Комінтернівський районний суд
Справа № 504/3857/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі:

судді Доброва
П.В.,

при секретарі
Ємельяненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при
участі третьої особи - служби у справах
дітей Комінтернівської районної
державної адміністрації Одеської
області про визначення місця
проживання дітей,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у
жовтні 2013 року та в обґрунтування
своїх позовних вимог позивач послався
на наступне.

05.10.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено шлюб, зареєстрований у
відділі РАЦС Ананьївського районного
управління юстиції Одеської області,
про що в Книзі реєстрації шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
номером 43.

Після реєстрації шлюбу вона змінила
дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на прізвище
чоловіка «ОСОБА_1».

Від цього шлюбу у них є двоє дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований
відділом реєстрації актів
громадянського стану Ананьївського
районного управління юстиції в Книзі
реєстрації народжень 26.02.2003 року, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 26.02.2003 року серія НОМЕР_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
відділом реєстрації актів цивільного
стану Ананьївського районного
управління юстиції в Книзі реєстрації
народжень 26.02.2003 року, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 28.08.2007 року серія НОМЕР_2.

Двадцять четвертого жовтня 2012 року по
цивільній справі №1515/3291/12 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
Комінтернівським районним судом
Одеської області було ухвалено
рішення, яким позовні вимоги
задоволено - шлюб, укладений між
сторонами даної цивільної справи,
розірвано,

Діти, після розірвання шлюбу
залишились проживати з матір'ю, їх
утриманням, а також вихованням
займається позивач. Відповідач дітям
уваги майже не приділяє, як і не приймає
участі в їх вихованні.

Позивач має постійну роботу, житло, яке
відповідає всім санітарними нормам та
має всі необхідні умови для проживання
сім'ї.

На будь-які захворювань, що можуть
зашкодити дітям, позивач не хворіє,
спиртними напої та наркотичні речовини
не зловживає, аморального образу життя
не веду, до кримінальної
відповідальності не притягувалась.

За таких обставин вона просить
визначити місце проживання малолітніх
дітей з нею.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в
якій не визнав позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись нга те, що між ним
та позивачкою ОСОБА_1 не існує спору
щодо місця проживання дітей, оте він
просить у задоволенні позову відмовити
та розглянути справу в його
відсутність.

Представник третьої особи Пальоха С.І.
позовні вимоги підтримав та просив
позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1-2 ст.6 СК України правовий
статус дитини має особа до досягнення
нею повноліття. Малолітньою вважається
дитина до досягнення нею чотирнадцяти
років.

Згідно ч. 1. ст. 160 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Згідно ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися судом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України в п. 24
постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про
застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України»,
вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо (в тому числі в одній
квартирі), про те, з ким із них і хто саме
з дітей залишається, суд виходячи із
рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей повинен
постановити рішення, яке відповідало б
інтересам неповнолітніх. При цьому суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

В судовому засіданні встановлено, що
05.10.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено шлюб, зареєстрований у
відділі РАЦС Ананьївського районного
управління юстиції Одеської області,
про що в Книзі реєстрації шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
номером 43.

Від шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ананьївського районного управління
юстиції в Книзі реєстрації народжень
26.02.2003 року, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 26.02.2003
року серія НОМЕР_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Ананьївського районного управління
юстиції в Книзі реєстрації народжень
26.02.2003 року, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 28.08.2007
року серія НОМЕР_2.

24.10.2012 року Комінтернівським районним
судом Одеської області ухвалено
рішення, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано.

Згідно висновку опікунської ради
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області №9 від 05.12.2013 року, встановлено ,
що діти після розірвання шлюбу
проживають з матір'ю, їх утриманням, а
також вихованням займається позивачка,
отже опікунська рада дійшла висновку
щодо доцільності визначення місцем
проживання дітей з матір'ю.

На підставі ст.ст. 6, 160, 161 СК України,
керуючись ст. ст. 10, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з
матір'ю -ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя