому поверсі другого під'їзду.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати
участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і
прибудинкової території відповідно
до своєї частки у майні будинку чи
гуртожитках. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т. ін.) передаються
у власність квартиронаймачів
безоплатно і окремо приватизації не
підлягають.

Відповідно до пункту 2 рішення
Конституційного суду України від 02
березня 2004 року №4-рп/2004 у справі за
конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_16 щодо офіційного
тлумачення положень пункту 2 статті 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» у
багатоквартирних

будинках, де не всі квартири
приватизовані чи приватизовані
повністю, власник (власники)
неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є
рівними у праві володіти,
користуватися і розпоряджатися
допоміжними приміщеннями. Ніхто з
власників квартир не має
пріоритетного права користуватися та
розпоряджатися цими приміщеннями, в
тому числі і з питань улаштування
мансард, надбудови поверхів.

Пунктом 4.3 рішення
Конституційного суду України від 02
березня 2004 року №4-рп/2004 передбачено,
що відповідно до Конституції
України суб'єкти права власності
рівні перед законом. У
багатоквартирних будинках, де не всі
квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир
(їх правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є
рівними у праві володіти,
користуватися і розпоряджатися
допоміжними приміщеннями. Ніхто з
власників квартир не має
пріоритетного права користуватися та
розпоряджатися цими приміщеннями, в
тому числі і з питань улаштування
мансард, надбудови поверхів і т.ін.

Відповідно до рішення
Конституційного суду України від 09
листопада 2011 року №14-рп/2011 у справі
за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_17 щодо офіційного
тлумачення положень пункту 2 статті 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», наймач
жилого приміщення в будинку державного
житлового фонду та члени його сім'ї
мають право придбати у власність
відповідну квартиру або будинок шляхом
їх викупу або на інших підставах,
передбачених законодавством України;
громадянин, який став власником цього
майна, має право розпоряджатися ним на
свій розсуд: продавати, обмінювати,
здавати в оренду, укладати інші угоди,
не заборонені законом (частини друга,
третя статті 15). Тобто викуп визначався
підставою набуття права власності на
жилий будинок, квартиру.

У названому рішенні
Конституційний Суд України серед
власників квартир багатоквартирного
будинку виокремив осіб, що мають
право володіти і користуватися
квартирою в будинку державного
житлового фонду, власників квартир,
набутих із правочинів або в порядку
спадкування та в інший не
заборонений законом спосіб.

Відповідно до пункту 3.4.1.Методичних
рекомендацій з питань технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України від 5
вересня 2003 року № 146 до самовільного
відноситься будівництво будинків та
господарських будівель, реконструкція
та капітальний ремонт, прибудови,
надбудови, здійснені без одержаного
дозволу місцевих органів виконавчої
влади чи органів місцевого
самоврядування, розробленої та
затвердженої в установленому порядку
проектної документації, дозволу на
виконання будівельних робіт, наданого
органами архітектурно-будівельного
контролю.

Всі об'єкти нерухомого майна, які
зведені після одержання акта прийомки,
незалежно від того, значились вони до
одержання акта прийомки в проектній
документації чи ні, вважаються
самовільними.

Поняття реконструкції об'єкта
нерухомості міститься в пункті 3
Державних будівельних норм В.3.2- 2- 2009
Житлові будинки. Реконструкція та
капітальний ремонт, затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку і будівництва України від 22
липня 2009 року № 295 (далі - ДБН),
відповідно до якого реконструкція - це
така перебудова будинку, наслідком
якої є зміна кількості приміщень, їх
площі, геометричних розмірів та
функціонального призначення, заміна
окремих конструкцій.

Згідно інвентарної справи на
квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 4) в технічних
характеристиках доповнено під
номером 8 житлове приміщення
загальною площею 8, 6 кв. м.(а. с. 189-192)
внаслідок чого внесено зміни БТІ від
26 вересня 2011 року збільшено загальну
площу квартири із 55, 9 кв. м. на 65, 9
кв. м. інвентарної справи на квартиру
АДРЕСА_1).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно із ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Суд вважає, що в даному випадку
порушуються права позивачів, які
мають право користуватися допоміжним
приміщенням сходової клітини на
першому поверсі в другому під'їзді в
будинку по АДРЕСА_1, яке самочинно
зайнято відповідачкою загальною
площею 8, 6 кв. м. внаслідок
реконструкції її квартири.

Суд вважає, що КП «Охтирське
МБТІ» в порушення вказаних норм було
виготовлено дублікат свідоцтва від
07 жовтня 2011 року на квартиру АДРЕСА_1
зі збільшеною площею, яке не
відповідає оригіналу свідоцтва про
право власності вказану квартиру
від 26 липня 2010 року, а тому такий
дублікат підлягає визнанню недійсним
в судовому порядку.

При видачі дублікату свідоцтва
на квартиру відповідачці КП
«Охтирське МБТІ» не дотрималося
наведених вимог законодавства, що
призвело до видачі дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, який не відповідає
попередньому оригіналу свідоцтва
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1 .

Таким чином, аналізуючи приведені
докази та даючи їм оцінку, суд
вважає, що дублікат свідоцтва про
право власності на квартиру по
АДРЕСА_1 Сумської області площею 65, 9
кв. м. був виданий з порушенням
чинного законодавства, відповідачка
ОСОБА_3 самочинно, незаконно
переобладнала свою двокімнатну
квартиру у трикімнатну, захопивши без
будь - яких на те законних підстав
приміщення сходової клітини площею
8, 6 кв. м. у під'їзді вказаного
будинку.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України 11-рп/2011
від 09 листопада 2011 року зазначено, що
за законодавством України допоміжне
приміщення у дво- або
багатоквартирному будинку, гуртожитку
має своє функціональне призначення,
яке полягає у забезпеченні
експлуатації будинку та побутового
обслуговування його мешканців. Під
поняттям „мешканці" треба розуміти
власників, співвласників, наймачів,
орендарів окремих житлових і
нежитлових приміщень будинку, які
проживають у будинку і становлять
визначене коло суб'єктів, які
реалізують право спільної власності на
окремий її об'єкт - допоміжні
приміщення право користування якої
належить усім мешканцям під'їзду в
будинку, а тому доводи позивачів,
викладені в позові, заслуговують на
увагу. Право позивачів необхідно
захистити, визнати недійсним
дублікат свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1
площею 65, 9 кв. м. видане 07 жовтня 2011
року на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Доводи представника відповідачки,
адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 є
неналежним позивачем у справі суд не
приймає до уваги, так як з
вищевикладених підстав вони не
ґрунтуються на законі. З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 , як член
сім'ї наймача прописана і проживає
на законних підставах за адресою
АДРЕСА_1, (а. с. 182) а тому на законних
підставах вимагає захисту порушених
прав.

ОСОБА_2 є співвласником квартири
АДРЕСА_3, що підтверджується
матеріалами справи (а. с. 183).

Крім того, суд не погоджується з
доводами адвоката ОСОБА_7 про те, що
до участі в справі необхідно було
залучити всіх співмешканців
вказаного будинку, оскільки, це не
передбачено в даному випадку
законом.

Статтею 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі рішення
суду, яке набрало законної сили, а
тому суд встановивши вищевказані
порушення, вважає, що маються законні
підстави виключити з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно реєстрацію права власності за
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на квартиру
АДРЕСА_1 площею 65, 9 кв. м. по 1/3 частині
за кожним з вищевказаних підстав.

З огляду на викладене ,
встановивши порушення з боку
відповідача, суд вважає, що маються
законні підстави для захисту прав
позивачів шляхом усунення перешкод з
боку ОСОБА_3 в користуванні ОСОБА_1,
ОСОБА_2 приміщенням загального
користування сходової клітини
площею 8, 6 кв. м., яка знаходиться на
першому поверсі другого під'їзду
будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу
самочинно спорудженої стіни зі
сходової клітини та приведення
цього приміщення будинку в
первісний стан за рахунок
відповідачки ОСОБА_3, так як саме
вона незаконно здійснила
перебудову своєї квартири, тому і
обов'язок приведення приміщення
загального користування сходової
клітини та її квартири в
першочерговий стан необхідно
покласти на неї.

