Провадження №22-ц/784/951/14
Справа № 22-ц/784/951/14
Головуючий першої інстанції:
Категорія № 27
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю представника позивача
Колеснікової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 26 квітня 2013 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (далі -ПАТ
«Дельта Банк») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості.

Позивач вказував, що 17 вересня 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3
укладено кредитний договір №0, за
умовами якого Банк надав відповідачу
кредит у розмірі 24 134 доларів США зі
сплатою 12% річних за користування
коштами строком до 16 вересня 2014 року. В
забезпечення виконання кредитного
договору 17 вересня 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено
договір поруки, згідно якому остання як
поручитель зобов'язалась відповідати
перед Банком в повному обсязі за
виконання ОСОБА_3 обов'язків за
кредитним договором. Оскільки
позичальник обов'язки з повернення
кредиту та процентів належним чином не
виконував, станом на 25 вересня 2012 року
виникла заборгованість у сумі 170 082 грн.
25 коп., з яких: заборгованість за
кредитом - 128 448 грн.15 коп.,
заборгованість за відсотками - 41 634
грн.09 коп.

08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк»
(правонаступником АКІБ «УкрСиббанк»)
та АТ «Дельта Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк») було
укладено Договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, зокрема,
за договорами, укладеними АКІБ
«УкрСиббанк» з відповідачами.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд стягнути в солідарному
порядку з відповідачів вищевказану
суму заборгованості.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 26
квітня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№0 від 17 вересня 2007 року в сумі 170
082 грн.25 коп., з яких: заборгованість за
кредитом - 128 448 грн.15 коп.,
заборгованість за відсотками - 41 634
грн.09 коп., а також по 850 грн. з кожного
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на недоведеність
позивачем обставин, які суд вважав
встановленими, просив скасувати заочне
рішенням та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 17 вересня 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_3 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
та заставу транспортного засобу
№0, за яким банк надав відповідачу
кредит в розмірі 24 134 доларів США зі
сплатою 12% річних за користування
коштами строком до 16 вересня 2014 року
(а.с.10-22).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 17 вересня 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_4 був укладений
договір поруки, за яким остання як
поручитель зобов'язалась нести
солідарну відповідальність по усім
зобов'язанням ОСОБА_3 за договором про
надання споживчого кредиту №0
(а.с. 23-24).

Судом встановлено, що свої обов'язки за
кредитним договором ОСОБА_3 виконував
неналежним чином, у зв'язку з чим станом
на 25 вересня 2012 року виникла
заборгованість у сумі 21278,9 доларів США,
що на час звернення до суду
еквівалентно 170 082 грн. 25 коп., з яких:
заборгованість за кредитом - 16070,08
доларів США, що еквівалентно 128 448 грн.15
коп., заборгованість за відсотками - 5208,
82 доларів США, що еквівалентно 41
634грн.09коп. (а.с. 6).

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та у
встановлені договором строки.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтями 553, 554 ЦК України встановлено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором
установлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишалася, та сплати
належних йому процентів. Пунктами 3.1.2.,
3.4.3. та Розділом 6 укладеного АКІБ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_3 кредитного
договору також передбачено, що у
випадку прострочення по сплаті будь -
яких грошових зобов'язань,
передбачених договором, строком більше
ніж один місяць, Банк має право на
пред'явлення вимог про дострокове
погашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що такі
вимоги позивача про дострокове
повернення кредиту були направлені
відповідачам 27 вересня 2012р. (а.с. 119-121).

Вказана вимога ПАТ «Дельта Банк»
відповідачами дотепер не виконана.

Передбачений ч 4 ст. 559 ЦК України строк
на пред'явлення вимог до поручителя
позивачем не пропущений.

За таких обставин, відповідно до ст.ст.
526, 554, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України суд дійшов
вірного висновку про стягнення даної
заборгованості з відповідачів в
солідарному порядку.

Посилання апеляційної скарги на
відсутність у позивача права вимоги
щодо стягнення даної кредитної
заборгованості є безпідставними. Так,
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини (пункт 1 частина друга стаття
11 ЦК України). Відповідно до частини
першої статті 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні (крім випадків,
передбачених статтею 515 ЦК України)
може бути замінений іншою особою
внаслідок, зокрема, передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги), а згідно зі
статтею 514 цього Кодексу до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора в зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк»
(правонаступником АКІБ «УкрСиббанк»)
та АТ «Дельта Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк») було
укладено Договір купівлі-продажу прав
вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в якості
кредитодавця по відношенню до
позичальників стосовно кредитів за
відповідними кредитними договорами, а
також права вимоги по відношенню до
осіб, що надають забезпечення, за
відповідними договорами забезпечення
(а.с.29-30). Даним договором встановлено,
що моментом переходу таких прав є
момент підписання ПАТ «УкрСиббанк» та
АТ «Дельта Банк» Акту приймання -
передачі прав вимоги. 04 січня 2012 року
вказаними товариствами був підписаний
Акт прийому - передачі документації
щодо стягнення заборгованості за
укладеним АКІБ «УкрСиббанк» із ОСОБА_3
кредитним договором №0 (а.с.9).

Також не заслуговують на увагу доводи
апелянта про недоведеність позивачем
наявності та розміру заборгованості за
кредитним договором, оскільки розмір
встановленої судом заборгованості
підтверджуються розрахунками Банку та
виписками по особовим рахункам
позичальника, в яких відображені
періоди та розмір нарахованих
позичальнику відповідно до умов
договору платежів та розмір і дати
фактичного погашення відповідачем
кредитної заборгованості (а.с. 6, 107-117).
Доказів, які б спростовували розмір
даної заборгованості, апелянтом не
надано.

Отже, суд вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, які
підлягали застосуванню за даними
правовідносинами, дав належну правову
оцінку доказам і дійшов правильного
висновку щодо задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
заочне рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 26 квітня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий
Судд