АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4745/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 45
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді - Болтунової
Л.М.

суддів - Тамакулової
В.О., Макарова М.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
ОСОБА_2 на рішення Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 21 лютого 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до Башмачанської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області, відділу
Держземагентства у Солонянському
районі Дніпропетровської області про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на земельну
частку (пай) в порядку спадкування за
законом, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 21 лютого
2014 року в задоволені позову
відмовлено.( а.с.94-96) Ухвалою цього ж
суду була виправлена описка стосовно
прізвища позивачки. ( а.с. 109)

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просила його скасувати та
ухвалити нове рішення. ( а.с.122)

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга, згідно вимог ст. 308 ЦПК України,
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідки Військової
машино-тракторної станції від 20 липня
1955 року ОСОБА_3 з 15 листопада 1953 року по
24 червня 1955 року працювала зоотехніком
при колгоспі ім. Петровського. ( а.с.74)
За життя вона, 12 січня 1976 року, склала
заповіт, а у подальшому, 10 січня 1984 року,
склала новий заповіт на ім*я своєї
дочки, позивачки по справі.

Згідно довідки ЛТЕК, 21 квітня 1982 року
ОСОБА_3 було встановлено першу групу
інвалідності по зору безстроково. (
а.с.12)

З 1990 року ОСОБА_3 стала проживати з
позивачкою в м. Дніпропетровську.

За повідомленням Башмачанської
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року, колгосп ім.
Петровського у 1991 році реорганізовано
в АВАТ «Петровське», яке за рішенням
суду було ліквідовано.

Згідно довідки відділу
Держземагенства у Солонянському
районі Дніпропетровської області

АВАТ «Петровське» отримало державний
акт на право колективної власності на
землю 19 січня 1994 року серія ДП Сл № 000001
реєстраційний номер 1, при цьому розмір
земельної частки (паю) складає 5,98 в
умовних кадастрових гектарах. В
списках до державного акту ОСОБА_3 не
значиться. Під № 411 значиться прізвище
ОСОБА_3.( а.с.76)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.
(а.с.7)

Позивачка, 27 вересня 1999 року звернулась
до восьмої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері.

Звертаючись до суду з позовом, у липні
2013 року, з урахуванням уточнень, ОСОБА_2
просила встановити факт, що в списках
до державного акту на право
колективної власності на землю АВТ
«Петровське» Солонянського району
Дніпропетровської області від 19 січня
1994 року замість «ОСОБА_3» необхідно
зазначити «ОСОБА_3», а також визнати
право власності у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну частку (пай) в
АВАТ «Петровське» Солонянського
району Дніпропетровської області. (
а.с.68)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з положень ст.
71 ЦК Української РСР ( в редакції 1963
року), посилаючись на те, що позивачка
пропустила строк позовної давності і
доказів щодо поважності причини його
пропуску не надала.

З таким висновком погоджується колегія
суддів, вважає його таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 213-215 ЦПК
України.

Доводи позивачки про те, що вона
своєчасно не могла оформити право
спадщини на пай, оскільки були відсутні
документи і вона протягом тривалого
часу їх розшукувала, є безпідставними.
Сама ОСОБА_2 під час розгляду справи, в
суді першої інстанції, давала
пояснення, що за життя її мати
зверталася до сільської ради з приводу
виділення їй земельної ділянки, а у
подальшому з 2000 року вона, як
спадкоємець, зверталася до відділу
земельних ресурсів, однак їй
повідомили, що в списках до державного
акту прізвища її матері немає, а є
ОСОБА_3, після чого вона стала збирати
документи для звернення до суду.

Інші доводи апеляційної скарги
позивачки зводяться до переоцінки
наявних доказів по справі та до її
незгоди з оцінкою їх судом. Проте,
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, а тому переоцінці на
вимогу сторони вони не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування під час апеляційного
розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 21
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: