Справа № 466/9020/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 травня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Баєвої
О.І.

при секретарі - Лелик
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Львівської
міської ради, третя особа - відділ
Держземагенство у м. Львові Львівської
області про визнання права власності в
порядку спадкування, -

у с т а
н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом,
який в подальшому було уточнено, про
визнання права власності на частину
земельної ділянки по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що ОСОБА_2 був його батьком. За
життя йому на праві власності належала
земельна ділянка площею 0,1000 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Частину даної земельної ділянки він
подарував своїй доньці - ОСОБА_3, яка
виготовила державний акт про право
власності на землю на 0,0474 га. За життя
батько нового державного акту про
право власності на землю в розмірі, що
залишився після дарування не
виготовив, оскільки вважав, що дійсним
є попередній державний акт.

Після смерті батька відкрилася
спадщина. Позивач звернувся до
нотаріальної контори з заявою про її
прийняття, однак у видачі свідоцтва
йому було відмовлено, оскільки за життя
батько не здійснив державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку в розмірі 0,0526 га.

За таких обставин позивач змушений
звернутися до суду з позовом про
визнання за ним право власності в
порядку спадкування.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримала повністю, давши пояснення
такі ж як викладені в поданому суду
позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Львівської
міської ради Партика Н.С.- в судовому
засіданні вказала, що при вирішенні
даного спору покладається на рішення
суду.

Представник третьої особи - відділу
Держземананства у м. Львові Львівської
області Антоняк Б. Ю. зазначив, що при
вирішення даного спору покладається на
рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши
спадкову справу, з'ясувавши дійсні
обставини справи, дослідивши зібрані
по справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2.

За життя йому належала земельна
ділянка, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,1000 га. для
обслуговування житлового будинку
(згідно Державного акту про право
власності на земельну ділянку від
15.10.2008 р. №01:08:438:00482, виданого на
підставі ухвали 7 сесії 5 скликання ЛМР
від 18.12.2007 р. №1415). Кадастровий номер
земельної ділянки :06:008:0068.

30 грудня 2008 року ОСОБА_2 подарував
частину належної йому земельної
ділянки своїй доньці - ОСОБА_3 Так,
згідно договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_7 від 30
грудня 2008 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3
47/100 частини земельної ділянки, площею
0,0474 га.

Загальна площа земельної ділянки
становить 0,1000 га. Місце розташування
земельної ділянки: АДРЕСА_1. До договору
дарування долучена схема розподілу
земельної ділянки.

Після укладення договору дарування
ОСОБА_3 виготовила Державний акт про
право власності на земельну ділянку
площею 0,0474 га. ОСОБА_2 після укладення
договору нового Державного акту не
виготовив.

З копії Свідоцтва про смерть
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
помер. За життя ним було складено
заповіт від 13 грудня 2011 року, згідно
якого він все своє майно заповів своєму
синові - позивачу по справі ОСОБА_1.

З оглянутої в судовому засіданні
спадкової справи Третьої львівської
державної нотаріальної контори
вбачається, що після смерті батька у
встановлений законом шестимісячний
строк позивач звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за заповітом, однак
оформити Свідоцтва про право на
спадщину на частину земельної ділянки,
що за життя належала батькові він не
зміг, оскільки, як зазначено вище,
ОСОБА_2 за життя не оформив нового
Державного акту про право власності на
земельну ділянку.

Відповідно до ст.ст. 328, 392 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це оспорюється
або не визнається іншою особою.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 за життя
належала частина земельної ділянки
розміром 0,0526 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, однак у встановленому
порядку не було виготовлено нового
Державного акту, суд вважає, що позов є
підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст. 1269, 1268, 1296, 392 ЦК України, суд,
-

в и р
і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою АДРЕСА_1, площею 0,0526 га, що
залишилась після оформлення
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 22.05.2009 року
№01:09:438:00146, виданого на підставі
договору дарування частини земельної
ділянки від 30.12.2008 року ВМА №544243, реєстр
№8222, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
зареєструвати дане право власності
ОСОБА_8 у відділі державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. І. Баєва