Справа № 754/3299/14
Провадження № 2-2771/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про визнання його таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
мотивуючи свої вимоги тим, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1, а
відповідач є її сином. З 2009 року
відповідач в квартирі не проживає,
квартплату та комунальні послуги не
сплачує, квартирою не цікавиться. Але
до цього часу відповідач залишається
зареєстрованим в квартирі, а тому вона
вимушена звернутися до суду з даним
позовом, в якому просить визнати
відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивачки повністю підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити у
повному обсязі, визнати відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
повністю. Пояснив, що він, дійсно, з 2009
року у спірній квартирі не проживає,
квартплату та комунальні послуги не
сплачує. Також зазначив, що не
виписувався з квартири, оскільки
позивачка до нього не зверталася з
таким проханням.

Вислухавши пояснення
представника позивачки, відповідача,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним житловим
приміщенням є квартира АДРЕСА_1.

Власником вказаної квартири є
позивачка ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва
про право на спадщину від 23.10.2006 року.

На даний час в квартирі
зареєстровано чотири особи - позивачка
ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, чоловік
позивачки ОСОБА_3 та мати позивачки
ОСОБА_4, що підтверджується довідкою
форми № 3.

Відповідач ОСОБА_2 є сином
позивачки.

Згідно із ст. 405 ЦК України член сім"ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім"ї без поважних
причин понад один рік.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сімї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК України), необхідно зясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сімї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що з 2009 року
відповідач ОСОБА_2 добровільно залишив
квартиру АДРЕСА_1 і на даний час в
квартирі не проживає.

Той факт, що відповідач не
проживає в спірній квартирі
підтверджується, крім пояснень сторін,
зібраними та дослідженими в судовому
засіданні доказами, а саме:

- довідкою форми № 3;

- актами ЖБК "Хімік-14" від 30.04.2011
року (а.с.12), від 04.11.2013 року (а.с.13) про
непроживання ОСОБА_2 в спірній
квартирі.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
тривалий час ніяких витрат по
утриманню спірної квартири не несе,
квартплату, комунальні послуги та
електроенергію не сплачує, доказів
того, що він намагався вирішити питання
про вселення до спірної квартири, суду
надано не було, що свідчить про те, що
квартирою він не цікавився.

Відповідно до п. 30 (розділ "Житлове
право") Правових позицій Верховного
Суду України щодо розгляду судами
окремих категорій цивільних справ
наймачу або члену його сімї, який був
відсутнім без поважних причин понад
зазначені у ст. 71 ЖК України строк, суд
вправі відмовити з цих підстав у
задоволенні позову про виселення,
вселення, обмін, поділ жилого
приміщення, незалежно від того, чи було
предявлено зустрічний позов про
визнання позивача таким, що втратив
право на жиле приміщення.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, оскільки дані
вимоги є підставними та
обгрунтованими.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст. 405 ЦК України, Конституцією України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи таким, що втратив
право користування жилим приміщенням, -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: