Дата документу 31.03.2014
Справа № 2-2297/11
Провадження № 4-с/334/26/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Ленінський районний
суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді
Козлової Н.Ю.

при секретарі - Франчук
Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Войтенко Ю.В.

В
С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду
м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Войтенко Ю.В., в якій вказано,
що 15.11.2013р. головним державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, Войтенко Ю.В. відкрито
виконавче провадження № ВП 40726796 з
виконання судового рішення за
виконавчим листом № 2-2297/11 виданим
17.07.2013. Ленінським районним судом а
Запоріжжя по справі № 2-2297/11 про
стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь
ПАТ "Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку "
солідарно суму в розмірі 9303,41 гривень.

Підчас винесення Постанови № ВП 40726796
від 15.11.2013р. про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому документу
державним виконавцем були порушені
вимоги Закону України "Про виконавче
провадження", а саме: головним
державним виконавцем Ленінського не
було належним чином перевірені
свідчення зазначені у заяві стягувача
про відкриття виконавчого провадження.
Так, банківські реквізити не
відповідають змісту виконавчого листа
№ 2-2297/11 виданим 17.07.2013. Ленінським
районним судом а Запоріжжя на підставі
судового рішення по справі № 2-2297/11, в
якому зазначені інші реквізити
стягувача, а саме адреса; 01103, м. Київ,
пров. Шевченка, номер рахунку №
8186/980 МФО 313355, , тоді
як у постанові про відкриття
виконавчого провадження зазначено
реквізити стягувача: м Бровари, бул.
Незалежності, 14, що не відповідає
змісту виконавчого документа наданого
до виконання, де зазначена абсолютно
інша адреса.

Крім того, відповідно до вимог Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме ч.І ст. 31, копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження. Данні
документи повинні бути надіслані
адресатам листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про учення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

У порушення вимог Закону, заявнику не
було направлено жодного повідомлення
про відкриття виконавчого провадження,
а згідно реєстру відправки поштової
кореспонденції, постанова про
відкриття виконавчого провадження
була надіслана простою
кореспонденцією, що також є суттєвим
порушенням вимог Закону.

Проте в матеріалах виконавчого
провадження міститься супровідний
лист за підписом начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції А.І.
Шкаран, про надсилання боржнику для
виконання копії виконавчого документу
у дату, коли сплинув строк
добровільного виконання виконавчого
документа, що унеможливлює виконати
вимогу державного виконавця.

Крім того, постанова про відкриття
виконавчого провадження повинна
вноситися до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень, а її
відсутність також розглядається як
бездіяльність державного виконавця
під час проведення виконавчих дій.

На підставі наведеного, заявник
просить суд визнати рішення та дії
державного виконавця протиправними, та
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження .

У судовому засіданні заявник просив
суд задовольнити його заяву з підстав,
викладених у скарзі.

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Войтенко Ю.В. у судовому
засіданні проти задоволення скарги
заперечувала, свої заперечення виклала
у письмовій формі, а суду пояснила, що
оскаржувані постанови були винесені з
додержанням усіх норм Закону України
„Про виконавче провадження", тому
просила суд відмовити заявнику у
задоволенні його скарги.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання по суті скарги, суд
виходить з наступного:

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

У відповідності до ст.ст. 17, 18, та ч.2 ст. 25
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження виконавчого документа
виносить постанову про відкриття
виконавчого провадження. Зміст
постанови про відкриття виконавчого
провадження формується підставі
змісту виконавчого документу, який
надано до виконання.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржника
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови, а у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнад днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердить
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягнення з боржника виконавчого збору
і витрат, пов'язаних з організацією та
проведе виконавчих дій, передбачених
цим Законом.

За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що винос
відповідна постанова.

Згідно ст. 18 Законі "Про виконавче
провадження" у виконавчому доку
зазначаються: назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім 'я (прізвище, власне ім 'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також:
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів або проти кількох
відповідачів, а також: якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також: визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Як вбачається з матеріалів справи,
державним виконавцем ленінського ВДВС,
у порушення ст.ст. 18, 19, 25, 27 Закону
України „Про виконавче провадження" не
було належним чином перевірені
свідчення зазначені у заяві стягувача
про відкриття виконавчого провадження,
а саме: у заяві про стягувана -
юридичну особу, не відповідає
резолютивній частині виконавчого
документу, також зазначені банківські
реквізити стягувача, які не
відповідають змісту виконавчого листа
№ 2-2297/11 виданим 17.07.2013. Ленінським
районним судом а Запоріжжя на підставі
судового рішення по справі № 2-2297/11, в
якому зазначені інші реквізити
стягувача, а саме адреса; 01103, м. Київ,
пров. Шевченка, номер рахунку №
8186/980 МФО 313355, ,
проте у постанові про відкриття
виконавчого провадження зазначено
реквізит вача адресу : м Бровари, бул.
Незалежності 14,

За цих обставин у державного виконавця
не було законних підстав приймати у
стягувача заяву про відкриття
провадження.

Крім того, доведено, що підчас
оформлення документів виконавчого
провадження були порушені вимоги:
розділу 3 та 5 наказу Мінюсту № 2274/5 від
25.12.2008, "Про затвердження Порядку роботи
з документами в органах державної
виконавчої служби", а саме: після
відкриття виконавчого провадження
систематично порушувалось - внесення
правдивих та не перевірених даних
до документів виконавчого
провадження - обкладинка виконавчого
із даними про стягувача, не
відповідають виконавчому листу.

Також, були здійсненні порушення щодо
внесення постанови про відкриття
виконавчого провадження до Єдиного
реєстру, оскільки згідно наказу
Мінюсту від 20.05.2003, № 43/5 "Про
затвердження Положення Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень" передбачено порядок
реєстрації виконавчих документів у
Єдиному державному реєстрі виконавчих
проваджень.

У відповідності до ч.1ст.31 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
відомості що відкриття виконавчого
провадження або відмову у відкритті.
Дані постанови надсилаються адресатам
із супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті Г цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

У судовому засіданні доказів про те, що
ОСОБА_1 був направлений такий лист не
добуто, а з пояснень державного
виконавця вбачається, що надсилати
рекомендовані листи з повідомленням
про учення у неї не було можливості
через відсутність коштів на таку
кореспонденцію.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про виконавче провадження" зазначений
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку. Частинами
першою та другою статті 30 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк відповідно до статті
24 цього Закону.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №3 від
13.12.2010 р. роз'яснено, що судам необхідно
враховувати те, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення
штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.
Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, не виконана самостійно, є
підставою для її примусового
виконання.

Відповідно до ст. 82. Закону України "Про
виконавче провадження" рішення дії або
бездіяльність державного виконавця
та інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасники виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника
відділу, які безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або до керівника відповідного органу
державної виконавчої служби вищого
рівня чи до суду. Листом № 24-152/0/4-13 від
28.01.2013р.

Згідно до роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України „Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи і посадової
особи державної виконавчої служби під
час виконання судового рішення по
цивільній справі", то відповідно до
частини другої статті Закону України
"Про виконавче провадження" боржник
має право оскаржити рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
та інших посадових державної
виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд
проаналізувавши усі фактичні данні
викладені у скарзі, вважає дії
державця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції неправомірними, у зв"язку з
чим, слід визнати їх недійсними та
скасувати постанови про відкриття
виконавчого провадження та про
стягнення судового збору та звернення
стягнення на заробітну плату, пенсію,
та інші доходи боржника.

Доказів, що спростовували би висновки
суду представником Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції не надані.

Керуючись ст..ст. 383-385 Цивільного
процесуального кодексу України та у
відповідності до ст., ст. 5,6,11,25,26,27,31,37,82,83
Закону України "Про виконавче
провадження", суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Войтенко Ю.В. - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції під час винесення постанов за
виконавчим провадженням ВП №40726796.

Скасувати постанови від 15.11.2013 року про
відкриття виконавчого провадження, від
21.11.2013 року про стягнення судового
збору, від 17.02.2014 року про звернення
стягнення на стягнення на заробітну
плату боржника, пенсію, стипендію та
інші доходи боржника.

Зобов'язати державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції виконати
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» згідно п.8 ч.1 ст.26 та
повернути виконавчі листи стягувачу.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Ленінський районний суд м.Запоріжжя
шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя
Н.Ю.Козлова