печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2616/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бортинцька
В.В.,

при секретарі - Клименко О. І.,

представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору
дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом та просить
визнати недійсним договір дарування
квартири від 29 березня 2011 року,
укладений між ним та відповідачем
ОСОБА_4 щодо квартири АДРЕСА_1,
посвідченого державним нотаріусом
Шостої київської державної
нотаріальної контори Ларіною О.В.
зареєстрованому в Державному реєстрі
правочинів від 29.03.2011 р. за № 4385209, а
сторони повернути в попереднє
становище.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що
перебуваючи під впливом тяжкої
обставини - онкологічного
захворювання, уклав 29.03.2011 року з
відповідачем договір дарування
квартири АДРЕСА_1, посвідченого
державним нотаріусом Шостої Київської
державної нотаріальної контори
Ларіною О.В. Зважаючи, що договір був
укладений під впливом тяжкої
обставини, позивач звернувся до суду за
захистом свого права.

У судовому засіданні позивач та його
представник вимоги позову підтримали у
повному обсязі. Позов просили
задоволити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував у
повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона є
колишньою дружиною позивача і їй було
відомо про укладення договору
дарування.

Суд, заслухавши позивача, його
представника, представника
відповідача, свідка, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Правочин може бути визнаний судом
недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо
його вчинено особою під впливом тяжкої
для неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, чим друга сторона правочину
скористалася. Тяжкими обставинами
можуть бути тяжка хвороба особи, членів
її сім'ї чи родичів, смерть
годувальника, загроза втратити житло
чи загроза банкрутства таінші
обставини, для усунення або зменшення
яких необхідно укласти такий правочин.

Судовим розглядом встановлено, що
згідно виписки № 6126595 від 31.08.2010 року з
урологічного відділення
Олександрівської міської клінічної
лікарні м. Києва позивач перебував на
лікуванні з 26.08.2010 року по 31.08.2010 року з
діагнозом: «Гіперплазія простати,
гостра затримка сечі». Виписаний у
задовільному стані для проходження
біопсіїї простати.

29.09.2010 року ДУ Інститут урології АМН
України зроблено заключення,
відповідно до якого позивачу
поставлено діагноз: «Рак
передміхурової залози».

Відповідно до виписки з медичної карти
стаціонарного хворого з ДУ Інститут
урології АМН України від 24.11.2011 року,
ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 31.10.2011
року по 24.11.2011 року з діагнозом: «Рак
передміхурової залози».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судовим розглядом беззаперечно
встановлено, що діагностування у
позивача онкологічного захворювання,
тривале лікування, пригнічений стан
внаслідок цього захворювання, літній
вік, самотність, відсутність
спілкування, призвело до того, що
позивач уклав вказаний договір, що
фактично не відповідало його волі, а
було лише проявом важкого
психоемоційного стану позивача
внаслідок вище викладених обставин і
було спрямоване на зменшення
негативних наслідків - самотності
літньої людини.

Вказані обставини свідчать про
укладення договору дарування
позивачем під впливом тяжкої обставини
і вкрай на невигідних умовах, що
передбачене ст. 233 ЦК України і
свідчить про обгрунтованість
заявленого позову та достатність
правових підстав для його задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Враховуючи вищезазначені вимоги
закону суд вважає за необхідне
зобов'язати відповідача повернути
отримане за договором позивачу.

Керуючись ст.16,203, 233 ЦК України, ст. ст.
10,60,212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору дарування недійсним -
задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений 29.03.2011 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідчений
державним нотаріусом Шостої київської
державної нотаріальної контори
Ларіною О.В., про що в державному
реєстрі правочинів вчинено запис №
4385209 від 29.03.2011 року.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення через Печерський
районний суд м. Києва.

В разі подання апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
В.В. Бортницька