Посилання відповідачки ОСОБА_3
на те, що деякі співмешканці
багатоквартирного будинку не
заперечують проти включення
приміщення «колясочної» до її
житлової квартири АДРЕСА_1 про що
засвідчили письмово, (а. с. 89) не може
бути прийнято судом до уваги з
вищевикладених підстав, оскільки,
приміщення сходової клітини, яке
самовільно зайнято відповідачкою
площею 8, 6 кв. м. відноситься до
приміщення загального користування
згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» і приватизації не підлягає,
всі незаконно вчинені дії,
здійсненні внаслідок цього
переобладнання ОСОБА_3 підлягають
приведенню у первісний стан її
квартири та сходової клітини цього
будинку на першому поверсі в другому
під'їзді за її рахунок.

Вирішуючи позов в частині щодо
визнання недійсним свідоцтва про
право власності на житло, суд
виходить з того, що неможливо
скасувати свідоцтво про право
власності на квартиру по АДРЕСА_1
площею 65, 9 кв. м. від 07 жовтня 2011 року
на ім'я ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_5,
ОСОБА_4, оскільки, як встановлено
судом такого свідоцтва не існує в
оригіналі, а мається лише його
дублікат, який надавався для огляду
суду відповідачкою в судовому
засіданні, копія якого мається в
матеріалах цивільної справи, на
підставі якого було здійснено
реєстрацію права власності в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а. с. 84). З огляду на
викладене у суду відсутні законні
підстави для визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
квартиру по АДРЕСА_1 площею 65, 9 кв. м.,
в цій частині позовних вимог
необхідно відмовити за
необгрунтованістю.

По справі маються судові
витрати за судовий збір в розмірі 487,
20 грн. (а. с. 1-2) та витрати на правову
допомогу в розмірі 2000 грн., які
сплачено позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ст.
1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», який не
може перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі в судовому
засіданні понесені позивачкою ОСОБА_1
витрати за надання їй правової
допомоги підлягають компенсації
саме з відповідачки по справі ОСОБА_3

В суді інтереси позивачів згідно
договорів про надання правової
допомоги від 12 лютого 2014 року (а. с. 28-29)
представляв адвокат ОСОБА_6, якому
ОСОБА_1 сплатила 2000 грн., що
підтверджується відповідною
квитанцією (а. с. 187-188).

Враховуючи характер спірних
правовідносин, ступінь складності
справи та необхідний і фактично
наданий адвокатом обсяг правової
допомоги, виходячи з принципів
розумності, виваженості і
справедливості, часу витраченого на
участь у судовому засіданні, а саме
всього витрачено на участь у судових
засіданнях 6 год. 40 хв., суд вважає, що
підлягає відшкодуванню за рахунок
відповідачки ОСОБА_3 розмір такої
компенсації у сумі 2000 гривень, який
є співрозмірним.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що з відповідачки ОСОБА_3
на користь позивачки ОСОБА_1, яка
згідно квитанцій сплачувала судовий
збір в розмірі 487, 20 грн. (а. с. 1-2) та за
правову допомогу в розмірі 2000 грн.
(а. с. 188) необхідно стягнути понесені
нею судові витрати в сумі 2487, 20 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати недійсним дублікат свідоцтва
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 65, 9 кв. м.,
житловою площею 40, 3 кв. м., що
складається з трьох житлових кімнат
та належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 по 1/3 частині кожному, видане
виконавчим комітетом Охтирської
міської ради 07 жовтня 2011 року
замість втраченого свідоцтва про
право власності, виданого виконавчим
комітетом Охтирської міської ради 26
липня 2010 року реєстр 110.

Виключити з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
реєстрацію права спільної часткової
власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
по 1/3 частині за кожним на квартиру
АДРЕСА_1 площею 65, 9 кв. м. , здійсненої
на підставі вказаного дублікату
свідоцтва про право власності від 07.
10. 2011 року.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка
мешкає за адресою АДРЕСА_1 в
користуванні ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3
приміщенням загального користування
сходової клітини площею 8, 6 кв. м., яка
знаходиться на першому поверсі
другого під'їзду вказаного будинку
шляхом демонтажу самочинно
спорудженої стіни зі сходової
клітини та приведення цього
приміщення будинку в первісний стан
за рахунок відповідачки ОСОБА_3
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

В іншій частині позовних вимог про
визнання свідоцтва про право
власності на квартиру недійсним
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2
понесені судові витрати по справі по
1243, 60 грн. на користь кожного.

Рішення суду може бути оскаржено в
Сумський апеляційний суд через
Охтирський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду
Т.О. Ярошенко