Провадження № 2/217/248/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року Авдіївський
міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Соболєвої І.П.

при секретарі: Грищенко В.М.

за участю представників позивачів:
ОСОБА_1, представника відповідача
Колесника С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Авдіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до територіальної громади в
особі Авдіївської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування, суд -

В С Т А Н
О В И В:

Позивачі звернулись до суду з
позовною заявою до відповідача про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування, яке
залишилось після смерті їх батька
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому позивачі посилаються на
те, що після смерті батька залишилось
спадкове майно, яке складається з
недобудованого будинку АДРЕСА_1, а
також земельної ділянка розміром 0.1 га,
на якій розташований вище зазначений
недобудований житловий будинок та
забудови -прибудова, ганок, убиральня,
ворота, огорожа, замощення. Зазначений
житловий будинок та земельна ділянка
була придбана батьком позивачів, за
договором дарування від 08.09.1993 року,
реєстровий запис №2327, який посвідчений
Авдіївською державною нотаріальною
конторою. Житловий будинок було
забудовано на земельній ділянці
розміром 0.1 га, що відведена для
забудови цього житлового будинку,
однак з причин не проведення їх батьком
відповідної реєстрації будинку та
земельної ділянки, позивачі не можуть у
нотаріуса прийняти спадщину.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив у позові відмовити.

Суд, заслухавши сторони , дослідивши
наявні докази, які маються в матеріалах
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню за наступних
обставин.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1,4 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених ст..60 цього кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджує свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 04 березня 2013 року,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Авдіївського міського управління
юстиції у Донецькій області.

Позивач - ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2 від 11.11.1982
року.

Так, ОСОБА_3 уклала шлюб з
ОСОБА_1607.09.2002 року, та її прізвище після
одруження - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про одруження НОМЕР_3.

Позивач - ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_4 від 27.03.1990
року.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись 15 червня 2013 року з заявою до
приватного нотаріуса Авдіївського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_10 про
прийняття спадщини, яка залишилась
після смерті батька ОСОБА_5

ОСОБА_11 звернувся 15 червня 2013 року з
заявою до приватного нотаріуса
Авдіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_10, який
був батьком померлого ОСОБА_5, та
відмовився від належної йому за
законом частки в спадщині, що
залишилась після смерті його сина на
користь сина спадкодавця, а його онука
ОСОБА_4 та на користь доньки
спадкодавця, а його онучки - ОСОБА_3 в
рівних частках кожному.

ОСОБА_12 звернулась 15 червня 2013 року з
заявою до приватного нотаріуса
Авдіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_10, яка
була матір'ю померлого ОСОБА_5, та
відмовилась від належної їй за законом
частки в спадщині, що залишилась після
смерті її сина на користь сина
спадкодавця , а її онука ОСОБА_4 та на
користь доньки спадкодавця, а її онучки
- ОСОБА_3 в рівних частках кожному.

ОСОБА_7 звернулась 15 червня 2013 року
з заявою до приватного нотаріуса
Авдіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_10, яка
була дружиною померлого ОСОБА_5,
відмовилась від належної їй за законом
частки в спадщині, що залишилась після
смерті його чоловіка на користь сина
спадкодавця , та її сина ОСОБА_4 та на
користь доньки спадкодавця, та її
доньки - ОСОБА_3 в рівних частках
кожному.

Відповідно до договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку на праві особистої власності
від 17.01.1992 року, виданого Авдіївською
міською радою народних депутатів
згідно рішення виконкому Авдіївської
міської ради народних депутатів від
26.06.1991 року, про відвід земельної
ділянки ОСОБА_13 в безстрокове
користування для будівництва
житлового будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 1000 квадратних метрів (
будівництво повинно було бути
закінченим не пізніше трьох років з дня
підписання договору тобто до 17.01.1995
року).

Договором дарування від 07.09.1993 року,
посвідченого державним нотаріусом
Авдіївської державної нотаріальної
контори Малімон А.О., ОСОБА_13 подарував
ОСОБА_15 недобудований житловий будинок
готовністю 31%, що знаходиться в АДРЕСА_1
розташований на земельній ділянці яка
закріплена за Авдіївською міською
радою народних депутатів. На вказаній
земельній ділянці розташований
недобудований житловий будинок,
готовністю 31% . Крім того, за цим
договором всі обов'язки по закінченню
будівництва житлового будинку за
договором укладеним між Авдіївською
міською радою та ОСОБА_13 прийняв на
себе ОСОБА_5

Рішенням Авдіївської міської ради
народних депутатів від 22.02.1993 року, було
дозволено провести відчуження
незавершеного будівництва
домоволодіння по АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_13 на підставі
державного акту на право довічного
спадкового володіння землею від 17.12.1992
року. Договірні зобов'язання з
будівництва домоволодіння в м.
Авдіївка покласти на ОСОБА_5

ОСОБА_13 на підставі рішення сесії
Авдіївської міської ради народних
депутатів від 26 червня 1991 року , було
надано в довічне спадкове володіння 0,1
гектарів землі для будівництва
житлового будинку та господарських
споруд, що підтверджується державним
актом на право довічного спадкового
володіння землею, зареєстрований в
книзі за № 69.

Як вбачається з матеріалів справи,
нотаріусом відмовлено позивачам у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок з
відповідними господарчими спорудами
та будівлями, що розташований в
АДРЕСА_1, що залишився після смерті їх
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у
зв'язку з тим, що спадкодавець право
власності на житловий будинок належним
чином не зареєстрував його в органі
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті батька, спадкоємцями
за законом є - позивачі.

Судом встановлено, що спадкодавець
отримав у дар недобудований житловий
будинок готовністю 31%, що знаходиться в
АДРЕСА_1 розташований на земельній
ділянці яка закріплена за Авдіївською
міською радою народних депутатів. Крім
того, за цим договором всі обов'язки по
закінченню будівництва житлового
будинку за договором укладеним між
Авдіївською міською радою та ОСОБА_13
прийняв на себе ОСОБА_5

З технічного паспорту від 05.08.2013
року, який виготовлено ТОВ Авдіївським
бюро технічної інвентаризації, на
житловий будинок АДРЕСА_1, вбачається,
що будинок закінчений будівництвом у
1996 році.

Статтею 1218 ЦК України,
встановлено,що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

З наведеного вбачається, що
спадкодавцю спірний житловий будинок
належав на підставі договору
дарування, тобто за життя спадкодавець
набув своє право на спірний житловий
будинок, хоча ним за життя не було
дотримано належним порядку реєстрації
свого права власності на нерухоме
майно після закінчення будівництва.
Однак однією умовою для переходу в
порядку спадкування права власності на
об'єкти нерухомості у даному
випадку-житлового будинку з
відповідними господарчими спорудами
та будівлями є набуття самим
спадкодавцем зазначеного права на
нього

За таких обставин, позов позивачів
про визнання права власності на
житловий будинок з відповідними
господарчими спорудами та будівлями,
що розташований в АДРЕСА_1, що
залишився після смерті їх батька
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивачів про визнання
права власності в порядку спадкування
на земельну ділянку, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 необхідно зазначити,
що за життя спадкодавець не набув права
власності на цю земельну ділянку,
загальною площею 1000 квадратних метрів
на якій був збудований житловий
будинок, оскільки земельна ділянка
була йому надана у безстрокове
користування для будівництва
житлового будинку.

Відповідно до ст. 14 Конституції
України - земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується і набувається та
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Частиною 2 статтею120 ЗК України
передбачений перехід права на
земельну ділянку у разі набуття права
на жилий будинок, будівлю або споруду.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Постановою Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004
року №7 № про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ п. 18 «г» , при
переході права власності на будівлі та
споруди за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з
положеннями чинної до цієї дати ст..30 ЗК
України до набувача до відчужувача
переходить належне йому право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалось у договорі.

Оскільки за життя спадкодавець
ОСОБА_5не набув права власності на
земельну ділянку та не отримав
державний акт на право власності на
спірну земельну ділянку, то спадкоємці
також не набувають права власності на
земельну ділянку у порядку
спадкування. До спадкоємців переходить
лише визначені майнові права, які
належали спадкодавцеві на час
відкриття спадщини, тобто користування
спірною земельною ділянкою.

Згідно вимогам ст. 328 ЦК України -
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, до
спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені.

Як встановлено ст. 126 ЗК України,
право власності на земельну ділянку
посвідчується державними актами, а
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
цього права (ст. 125 ЗК України).
Відповідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до
нерухомих речей (нерухоме майно,
нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Відповідно до ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі: придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами:
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше видані їм у користування;
прийняття спадщини; виділення в натурі
на місцевості належної їм частки (паю).

Тобто, на підставі вище зазначених
документів вбачається, що спірна
земельна ділянка знаходиться в
розпорядженні Авдіївської міської
ради і з укладанням договору дарування
житлового будинку від 08.09.1993 року
ніяким чином не впливає на права чи
обов'язки щодо вказаної земельної
ділянки.

Порядок передачі у власність
громадянам земельних ділянок із земель
державної або комунальної власності
передбачений ст. 116 ЗК України.

Пунктом 34 ст. 26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування» передбачено, що до
виключеної компетенції відповідної
ради належить вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин, які розглядаються виключно
на пленарному засіданні ради-сесії.

Таким чином, виникнення права
власності на об'єкти нерухомості не є
безумовною підставою для
автоматичного укладання угоди щодо
земельної ділянки. Обов'язковою умовою
передачі у власність земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності є наявність
рішення сесії відповідної ради про
передачу земельної ділянки у
власність.

За таких обставин вимоги позивачів
про визнання права власності на
земельну ділянку розміром 0.1 га, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_5 не підлягає задоволенню,
оскільки ця земельна ділянка на праві
власності не належала останньому.

Аналізуючи усі зібранні по справі
докази в їх сукупності, суд визнає за
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в
порядку спадкування за законом на ?
частину житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
залишився після смерті батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати за
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в
порядку спадукування за законом на ??
частину житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
залишився після смерті батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст.ст. 328, 1261, 1225 ЦК
України, ст..120 ЗК України, ст.ст. 10, 57, 60,
174, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
територіальної громади в особі
Авдіївської міської ради про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності в порядку спадкування
за законом на ? частину житлового
будинку з господарськими спорудами та
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, який залишився після смерті
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності в порядку спадкування за
законом на ? частину житлового будинку
з господарськими спорудами та
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, який залишився після смерті
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних
вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя: