Дата документу 18.03.2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді Урупа І.В.

при секретарі - Воропай Д.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мелітополі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1, третя
особа орган опіки та піклування
Мелітопольської міської ради, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач уточнюючи позовні вимоги
просить звернути стягнення на предмет
іпотеки на підставі іпотечного
договору № 301 від 12.09.2007 року,
посвідченого 12.09.2007 року Приватним
нотаріусом Мелітопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_2. та
зареєстрованого в реєстрі за
реєстровим № 59632 - житловий будинок
загальною площею 97,6 кв.м., житловою
площею 50.0 кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_1 на
праві власності, шляхом продажу
вказаного нерухомого майна на
публічних торгах за ціною, що буде
визначена експертною організацією та
погашення за рахунок отриманих за
наслідками таких публічних торгів
грошових коштів заборгованості ОСОБА_1
за кредитним договором № 39А від
12.09.2007 року перед Публічним акціонерним
товариством «МетаБанк» у розмірі 1105894,54
грн., яка складається з заборгованості
по простроченому кредиту у розмірі
578271,07 грн., заборгованості за
простроченими відсотками у розмірі
60974,31 грн., заборгованості за пенею у
розмірі 466649,16 грн., та виселити ОСОБА_1
та інших осіб, які зареєстровані та
проживають в житлового будинку,
посилаючись на те, що 12.09.2007 року між
Акціонерним банком "Металург",
правонаступником якого є позивач, і
відповідачем було укладено кредитний
договір № 39А, за умовами якого
останньому було надано кредит в сумі 69
750 доларів США на споживчі цілі -
придбання нерухомого майна, на термін
до 12.09.2027 року зі сплатою 15 % річних. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 12.09.2007 року між
Акціонерним банком "Металург",
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №
301, згідно умов якого відповідач
надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а
саме: житловий будинок АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_1 порушив виконання
зобов'язань за Кредитним договором і
станом на 11.02 2014 року він має
заборгованість в загальному розмірі
1105894 грн. 54 коп.

Від представника позивача надійшла
заява в якій просить слухати справу у
його відсутність, уточнила позовні
вимоги в частині вимог щодо виселення,
осіб які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку,
просить висилити ОСОБА_1 з житлового
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, в іншій частині позовні
вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилася, від неї
надійшла заява про розгляд справи у її
відсутність з позовними вимогами не
згодна, зазначивши, що рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 24.04.2013 року з
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Мета банк» стягнено солідарно
заборгованість за кредитним договором
№ 39А від 12.09.2007 року в розмірі 661159,
18 гривень, яка складається з
заборгованості по кредиту в сумі 539 294,64
гривні. При цьому суд врахував, що пеня
по простроченому кредиту та відсоткам
значно перевищує збитки позивача та з
урахуванням сімейного та
матеріального становища відповідача
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме, наявність на
утримання малолітніх дітей та
відсутність доходів, зменшив розмір
пені до 65 000 гривень. Просить у випадку
задоволення судом позову ПАТ «Мета
банк» зменшити суму заявленої
позивачем розміру пені.

Третя особа орган опіки та піклування
Мелітопольської міської ради в судове
засідання не з'явився, від нього
надійшла заява про розгляд справи у їх
відсутність, просять прийняти рішення
на підставі наявних у справі
документів враховуючи інтереси
малолітньої дитини. /т.1 а.с. 197/

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з п.1.1. статуту Публічного
акціонерного товариства «МетаБанк»,
позивач виступає правонаступником
усіх прав та зобов'язань Акціонерного
банку "Металург". /т.1 а.с. 16/.

12.09.2007 року між Акціонерним банком
"Металург", правонаступником якого є
позивач, і відповідачем було укладено
кредитний договір № 39А, за
умовами якого останньому було видано
кредит в сумі 69 750 доларів США на
споживчі цілі - придбання нерухомого
майна, на термін до 12.09.2027 року включно,
зі сплатою 15 % річних. Надання кредиту
здійснено, відповідно п. 1.1. кредитного
договору, шляхом зарахування коштів на
рахунок відповідача, відкритий у банку,
за меморіальним ордером № CFL/160075 від
12.09.2007 року. /т.1 а.с. 4-5,8/

Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
процентів від суми позики, розмір і
порядок одержання яких встановлюються
договором.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Обов'язок по сплаті кредиту відповідач
ОСОБА_1 належним чином не виконував, в
разі чого виникла заборгованість за
кредитом, яка згідно з розрахунком
станом на 11.02.2014 року становить 129296
доларів США, що у гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
11.02.2014 року (8,5532 грн. за 1 дол. США)
складає 1105894,54 грн., з яких
заборгованість за тілом кредиту в
розмірі 67608,74 доларів США, що
еквівалентно 578271,07 грн.; прострочених
процентів в розмірі 7128,83 доларів США, що
еквівалентно 60974,31 грн. та пені за
прострочення сплати тіла та відсотків
в розмірі 54558,43 доларів США, що
еквівалентно 466649,16 грн. /т.1 а.с.224/

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Для забезпечення виконання
зобов'язання по поверненню
відповідачем ОСОБА_1 кредиту, 12.09.2007
року між Акціонерним банком "Металург",
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №
301, згідно умов якого відповідач
надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а
саме: житловий будинок АДРЕСА_1./т.1 а.с.
6/.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України
«Про іпотеку», іпотека виникає на
підставі договору, закону або
рішення суду. До іпотеки, яка виникає на
підставі закону або рішення суду,
застосовуються правила щодо іпотеки,
яка виникає на підставі договору,
якщо інше не встановлено законом.
Взаємні права і обов'язки іпотекодавця
та іпотекодержателя за іпотечним
договором виникають з моменту його
нотаріального посвідчення. У разі
іпотеки, яка виникає на підставі
закону або рішення суду, взаємні
права і обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя виникають з дня
вчинення відповідного правочину, на
підставі якого виникає іпотека, або з
дня набрання законної сили рішенням
суду. Іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору. У разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет
над вимогою іпотекодержателя лише у
разі його/її виникнення та реєстрації
до моменту державної реєстрації
іпотеки. Пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх
державної реєстрації.

Згідно ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки може здійснюватись на
підставі рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 ЗУ "Про
іпотеку", у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. Положення частини першої цієї
статті не є перешкодою для реалізації
права іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до п. 42 Пленуму ВССУ N 5, від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» резолютивна частини
рішення суду в разі задоволення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки має відповідати вимогам як
статті 39 Закону України «Про іпотеку»,
так і положенням пункту 4 частини
першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.
А за вимогами ч.6 ст. 38 Закону України
«Про іпотеку» - ціна продажу
встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Статтею 39 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення про
виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку, встановленому законом.

У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону
законодавець встановлює певний
порядок дій банку: після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК
України. Вимога про добровільне
звільнення житлового приміщення може
бути направлена разом з вимогою,
передбаченою ч.1 ст. 35 Закону України
«Про іпоетку».

Виходячи із аналізу наведених правових
норм закону, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
нового власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Через неналежне виконання
відповідачем умов кредитного договору
20.01.2011 року йому направлено вимогу про
усунення порушення основного
зобов'язання та іпотечного договору і
вимогу про виселення від 20.01.2011 року,
які були отримані ОСОБА_1 25.01.2011 року./т.2
а.с. 15-16/

Однак, до теперішнього часу вимоги
банку не виконані. Представником
відповідача цей факт не заперечувався.
/т.1 - а.с.11,12,13,14, т.2 -13,14,15,16 /

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_1
порушив зобов'язання за кредитним
договором № 39А від 12.09.2007 року,
вимогу про усунення порушення
основного зобов'язання та іпотечного
договору, та вимогу про виселення не
виконав, тому суд вважає необхідним в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 39А від
12.09.2007 року, в розмірі 1105894 (один мільйон
сто п'ять тисяч вісімсот дев'яносто
чотири) грн. 54 коп., що складається: з
суми заборгованості по тілу кредиту у
розмірі 578271,07 грн., суми заборгованості
за відсотками у розмірі 60974,31 грн., суми
пені в розмірі 466649,16 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки -
житловий будинок, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_1 на
праві власності, шляхом продажу
вказаного нерухомого майна на
публічних торгах за ціною продажу на
підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна та виселити відповідача з
зазначеного житлового будинку.

Посилання представника відповідача на
відсутність підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки у зв'язку
з тим, що рішенням суду від 24.04.2013 року з
відповідача у солідарному порядку з
поручителями за кредитним договором
було стягнуто заборгованість є
неприйнятними з огляду на наступне.

Згідно роз'ясненнями, викладеними у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин,
задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет іпотеки
/застави не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена. Задоволення
позову кредитора про стягнення
заборгованості з поручителя не є
перешкодою для пред'явлення позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена.

В даному випадку відповідач також є і
майновим поручителем.

З листа начальника відділу державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції від
07.03.2014 року вбачається, що на виконанні
у ВДВС Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться зведе виконавче
провадження щодо боржника ОСОБА_1 до
складу якого входить і виконавчий лист
про стягнення заборгованості на
користь ПАТ «МетаБанк» в сумі 661159,18 грн.
Рішення суду добровільно не виконано,
заборгованість не погашена, майно, яке
підлягає опису та арешту не виявлено.
/т.1 а.с. 236/.

Таким чином, на час розгляду спору
заборгованість за кредитом не
погашена, рішення про стягнення
заборгованості за основним
зобов'язанням не виконано, зобов'язання
не припинено.

А відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Доводи представника відповідача в
обґрунтування вимог щодо зменшення
пені на те, що її розмір значно
перевищує завдані позивачу збитки суд
вважає необґрунтованими.

Відповідно ч.3 ст.551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З розрахунку заборгованості за
кредитним договором вбачається, що
пеня становить 446649 грн.16 коп., що не
перевищує суму заборгованості по тілу
кредиту в розмірі 578271 грн.07 коп. та
відсоткам, в розмірі 60974 грн.31 коп. що
разом становить 639245 грн. 38 коп.

При таких обставинах відсутні
підстави до застосування ч.3 ст. 551 ЦК
України.

Підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
витрати на сплату судового збору в
розмірі 1700 грн. та на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,60,74,197,212,214,215,218 ЦПК України,
ст.ст. 526, 527, 530, 553,554, 610,611, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК
України, ст.. ст. 33, 35,39, 40 ЗУ «Про
іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу
Української РСР, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1, третя
особа - орган опіки та піклування
Мелітопольської міської ради, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
станом на 11.02.2014 року за кредитним
договором № 39А від 12.09.2007 року,
укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним
банком «Металург», правонаступником
якого є ПАТ «МетаБанк», в розмірі 1105894
(один мільйон сто п'ять тисяч вісімсот
дев'яносто чотири) грн. 54 коп., що
складається: з суми заборгованості по
тілу кредиту у розмірі 578271,07 грн., суми
заборгованості за відсотками у розмірі
60974,31 грн., суми пені в розмірі 466649,16 грн.;
звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором № 301 від
12.09.2007 року - нерухоме майно: житловий
будинок, розташований за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 97,6 кв.м.,
житловою площею 42,6 кв.м., що належить на
праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(і.н. НОМЕР_1), із застосуванням
процедури продажу предмета іпотеки,
передбаченої ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», шляхом продажу його з
прилюдних торгів, задовольнивши вимоги
банку в межах суми заборгованості за
кредитним договором, за ціною продажу
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.
НОМЕР_1), з будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «МетаБанк»
(юридична адреса: м. Запоріжжя, пр.-т.
Металургів буд. 30, р/р № 0 в
Управлінні НБУ в Запорізькій області,
МФО 313582, ) витрати на
сплату судового збору в розмірі в
розмірі 1700 грн. та на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн., а всього
1820 грн.(одна тисяча вісімсот двадцять)

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: