Справа №451/296/14-ц
Провадження № 2/451/135/14
РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2014 року

Радехівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен
Л.В.

з участю позивача, відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Радехів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
та звільнення від сплати суми
заборгованості по аліментах,-

встановив:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів.

В позовній заяві зазначає, що від шлюбу
з відповідачкою у них народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розлучення залишився проживати разом з
матір»ю. Рішення Радехівського
районного суду Львівської області від
16.05.2005 року присуджено стягувати з
нього аліменти на користь відповідачки
на сина у розмірі 1/4 середньомісячного
заробітку (доходу). Він сумлінно кожен
місяць виплачує аліменти на дитину, що
підтверджується квитанціями, які
долучив до позовної заяви. Згідно
виконавчих документів йому була
нарахована заборгованість, відповідно
до довідки - розрахунку від 31.12.2013 року,
яку йому небажали видавати в
виконавчій службі Луцького міського
управління юстиції. Оскільки йому
вчасно не надавали виконавчі документи
про зміну суми нарахувань, у зв»язку з
зволіканням державних виконавців, у
нього виникла заборгованість.
Відповідно до довідки-розрахунку
всього нараховано 7 960 гривень 25
копійок, а борг становить 15 920 гривень,
однак звідки державний виконавець
нарахував таку заборгованість йому
невідомо. Загальний розмір аліментів,
який нараховується та стягується з
нього на користь відповідачки, в даний
час складає 680 гривень в місяць, що
ставить його у скрутне матеріальне
становище, оскільки його дохід не має
стабільного характеру, так як він не
працюю. У 2007 році він уклав шлюб з
ОСОБА_4, від шлюбу у нього народився
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання
якого він також витрачаю кошти з усіх
видів свого заробітку (доходу). Крім
того, він утримую сім»ю з 2-х чоловік, що
підтверджується доданими до заяви
свідоцтвом про шлюб та іншими
документами. Сім'я знаходиться у вкрай
складному матеріальному становищі, не
вистачає навіть на самі необхідні
продукти харчування. З 2007 року він
офіційно ніде не працюю, що
підтверджується трудовою книжкою, тому
просив постановити рішення зменшення
розмір аліментів, які стягуються з
нього на підставі рішення
Радехівського районного суду
Львівської області від 16.05.2005 року на
користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3, з 1/4
середньомісячного його заробітку до
твердої грошової суми в розмірі 400
гривень щомісячно. Також просив
звільнити його від сплати
заборгованості по аліментах так як
йому невідомо, звідки вона виникла.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, як
вони викладені в заяві, та додатково
пояснив, що у 2007 році він звільнився з
роботи, його матеріальний стан
погіршився, крім того у нього на
утриманні перебуває син з дружиною та
мати інвалід ІІ групи (глухоніма),
дружина від другого шлюбу працює
приватним підприємцем на ринку. Він не
заперечує, щоб з нього стягувалися
аліменти в твердій грошовій сумі, тому
просив позовні вимоги задовольнити,
встановити йому стягнення аліментів в
розмірі 400 гривень та звільнити його
від сплати заборгованості по
аліментах.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги заперечила у повному
обсязі та суду пояснила, що вона
заперечує відносно позовних вимог,
оскільки матеріальний стан
відповідача не змінився, так як він з
дружиною мають власний бізнес, тому
просила постановити рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
так як за 400 гривень неможливо
забезпечити потреби дитини.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково з
таких підстав.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно з ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття (ст.180 СК
України). За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі ( ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини (ст.183 СК України).

Суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК
України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст.182 України, так і положень ст.ст.183,184
СК України.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст..181,192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже, у
зв'язку із значним покращенням
матеріального становища платника
аліментів матір дитини (дітей) може
подати до суду заяву про збільшення
розміру аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та 184 СК України
рішенням суду розмір аліментів
визначається у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження ( ч.3
ст.181 СК України). Стаття 192 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) ст. 184 СК
України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених ст..ст.182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положеннями ст.192 України зміна розміру
аліментів може мати під собою зміну
способу їх присудження (зміна розміру
аліментів, стягнутих за рішенням суду у
частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини на розмір аліментів,
визначений у певній твердій грошовій
сумі та навпаки).

Відповідно до статті 34 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", ст.360-7 Цивільного
процесуального кодексу України, ч.2 ст.
214 ЦПК України при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355
цього Кодексу.

Правовий висновок, зроблений ВС у
рішенні, прийнятому за результатами
розгляду справи, є обов'язковим для
всіх органів державної влади, а також
усіх судів, які застосовують у своїй
практиці витлумачену ВС норму закону.

Відповідно до Постанови Верховного
Суду України від 5.02.2014 року ( у справі за
№143 ці 13), відсутня імперативна
заборона змінювати розмір аліментів
шляхом зміни їх способу присудження, за
положеннями ст.192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з
зазначених підстав, застосуванню
підлягає не тільки ст.192 СК України, але
й низка інших норм, присвячених
обов'язку батьків утримувати своїх
дітей (ст. 182 «Обставини, які
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів», ст. 183 «Визначення
розміру аліментів у частці від
заробітку (доходу) матері, батька
дитини», ст. 184 «Визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі»).

Суд встановив, що рішенням
Радехівського районного суду
Львівської області від 16 травня 2005 року
позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на її користь аліменти на сина
ОСОБА_3, з 1/4 середньомісячного його
заробітку, починаючи з 15 квітня 2005 року
і до повноліття дитини (№2-346/05, а.с. 10-11).

5 серпня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвали шлюб, про що в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Радехівського районного управління
юстиції Львівської області зроблено
відповідний актовий запис №8. Після
розірвання шлюбу дружина присвоїла
собі прізвище ОСОБА_2 (а.с. 6).

За час перебування сторін у
зареєстрованому шлюбі у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа
№2-346/05,а.с.6).

Склад сімей у сторін змінився.

18 лютого 2007 року ОСОБА_1 вдруге
одружився з ОСОБА_4, від шлюбу у них
народився сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.7,8).

18 травня 2006 року ОСОБА_2 вдруге
одружилася із ОСОБА_10, після одруження
присвоїла прізвище чоловіка ОСОБА_2.
Від шлюбу у них народилися син
ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_12,ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_10 - чоловік
від другого шлюбу офіційно не працює,
доходи отримує від будівельних робіт.

ОСОБА_3 навчається у Павлівській
середній школі І-ІІІ ступенів
Радехівського району Львівської
області у 11 класі.

При ухваленні рішення суду від 16.05.2005
року ОСОБА_1 працював у Луцькому
меблевому комбінаті на посаді
різноробочого та 15.03.2007 року
звільнився, на підставі ст.38 КУпП за
згодою сторін, що підтверджується
копією трудової книжки (а.с.14-17).

Як вбачається із роздруківки про
стягнення з позивача аліментів такі
стягувалися в розмірі 1/4 від всіх видів
його заробітку на користь відповідача,
зокрема у 2011 році у розмірах від 294
гривні до 300 гривень на місяць. У
зв»язку з тим, що аліменти сплачувалися
ОСОБА_1 нерегулярно, у нього виникла
заборгованість за сплатою таких,
зокрема в розмірі 15 920 гривень (а.с.11-13).

Узагальнюючи вищезгадане, враховуючи,
що обов'язок утримання дітей
покладений на обох батьків, а також те,
що із часу винесення рішення про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів ( в
розмірі 1/4 всіх видів його заробітку)
його матеріальний стан змінився -
погіршився, він в даний час офіційно не
працює, його доходи складають мінливі
нерегулярні заробітки; в нього
змінився склад сім»ї, він вдруге
одружився, від шлюбу народився син,
який також потребує матеріальних
витрат, на його утриманні перебуває
мати інвалід ІІ групи (глухоніма),тому
суд робить висновки про те, що є всі
підстави для зміни способу присудження
аліментів та стягнення їх у твердій
грошовій сумі в розмірі 400 гривень
щомісячно.

Що стосується позовних вимог про
звільнення від сплати заборгованості в
розмірі 15 920 гривень, то позивачем не
наведено, а судом не здобуто жодних
доказів, які б стверджували про
підставність позовних вимог, а тому у
задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
судові витрати по даній справі в
розмірі 243 гривні 60 копійок підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб присудження аліментів,
призначених до сплати ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 за рішенням
Радехівського районного суду
Львівської області від 16.05.2005 року.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
(ідентифікаційний код НОМЕР_1), який
проживає за адресою: АДРЕСА_3, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка
проживає в АДРЕСА_1 аліменти на сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400
гривень, щомісячно починаючи з 27 лютого
2014 року і до досягнення ним повноліття.

В задоволенні позовних вимог про
звільнення від сплати суми
заборгованості по аліментах відмовити
за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка
проживає в АДРЕСА_2 (паспорт серії
НОМЕР_2 від 16.11.2005 року) на користь
позивача 243 гривні 60 копійок судового
збору, сплаченого при подачі позовної
заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СуддяСеменишин О. З.