РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального закладу Львівської
обласної ради «Львівський обласний
клінічний психоневрологічний
диспансер», Комунального підприємства
Львівської обласної ради «Львівська
станція швидкої медичної допомоги» про
визнання дій незаконними, визнання
незаконним рішення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідачів з вимогою про
визнання незаконними дій
лікаря-психіатра КЗ ЛОР «ЛОКПНД»
Блавацького Ю.Р., які полягали в
проведені її психіатричного огляду без
її згоди 14-15 листопада 2012р. за місцем її
проживання за адресою АДРЕСА_1;
визнання незаконними дій працівників
цього відповідача, які полягали в
примусовому поміщенні в карету швидкої
допомоги і перевезення до КЗ «ЛОКПЛ»,
що мало місце 15.11.2012р. та визнання
незаконним рішення лікаря-психіатра КЗ
ЛОР «ЛОКПНД» Блавацького Ю.Р. щодо її
госпіталізації в примусовому порядку
до КЗ «ЛОКПЛ» 15.11.2012р.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 15.11.2012р. за місцем
її проживання лікарем-психіатром КЗ
«ЛОР «ЛОКПНД» Блавацьким Ю.Р. в
присутності працівників Сихівського
РА ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, які
перебували не у форменому одязі, було
проведено її психіатричний огляд,
згоду на проведення якого вона не
давала. За наслідками проведеного
огляду, за вказівкою лікаря-психіатра
Блавацького Ю.Р. із застосуванням
фізичної сили працівники карети
швидкої допомоги проти її волі
помістили її в карету швидкої допомоги,
і за вказівкою цього лікаря, вона була
госпіталізована до КЗ «ЛОКПЛ». Вважає,
що вчинення таких дій проведено із
порушенням вимог чинного
законодавства, яке регулює порядок
примусового проведення психіатричного
огляду. У разі обґрунтованості заяви
про психіатричний огляд особи без її
усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника, лікар-психіатр
повинен направити до суду відповідну
заяву, і виключно на підставі рішення
суду, має право проводити такий огляд.
Такого рішення суду у відповідача не
було, а тому, в нього не було підстав для
проведення примусового психіатричного
огляду. Причиною проведення
психіатричного огляду стало
колективне звернення мешканців її
під'їзду від 05.11.2012р, і в такому випадку,
огляд повинен бути проведений негайно,
проте лікар-психіатр провів його після
спливу 10 днів з моменту звернення, і
вважає, що в нього не було випадку
повноважень самостійно приймати
рішення про проведення психіатричного
огляду. Вчинення вище перелічених дій є
порушенням встановленого Законом
порядку проведення психіатричного
огляду і з цих підстав, дії відповідача,
як такі, що порушують її права та
інтереси, просить визнати незаконними
в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги,
категорично спростовує свою
неадекватну поведінку, про яку
говорять відповідачі, а тому підстав
для проведення примусового огляду у
них не було. На основі наведеного
просить позов задовольнити.

Представник відповідача КЗ ЛОР
«ЛОКПНД» згідно належного доручення
від 11.02.2014р. - лікар-психіатр Блавацький
Ю.Р., який крім цього здійснював
психіатричний огляд позивача 15.11.2012р., в
останнє судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.
Адміністрація КЗ ЛОР «ЛОКПНД»
скерувала до суду заяву про
відкладення розгляду справи з тих
мотивів, що лікар-психіатр Блавацький
Ю.Р. перебуватиме на курсах
передатестаційного циклу
«Психіатрія». З одного боку, такі
причини відкладення розгляду справи не
підтверджені жодними доказами, а тому,
суд визнає неявку представника
відповідача без поважної причини. А з
другого боку, представник відповідача
надав суду пояснення щодо суті спору, в
тому числі письмові, згідно яких
обґрунтованість позову заперечується.
Так, причиною огляду була письмова
колективна заява мешканців під'їзду
позивача, зі змісту якої вбачався
висновок, остання своїми діями створює
загрозу для оточуючих, і лікарю
Блавацькому Ю.Р. адміністрацією
диспансеру було доручено провести
огляд хворої. Такий огляд відбувся
15.11.2012р. в присутності працівників
міліції. На час огляду позивач вела
себе агресивно та збуджено,
висловлювала погрози працівникам
міліції та лікарю. На будь-які питання
реагувала недоречно. Спроби переконати
її самостійно звернутись за медичною
допомогою успіху не мали. Опалення в
квартирі було відключено. Квартира
обігрівалась за допомогою газової
плитки, а на підлозі були виявлені
сліди багаття. Наведені вище обставини
були достатніми для прийняття висновку
про скерування позивача на
госпіталізацію позивача, про що її було
повідомлено усно. На час огляду фізична
сила не застосовувалась, ОСОБА_1
добровільно пройшла до карети швидкої
допомоги і за час її стаціонарного
лікування було встановлено наявність у
неї стійкого хронічного психічного
захворювання. Таким чином, вважає, що в
діях відповідача відсутні ознаки
неправомірності. Психіатричний огляд
проводився у відповідності до вимог
чинного законодавства, і підстав для
задоволення позову не вбачає. За
погодженням з позивачем, суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутності представника відповідача
з врахуванням його попередніх пояснень
та на підставі зібраних по справі
доказів.

Представник відповідача КП ЛОР «ЛСШМД»
в судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причин
неявки суду не повідомив. Враховуючи
зібрані докази, суд також вважає
можливим розглянути справу у його
відсутності, проти чого також не
заперечила позивач.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, свідків, дослідивши матеріали
справи, оцінивши в сукупності зібрані в
ній докази та ухвалюючи рішення у
відповідності до вимог ст. 215 ЦПК
України, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
15.11.2012р. лікарем-психіатром КЗ «ЛОР
«ЛОКПНД» Блавацьким Ю.Р. в присутності
працівників Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ
у Львівській області, на підставі заяви
мешканців будинку АДРЕСА_1 (а.с.22), було
проведено психіатричний огляд
громадянки ОСОБА_1, яка в подальшому
була поміщена до карети швидкої
допомоги та госпіталізована до КЗ
«ЛОКПЛ».

Відповідно до ст. 53 «Основ
законодавства України про охорону
здоров'я» з метою охорони здоров'я
населення органи і заклади охорони
здоров'я зобов'язані здійснювати
спеціальні заходи профілактики та
лікування соціально небезпечних
захворювань (туберкульоз, психічні,
венеричні захворювання, СНІД, лепра,
хронічний алкоголізм, наркоманія), а
також карантинних захворювань.

Як вірно вказує позивач, нормами ч. 7 ст.
11 Закону України «Про психіатричний
огляд» встановлено, що примусовий
психіатричний огляд особи без її
усвідомленої згоди проводиться на
підставі рішення суду. Однак, вказана
норма містить застереження, і виділяє
конкретний випадок, коли такий огляд
може бути проведений виключно на
підставі рішення суду, а саме тоді, коли
відсутні дані, що свідчать про
наявність обставин, передбачених
абзацами другим та третім ч. 3 цієї
статті.

В свою чергу, як слідує з положень ч. 6
ст. 11 цього Закону, у невідкладних
випадках, коли за одержаними
відомостями, що дають достатні
підстави для обґрунтованого
припущення про наявність у особи
тяжкого психічного розладу, внаслідок
чого вона: вчиняє чи виявляє реальні
наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих, або неспроможна самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність, заява про
психіатричний огляд особи може бути
усною. У цих випадках рішення про
проведення психіатричного огляду
особи без її усвідомленої згоди або без
згоди її законного представника
приймається лікарем-психіатром
самостійно і психіатричний огляд
проводиться ним негайно.

Підстави для госпіталізації особи до
психіатричного закладу в примусовому
порядку наведені в ст. 14 Закону, а саме
особа, яка страждає на психічний
розлад, може бути госпіталізована до
психіатричного закладу без її
усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника, якщо її
обстеження або лікування можливі лише
в стаціонарних умовах, та при
встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого
вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих, або неспроможна самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність.

