Справа № 203/587/14-ц
Провадження № 2/0203/620/2014
14.05.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
при секретарі Шаповал
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро швидкого
кредитування" до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики,
28 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2013 р. між
сторонами було укладено договір
позики, за умовами якого відповідач
отримав грошові кошти в сумі 500,00 грн.,
зобов'язавшись повернути їх до 16.07.2013 р.
Відповідач не виконав свої
зобов'язання за укладеним договором, у
зв'язку з чим у позивача виникло право
вимагати повернення боргу у судовому
порядку. Позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість за
договором позики у сумі 4 840,00 грн. з
урахуванням відсотків та неустойки
(а.с.а.с. 2 - 4, 10, 13 - 15).
Представник позивача до суду не
з'явився, звернувшись із заявою про
розгляд справи за його відсутності.
Відповідач до суду не з'явився, був
повідомлений належним чином. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності з викладеними обставинами
дає суду підстави для застосування
положень частини 4 статті 169, статей 224,
225 Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК).
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
Судом було встановлено, що 25.06.2013 р. між
сторонами було укладено договір позики
№ 2/2013/003/65, відповідно до умов якого
позивач передав відповідачеві у позику
500,00 грн. під 2 % на день строком до 16.07.2013
Дотепер відповідач борг не повернув.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори й інші
Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду і такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності з абзацом 1 частини 1
статті 1049 ЦК позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти в такій же сумі або речі,
визначені родовими ознаками, в такій же
кількості, такого ж роду і такої ж
якості, які були передані йому
позикодавцем) у строк і в порядку,
встановлені договором.
За укладеним договором позики позивач
передав відповідачеві 500,00 грн., про що
свідчать матеріали справи, отже,
вказаний правочини, у розумінні статті
1046 ЦК, було укладено.
Дотепер отримані кошти не повернуто,
отже заборгованість за договором
позики, яка підлягає стягненню з
відповідача, складає 500,00 грн.
За правилами абзацу 1 частини 1 статті
1048 ЦК позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.
Пунктом 3.1 договору позики передбачено,
що плата за користування позикою
(проценти) становить 2 %за кожен день
користування позикою. Проценти
нараховуються за фактичне число
календарних днів користування позикою,
за винятком дня отримання позики.
Таким чином, відсотки за користування
позикою складають 2 150,00 грн. згідно з
наступним розрахунком:
500 х 215 х 2% = 2 150,00, де:
- 500,00 - сума позики;
- 215 - кількість днів користування
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (пеня,
штраф), порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.
Згідно з пунктом 6.5 договору позики у
випадку несвоєчасного повернення
позичальником суми позики або її
частини він сплачує позикодавцю пеню у
розмірі 2 % суми позики за кожен день
прострочення платежу.
Таким чином, пеня за порушення строку
повернення суми позики складає 1 940,00
грн. згідно з наступним розрахунком:
500 х 194 х 2% = 1 940,00, де:
- 500,00 - сума позики;
- 194 - кількість днів прострочення.
У відповідності з пунктом 6.6 договору
позики у випадку прострочення
позичальником сплати процентів за
користування позикою або
несвоєчасного повернення суми позики
(її частини) більше ніж на 7 днів
позичальник сплачує позикодавцю штраф
у розмірі 50 % суми позики.
Таким чином, штраф, передбачений
пунктом 6.6 договору позики складає 250,00
грн. згідно з наступним розрахунком:
500 х 50% = 250,00, де 500,00 - сума позики.
Таким чином, загальна сума
заборгованості, яка підлягає стягненню
з відповідача складає 4 840,00 грн.
У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на
користь позивача також підлягає
стягненню компенсація понесених
судових витрат у сумі 243,60 грн. (а.с. 1).
Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 79, 88,
169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро швидкого
кредитування" до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики
Стягнути з ОСОБА_1 (ІН - НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро швидкого
кредитування" (код ЄДРПОУ - 38530863)
заборгованість за договором позики №
2/2013/003/65 від 25 червня 2013 року в сумі 4 840,00
грн. (2 150,00 грн. - відсотки за
користування позикою, 1 940,00 грн. - пеня
за порушення строку повернення суми
позики, 250,00 грн. - штраф), компенсацію
судових витрат у сумі 243,60 грн., разом - 5
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії. Заочне
рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його ухвалення. У разі якщо рішення
було ухвалено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення також може
бути оскаржене вiдповiдачем в
апеляційному порядку.

Повний текст заочного рішення складено
16 травня 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян