Справа № 683/3961/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Кантонистій О.О.

з участю прокурора
Арсенюка В.М.

представників органів

опіки та піклування
Адамчук Г.І., Білого В.Г.

третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом органу опіки та
піклування Старокостянтинівської
районної державної адміністрації в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та
малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
дітей, третя особа - ОСОБА_3,

встановив:

В грудні 2013 року орган опіки піклування
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої
ОСОБА_5 пред'явив позов до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав
відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення на їх
утримання аліментів. Свої позовні
вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачка протягом тривалого часу з
дітьми не проживає, не приймає участі в
їх вихованні, матеріально не допомагає.
Відповідачка була присутня на
засіданні комісії з питань захисту
прав дитини при районній державній
адміністрації, де не заперечувала
проти позбавлення її батьківських
прав, знає про судовий розгляд справи,
обіцяла приїхати на судове засідання.
Крім того підтвердила, що не
спілкується та не піклується дітьми,
однак це пояснила тим, що в неї складні
відносини з матір'ю і відповідно бабою
дітей ОСОБА_3 Відповідачка зловживає
алкогольними напоями, сумнівні
компанії, веде аморальний спосіб життя,
не має постійного місця проживання,
розлучена з батьком дітей, проте певний
час перебувала з ним в цивільному
шлюбі. Неодноразово лікувалась від
алкоголізму в Скаржинцях. Періодично
їздить на заробітки в м. Київ та в м.
Москву. Раніше проживала на території
Ладигівської сільської ради
Старокостянтинівського району, де мала
власне житло, проте з її слів відомо, що
вона його продала, хоч і залишалось там
зареєстрованою. Житло занедбане і там
ніхто не проживає. Неповнолітні
проживають у баби ОСОБА_3, яка утримує
їх на свою пенсію. На навчання та на
прожиття неповнолітні потребують
матеріальної допомоги, тому також
просить стягнути з відповідачки
аліменти на утримання дітей в розмірі
1/3 частини зі всіх видів заробітку, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з
дня звернення з позовом і до досягнення
ними повноліття.

Відповідачка, яка про час і місце
розгляду справи повідомлялась у
встановленому законом порядку,
повторно в судове засідання не
з'явилась, причини неявки суду
невідомі. Зі згоди представника
позивача 24 лютого 2014 року суд
протокольною ухвалою ухвалив
розглянути справу на підставі наявних
в ній даних та доказів в порядку
заочного розгляду.

Також протокольною ухвалою від 24
лютого 2014 року до участі у справі в
якості третьої особи була залучена
баба дітей ОСОБА_3, яка підтвердила
обставини, викладені в позовній заяві
та підтримала позовні вимоги в цілому.
Крім того суду пояснила, що
відповідачка безвідповідально
відноситься до своїх дітей. Так, старша
дитина ОСОБА_4 проживає з нею і
перебуває на її утриманні з трьох
місяців, а менша дитина ОСОБА_5 з семи
років. В 2012 році відповідачка забрала
їх до себе з чоловіком (батьком дітей),
коли посварилась з останнім, залишала
дітей в Старосинявському районі в баби
по чоловіку. Посварилась з бабою,
забрала дітей назад до чоловіка. Таким
чином діти переходили з одного місця в
інше, були недоглянуті, змучені. Врешті
решт, в 2013 році діти самі вернулись до
неї додому і просили їх забрати до себе.
Проживають біля неї, ходять в школу,
навчаються добре, ввічливі, дружні,
допомагають їй. В них дружня сім'я, вона
буде їх доглядати до кінця свого життя.
В зв'язку з тим, що вона має невелику
пенсію, вони живуть з власного
господарства, а внучки ростуть і
їхнього доходу недостатньо, тому
просить матеріально допомогти їй у їх
утриманні.

Представник органу опіки та піклування
Ладигівської сільської ради
Старокостянтинівського району
підтримав позовні вимоги та
вищевикладені обставини, пояснивши, що
на території сільської ради
відповідачка не проживає, проте
зареєстрована по АДРЕСА_1. Зі слів
останньої будинок вона продала, в
дійсності там ніхто не проживає,
будинок занедбаний.

Представник органу опіки та піклування
Ілляшівської сільської ради
Старокостянтинівського району в
судове засідання не з'явилась, однак
подала до суду заяву, якою також
підтримала позовні вимоги та
вищевикладені в позовній заяві
обставини.

Прокурор висловив думку про
необхідність за таких обставин
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі і позбавити відповідачку
батьківських прав стосовно
неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої
ОСОБА_5 та стягнути з неї аліменти на їх
утримання, так як вона злісно не
виконує своїх обов'язків по вихованню
та матеріальному утриманню дітей.

Заслухавши пояснення учасників
цивільного процесу та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до
висновків про наступне.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_6 має неповнолітню дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2, видане Пасічнянською
сільською радою Старосинявського
району Хмельницької області 24 травня
1999 року), малолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження
серії НОМЕР_3, видане відділом
реєстрації актів цивільного стану
Старосинявського районного управління
юстиції Хмельницької області 31 липня
2009 року).

Згідно даних свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_4, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області 29 липня 2004 року батьки дітей
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвали шлюб, про що
в книзі реєстрації актів про
розірвання шлюбу зроблено відповідний
запис № 156. Після розірвання шлюбу
ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_6.

Рішенням Старосинявського районного
суду Хмельницької області від 28 травня
2010 року батька дітей ОСОБА_7 позбавлено
батьківських прав щодо дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Зі змісту статтей 7, 150 СК України та
частини 1 статті 12 Закону України „Про
охорону дитинства" слідує, що
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально важливим
урахуванням інтересів дитини, що на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право та зобов'язанні
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
створювати належні умови для розвитку
її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці.

Зі змісту довідки виконавчого комітету
Ладигівської сільської ради
Старокостянтинівського району від 30
жовтня 2013 року за № 663 відповідачка
ОСОБА_6 зареєстрована по АДРЕСА_1, але
там не проживає з 2005 року по даний час.

У відповідності до даних довідки
виконавчого комітету Ілляшівської
сільської ради Старокостянтинівського
району від 23 жовтня 2013 року за № 351
третя особа (баба дітей) ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає по АДРЕСА_2, склад
її сім'ї: внучка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
учениця 9 класу, та внучка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, учениця 8 класу.

При обстеженні житлово-побутових умов
даного помешкання ОСОБА_3, комісією,
створеною Ілляшівською сільською
радою Старокостянтинівського району,
було встановлено, що даний житловий
будинок, загальною площею 63 кв. м.,
складається з трьох житлових кімнат.
Будинок газифікований, в кімнатах
чисто, охайно. Діти доглянуті, добре
навчаються в місцевій школі. ОСОБА_3
утримує підсобне господарство: корову,
двоє свиней, двадцять курей, кролі,
бджолосім'ї. Земельна ділянка 0,61 га. для
ведення особистого підсобного
господарства. Умови проживання сім'ї
задовільні (акт обстеження житлово -
побутових умов проживання від 23 жовтня
2013 року).

Згідно характеристики на ОСОБА_3,
виданої виконавчим комітетом
Ілляшівської сільської ради
Старокостянтинівського району 23
жовтня 2013 року за № 352 слідує, що вона
проживає разом зі своїми внуками
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, працьовита,
відповідальна, з жителями села та в
сім'ї веде себе гідно, характеризується
позитивно.

Натомість, відповідачка ОСОБА_6 за
даними виконавчого комітету
Пасічнянської сільської ради
Старосинявського району Хмельницької
області за час проживання на території
сільської ради характеризувалась
негативно, не займалась вихованням
двох неповнолітніх дітей, вела
аморальний спосіб життя, станом на 25
листопада 2013 року на території
сільської ради не проживає, її
місцезнаходження невідоме
(характеристики виконавчого комітету
Пасічнянської сільської ради
Старосинявського району від 25
листопада 203 року за № 352).

За змістом довідок Ілляшівської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
Старокостянтинівського району від 23
жовтня 2013 року за № № 151, 152
неповнолітня ОСОБА_4 та малолітня
ОСОБА_5 з 01 вересня 2004 року по 28 серпня
2012 року навчались Ілляшівській ЗОШ
І-ІІІ ступенів, а з 28 серпня 2012 року по 01
вересня 2013 року навчались
Пасічнянському НВК Старосинявського
району. Вже з 01 вересня 2013 року по даний
час навчаються знову в Ілляшівській
ЗОШ І-ІІІ ступенів відповідно в 9 та 8
класах. На протязі навчання дітей мати
їхнім вихованням та навчанням не
цікавилась. Батьківські збори, шкільні
заходи не відвідувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснив, що працює вчителем
фізичної культури Ілляшівської ЗОШ
І-ІІІ ступенів та являється класним
керівником 9 класу, де навчається
ОСОБА_4, яка являється майже найкращою
ученицею в класі. Знає також її сестру
ОСОБА_5 Дівчата нормально навчаються,
виховані, доглянуті, зауважень по
навчанню та вихованню не мають. Мати
навчанням дітей не цікавиться, не
реагує на звернення вчителів та
адміністрації школи, не спілкується та
не займається дітьми, жодного разу не
приходила на батьківські збори, тому
він, навіть, її не знає. Дітьми
займається баба ОСОБА_3

