Справа № 2-365/12
Провадження № 88ц/782/7/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого: Малієнко Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі: Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами

рішення апеляційного суду Луганської
області

від 03 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання договорів
дарування та біржової угоди
купівлі-продажу автомобіля недійсними,
третя особа - приватний нотаріус
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про визнання договорів
дарування та біржової угоди
купівлі-продажу автомобіля недійсними.

В обгрунтування позову зазначила, що
рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 24.09.2009 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 стягнуто в рахунок
погашення боргу з урахуванням
інфляційних витрат та 3% річних 726003,81
грн.

В рамках зазначеної справи ухвалами
Жовтневого районного суду м.Луганська
від 26.05.2008 року та 05.06.2008 року
накладались арешти на майно
відповідача ОСОБА_3, в тому числі і на
автомобіль марки ''Toyota Landcruiser'',
державний номерний знак НОМЕР_1 та
квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 27.08.2008 року були скасовані
ухвали суду першої інстанції щодо
накладання арешту.

04.09.2008 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Луганська знов був
накладений арешт на вказане майно.

03.09.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладений договір дарування квартири
АДРЕСА_1, який ОСОБА_1 вважає таким, що
підлягає визнанню недійсним як
фіктивний, оскільки вчинений на день
раніше ухвали суду про накладання
арешту на майно, а тому був спрямований
не на настання реальних правових
наслідків, а на ухилення від виконання
рішення суду про стягнення боргу.

19.05.2009 року, між ними ж, був укладений
договір купівлі-продажу автомобіля
марки ''Toyota Landcruiser'', державний номерний
знак НОМЕР_1 , який вона вважає, також
направлений на ухилення від виконання
зазначеного рішення суду.

Оскільки на дійсний час у ОСОБА_3 не
вистачає майна для виконання рішення
суду від 24.09.2009 року, так як були
укладені фіктивні договори без
реальних правових наслідків та
реального волевиявлення сторін, вона
звернулася з позовом до суду та просила
його задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 21 лютого 2013 року позов
задоволено. Визнано договір
купівлі-продажу транспортного засобу
марки ''Toyota Landcruiser''№ 010594 від 19.05.2009 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
товарній біржі «Слов'янська»,
недійсним внаслідок його фіктивності;
визнано договір дарування квартири
АДРЕСА_1, укладений 03.09.2008 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. посвідчений
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий номер 2120, недійсним
внаслідок його фіктивності.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 21.05.2013 року рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 21.02.2013 року скасовано та
постановлено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.10.2013 року
рішення апеляційного суду Луганської
області від 21.05.2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 03.02.2014 року рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 21.02.2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовлено за
необґрунтованістю.

Рішення суду апеляційної інстанції від
03.02.2014 року набрало законної сили.

04.03.2014 року ОСОБА_1 подала заяву про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Луганської області від 03.02.2014 року
посилаючись на те, що 18.02.2014 року нею
було отримано постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 08.01.2014
року, згідно якої кримінальне
провадження по звинуваченню ОСОБА_3 за
ст. 219 КК України закрито у зв'язку зі
збігом строків давності.

Згідно цієї постанови, ОСОБА_3, признав,
що він навмисне, з метою ухилення від
своїх обов'язків перед кредиторами (в
т.ч. ОСОБА_1) уклав завідомо невигідні
угоди (в т.ч. договір купівлі-продажу
транспортного засобу марки ''Toyota
Landcruiser'', 2007р.в. д.н. НОМЕР_1 від 19.05..2009 р.
та договір дарування квартири за
адресою: АДРЕСА_1, від 03.09.2008р.) між
дарувальником ОСОБА_3 та обдарованою
ОСОБА_2, які ОСОБА_1 оспорювала в суді та
просила визнати недійсними внаслідок
їх фіктивності.

Вона вважає, що зазначені обставини не
були відомі суду під час розгляду
справи, а тому є нововиявленими,
встановлюючими факт, що метою
укладання оспорюваних нею договорів є
недопущення виконання рішення суду,
так як ОСОБА_3 розумів, що її позов про
стягнення боргу підлягає задоволенню і
може бути виконаний також за рахунок
зазначеного майна, а тому ці угоди були
спрямовані на порушення права ОСОБА_1
на судовий захист.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву
підтримала.

За наслідками розгляду заяви про
перегляд рішення апеляційного суду
Луганської області від 03.02.2014 року,
заслухавши заявницю та її
представника, обговоривши доводи заяви
про перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, колегія
суддів приходить до наступного.