Зі змісту колективної заяви мешканців
будинку, в якому проживає позивач,
вбачаються достатні підстави для
обґрунтованого припущення, про
наявність у особи тяжкого психічного
розладу. А саме, з квартири позивача
доволі часто доносяться крики,
нецензурна лайка, постійні істерики. На
утриманні в неї перебуває п'ятеро
собак, які постійно знаходяться в
квартирі та не вигулюються. В під'їзді
сморід. Стіна, прилегла до квартири
позивача завжди мокра, в квартирі
антисанітарія, бруд тощо.

Після отримання адміністрацію
диспансеру такої заяви, у
лікаря-психіатра були достатні
підстави для проведення примусового
психіатричного огляду позивача. Як
повідомив останній в судовому
засіданні, огляд полягав в проведенні
бесіди з хворою людиною та
спостереження за її житловими умовами,
на підставі чого приймається висновок
про доцільність госпіталізації хворої
до медичного закладу. З його пояснень
слідує, що обставини, викладені в
колективній заяві знайшли своє
підтвердження під час огляду позивача
та спостереження за її житловими
умовами.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є працівниками КП
ЛОР «ЛСШМД» та були присутні 15.11.2012р.
підтвердили правдивість слів
лікаря-психіатра Блавацького Ю.Р., а
також повідомили, що під час огляду
позивача, її поведінка була
неадекватною, умови проживання в
квартирі були жахливими, всюди була
антисанітарія, сморід, бруд тощо.
Допитані свідки ОСОБА_5 ОСОБА_6, які
надавали медичну допомогу позивачу під
час стаціонарного лікування
підтвердили її нездоровий психічний
стан здоров'я.

Згідно виписки з медичної картки
стаціонарного хворого (а.с.18), у
позивача діагностовано параноїдна
шизофренія,
безперервно-прогредієнтний тип
перебігу з вираженим стійким дефектом
особистості по параноїдному типу.

На переконання суду, підстави для
проведення психіатричного огляду та
подальшої госпіталізації позивача до
медичного закладу у відповідача були.
Заява мешканців будинку та її зміст
давали достатні підстави для
проведення огляду, а після
підтвердження обставин, викладених в
заяві, були всі підстави для
госпіталізації позивача. Обставини,
які встановлені в судовому засіданні
дають достатні підстави для висновку,
що поведінка позивача являє собою
небезпеку для неї та оточуючих, і з
врахуванням цього, лікар-психіатр
правомірно прийняв рішення про
примусову госпіталізацію позивача.

В діях відповідача суд не вбачає ознак
неправомірності, а скоріш навпаки
полягають вони в охороні безпеки та
здоров'я оточуючого населення, і тому,
підстави для задоволення позову є
відсутні.

При цьому, порядок проведення огляду
порушеним не був. Свідки підтвердили,
що в карету швидкої допомоги позивач
сіла добровільно. Сама позивач цього
категорично спростувати не змогла. В
процесі проведення огляду та
госпіталізації позивача суд не вбачає
порушень вимог Закону України «Про
психіатричну допомогу», а тому, і не
вбачає підстав визнавати дії
відповідача протиправними.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 3, 11, 15, 16 ЦК України, ст.
ст. 11, 14 Закону України «Про
психіатричну допомогу», суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Комунального
закладу Львівської обласної ради
«Львівський обласний клінічний
психоневрологічний диспансер»,
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Львівська станція
швидкої медичної допомоги» про
визнання незаконними дій
лікаря-психіатра Комунального закладу
Львівської обласної ради «Львівський
обласний клінічний психоневрологічний
диспансер» щодо проведення
психіатричного огляду, визнання
незаконними дій відповідачів щодо
примусового поміщення в карету швидкої
медичної допомоги і перевезення до
психіатричного закладу, визнання
незаконним рішення лікаря-психіатра
Комунального закладу Львівської
обласної ради «Львівський обласний
клінічний психоневрологічний
диспансер» щодо госпіталізації -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст. ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:
Леньо С. І.