Орган опіки та піклування
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації на засіданні
комісії з питань захисту прав дитини
дійшов висновку про те, що відповідачка
життям, здоров'ям, розвитком своїх
дітей не цікавиться, не спілкується,
матеріально не допомагає, свідомо
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
та утриманню дітей. Батько дітей ОСОБА_7
вже рішенням суду позбавлений
батьківських прав. Діти залишились
повністю без батьківської опіки.
Проживають та перебувають на утриманні
своєї баби ОСОБА_3, яка створила належні
умови для їхнього проживання,
виховання. Тому вважають за доцільне
позбавити відповідачку ОСОБА_6
батьківських прав відносно
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (висновок від 19
грудня 2013 року за № 45/2287-14/2013).

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати
й батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

У пункті 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" № 3 від 30 березня 2007
року зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Враховуючи, що у судовому засіданні
було доведено, що відповідачка
тривалий час належним чином не виконує
своїх батьківських обов'язків, не
цікавиться і не піклується про
фізичний і духовний розвиток дітей, не
надає матеріальної допомоги на їх
утримання, зокрема, не забезпечує
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування, не спілкується з
дітьми. При цьому суду не надано
доказів на підтвердження того, що
відповідачка цього не робила з
поважних причин, тому суд вважає, що
вона самоусунулась від виконання своїх
батьківських обов'язків. А також беручи
до уваги характер поведінки
відповідачки, її відношення до
виконання своїх батьківських
обов'язків, яке не змінилося і після
пред'явлення даного позову, суд не
вважає можливим обмежитися
попередженням відповідачки про
необхідність змінити ставлення до
виховання дітей, а застосовує крайню
міру, позбавивши відповідачку
батьківських прав, проте з урахуванням
конкретних обставин даної справи,
зазначена міра є виправданою, з огляду
на необхідність захистити інтереси
дітей.

Згідно положень ч. 2 ст. 166 СК України,
абз. 7 п. 16 вищевказаної Постанови
Пленуму Верховного Суду України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що відповідачка
добровільно не надає матеріальної
допомоги на утримання дітей, суд,
врахувавши положення ст. 182 СК України
щодо визначення розміру аліментів,
вважає, що позовні вимоги про стягнення
аліментів підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 191 СК України
аліменти присуджуються від дня
пред'явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в
частині стягнення аліментів у межах
платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь держави
підлягає стягненню судові витрати по
487,20 грн. (243,60 грн. судового збору за
майнові вимоги та 243,60 грн. за немайнові
вимоги).

Положеннями частини 5 статті 164 СК
України передбачено, що рішення суду
про позбавлення батьківських прав
після набрання ним законної сили суд
надсилає органу державної реєстрації
актів цивільного стану за місцем
реєстрації народження дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215,
224-226, 367 ЦПК України, на підставі ст. 6
Декларації прав дитини, проголошеної
Генеральною Асамблеєю Організації
Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, ч.
1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року, ст. 150, 155, 164, 166, 167, 180,
191 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України
„Про охорону дитинства", п. 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківський прав" № 3 від 30
березня 2007 року,

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
народилася в с. Ілляшівка
Старокостянтинівського району
Хмельницької області батьківських
прав відносно її неповнолітньої дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути аліменти з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, народилася в с. Ілляшівка
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, на користь
ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в розмірі 1/3 частині зі всіх видів
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 19 грудня 2013 року і до досягнення ними
повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному обов'язковому
виконанню.

Рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили надіслати до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області для внесення змін до актового
запису про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави
судовий збір в розмірі 487,20 грн. (243,60 грн.
судового збору за майнові вимоги та 243,60
грн. за немайнові вимоги).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницького області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня ухвалення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя ___________