Згідно з п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв`язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п.п.3-6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 30 березня 2012 року "Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами"
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин. Необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1, 2 частини другої статті 361
ЦПК, є те, що вони існували на час
розгляду справи; ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі. Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами
лише за умови, що ці обставини можуть
вплинути на юридичну оцінку обставин,
здійснену судом у судовому рішенні, що
переглядається. Обставини, які виникли
чи змінилися тільки після ухвалення
судового рішення і не пов'язані з
вимогою в цій справі, а тому не могли
бути враховані судом при ухваленні
судового рішення, є новими обставинами
і можуть бути підставою для
пред'явлення нової вимоги.
Процесуальні недоліки розгляду справи
(зокрема, неналежне повідомлення
заявника про час і місце розгляду
справи, неповне встановлення фактичних
обставин справи, порушення порядку
дослідження доказів) не вважаються
нововиявленими обставинами, проте
можуть бути підставою для перегляду
судового рішення в апеляційному або
касаційному порядку. Обставини, які
відповідно до пункту 1 частини другої
статті 361 ЦПК є підставою для перегляду
судового рішення, це юридичні факти,
які існували на час розгляду справи,
але не були і не могли бути відомі
заявнику, повинні бути істотними, тобто
такими, що могли вплинути на висновки
суду при ухваленні судового рішення і
були встановлені після набрання ним
законної сили. Питання про те, які
обставини можна вважати істотними, є
оціночним, і вирішується судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням того, чи ці обставини могли
спростувати факти, покладені в основу
судового рішення, та вплинути на
висновки суду під час його ухвалення
таким чином, що якби вказана обставина
була відома особам, які беруть участь у
справі, то зміст судового рішення був
би іншим.

Згідно із п.9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
скасування судового рішення (пункт 3
частини другої статті 361 ЦПК) може бути
визнано нововиявленою обставиною лише
в тому випадку, коли суд обґрунтував
ухвалене судове рішення скасованим
(воно було підставою для ухвалення
такого судового рішення) або виходив із
нього, хоча прямо й не посилався на
нього на підтвердження наявності
вказаних обставин, а також якщо
наслідком скасування судового рішення
є інше за змістом вирішення спору.
Підставою скасування судового рішення
може бути лише ухвалене судом судове
рішення, а не рішення третейського суду
або іншого державного органу.

Вирішуючи питання про скасування
судового рішення із зазначених
підстав, суди мають виходити з
преюдиційного зв'язку судових рішень,
зокрема, із того, що між рішеннями має
існувати матеріально-правовий зв'язок,
факти, встановлені в одній із справ,
мають значення для іншої справи.

Відповідно до ст.365 ЦПК України
розглянувши заяву, суд може скасувати
судове рішення, що переглядається, і
прийняти нове судове рішення або
залишити заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
без задоволення. Судові рішення за
наслідками провадження за
нововиявленими обставинами може бути
оскаржено в порядку, встановленому цим
Кодексом для оскарження судових рішень
суду відповідної інстанції. З
набранням законної сили новим судовим
рішенням втрачають законну силу судові
рішення інших судів у цій справі.

Зі змісту заяви про перегляд рішення
суду апеляційної інстанції за
нововиявленими обставинами
вбачається, що нововиявленою
обставиною заявниця вказує наявність
постанови Ленінського районного суду
м. Луганська від 08.01.2014 року, якою
кримінальне провадження по
звинуваченню ОСОБА_3 за ст. 219 КК України
закрито у зв*язку зі збігом строків
давності, та зі змісту якої вбачається,
що ОСОБА_3 визнав, що він навмисне, з
метою ухилення від своїх обов'язків
перед кредиторами (в т.ч. ОСОБА_1) уклав
завідомо невигідні угоди, в т.ч. договір
купівлі-продажу транспортного засобу
марки ''Toyota Landcruiser'', 2007р.в. д.н. НОМЕР_1 від
19.05..2009 р. та договір дарування квартири
за адресою: АДРЕСА_1, від 03.09.2008р. між
дарувальником ОСОБА_3 та обдарованою
ОСОБА_2

Разом з тим, як вбачається зі змісту
рішення апеляційного суду Луганської
області від 03.02.2014 року, яке заявник
просить переглянути, підставою для
скасування рішення суду 1 інстанції та
постановлення нового рішення про
відмову в задоволенні позову щодо
визнання договору дарування квартири
та біржової угоди купівлі-продажу
автомобіля недійсними як фіктивними
була невідповідність висновків суду
обставинам справи, оскільки наявні в
матеріалах справи докази та досліджені
обставини справи свідчать про те, що
ОСОБА_3 уклавши з ОСОБА_2 договір
дарування квартири та договір
купівлі-продажу автомобіля, вчинив
реальні правочини.

ОСОБА_2 прийняла у дар нерухоме майно,
яке на той момент під забороною чи
арештом не було, зареєструвала його в
БТІ, проживає в зазначеній квартирі,
договір купівлі-продажу автомобіля
укладений у відповідності до закону,
при його укладанні були сплачені
грошові кошти та право власності на
нього зареєстровано за ОСОБА_2 у ВРЕР
м.Луганська.

Тобто вказані дії свідчать про
реальність укладеного правочину.

При цьому, апеляційним судом в
обґрунтування своїх висновків щодо
реальності укладених спірних
договорів, пояснення ОСОБА_3, як
сторони у справі, який заперечував
фіктивність спірних договорів, не
приймалися, як доказ, оскільки
допитаним у якості свідка він не був,
а пояснення сторін у справі відповідно
до ст.. 57,62 ЦПК України можуть бути
доказом по справі тільки у разі, якщо
ці особи були допитані у якості
свідків.

Свої висновки апеляційним судом
зроблено на підставі інших наявних у
справі доказів, досліджених та
оцінених судом у встановленому
порядку.

За таких обставин, колегія суддів,
приходить до висновку про відсутність
підстави для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами, на яку
посилається заявниця.

Керуючись ст.ст.209, 365 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
апеляційного суду Луганської області
від 03.02.2014 року залишити без
задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді: