Єдиний унікальний номер 270/6398/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1761/2014
05 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді Біляєвої О.М.,
суддів: Папоян В.В., Мальованого Ю.М.,
при секретарі Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
13 січня 2014 року по справі за позовом
Комунального підприємства
«Макіївтепломережа» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за відпущену
теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Центрально - Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 13 січня 2014 року позовні
вимоги Комунального підприємства
«Макіївтепломережа» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за відпущену
теплову енергію задоволені частково. З
відповідача на користь КП
«Макіївтепломережа» стягнуто
заборгованість по оплаті послуг
теплопостачання за період з 01 червня 2010
року по 01 травня 2013 рік в розмірі 8 575
грн. 64 коп., а також витрати понесені на
сплату судового збору при звернені до
суду у розмірі 229 грн. 40 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та винести нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог. В обґрунтування скарги
зазначає, що висновок суду не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки договір між сторонами
не укладався, тому він не є належним
відповідачем по справі.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи
апеляційної скарги. Представник
позивача КП «Макіївтепломережа»
Іщенко Я.І. проти скарги заперечувала,
просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що воно
ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу квартири від 14.08.2002
року та копії договору дарування
частини квартири від 20.08.2002 року ОСОБА_1
є власником квартири за адресою:
АДРЕСА_1 ( а.с. 27, 28). Відповідач проживає
у зазначеному житловому приміщенні, є
споживачем послуг, що надаються
позивачем.

Як вбачається з копій договорів про
забезпечення житлових будинків міста
Макіївки тепловою енергією від 17.10.2008
року, 15.10.2009 року, 15.10.2010 року між КП
«Макіївтепломережа» та КП «Жилцентр №
7» м. Макіївки, а також від 01.10.2011 року
укладеного між КП «Макіївтепломережа»
та ПП «МакРинок-Сервіс», щорічно
укладалися договори на постачання
теплової енергії на будинок АДРЕСА_1
(а.с. 32-56). Встановлено, що межею
розподілу балансів належності
відповідальності за технічний стан та
експлуатацію між «Теплопостачальною
організацією» та «виконавцем» є
зовнішеій обріз будинку.

У судовому засіданні встановлено, що
між сторонами, незважаючи на
відсутність письмового договору,
склалися договірні відносини, оскільки
позивач відповідно до статті 13 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» надає послуги
централізованого опалення
відповідачу, відповідач користується
послугами, які надаються позивачем і
зобов'язаний їх сплачувати.

Згідно з наданим позивачем
розрахунком, відповідачем не внесена
плата за надані послуги
теплопостачання за період з 01
листопада 2000 року по 01 травня 2013 року у
розмірі 20 633 грн. 01 коп. (а.с. 5-11).

Задовольняючи позовні вимоги КП
«Макіївтепломережа» частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
правовідносини сторін врегульовані
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», ст. 68, 162 ЖК
України, Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ України від 20 липня 2005
року № 630.

За період з 01 листопада 2000 року по 01
травня 2013 року з боку відповідача за
позовом виникла заборгованість за
послуги з теплопостачання у сумі 20 633
грн. 01 коп., яку останній у
добровільному порядку погашати
відмовляється. За таких обставин суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про наявність
обов'язку відповідача сплатити за
надану послугу в межах трирічного
строку загальної позовної давності,
встановленої ст. 257 ЦК України та
стягнув з відповідача на користь КП
«Макіївтеломережа» заборгованість за
надані послуги за період з 01 червня 2010
року по 01 травня 2013 рік в розмірі 8 575
грн. 64 коп.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язки виконавця- надання
житлово-комунальних послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що відсутні підстави для
стягнення суми за оплату послуг
оскільки між сторонами не укладалися
договори на їх надання, не ґрунтуються
на законі. Судом встановлено, що
фактично позивачем забезпечується
тепловою енергією квартира в якій
мешкає відповідач. Відсутність
укладеного у письмовій формі договору
не позбавляє сторони зобов'язання
належного виконання умов договору.
Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
фактично між сторонами виникли
правовідносини за якими відповідач
зобов'язаний сплачувати витрати на
утримання спільного майна.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам ст.ст. 11, 218, 360 ЦК
України, Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» і підстав
для його скасування не має.

Керуючись ст. 304, 308, 313, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 13 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили часу її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня проголошення
ухвали апеляційного суду.