АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1368/2014
Головуючий в І інстанції Іванищук А.А.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Ігнатенко
П.Я.Суддів:Воронцової Л.П. Капітан
І.А.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 19 березня
2014 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах яких діє
ОСОБА_5, до Херсонської міської ради,
треті особи - управління комунальною
власністю Херсонської міської ради,
Херсонське учбово-виробниче
підприємство Українського товариства
сліпих, про визнання права власності на
майно в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В
И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_5
звернувся до суду і інтересах
позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 з вказаним
вище позовом , посилаючись на те, що їх
батько - ОСОБА_8 у квітні 2013 року
отримав ордер, вселився у квартиру
АДРЕСА_1 та зареєстрував своє місце
проживання. Вказана квартира
зареєстрована та перебувала у
власності Українського товариства
сліпих .

21.06.2013 року ОСОБА_8, як наймач квартири,
звернувся до Херсонського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства сліпих із
заявою про приватизацію квартири та
24.06.2013 року отримав відповідь про те, що
підприємство не заперечує проти
приватизації, однак її оформлення
можливе лише після передачі квартири
на баланс Херсонської міської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер та відкрилась
спадщина після його смерті.

Позивачки, посилаючись на те, що вони є
єдиними спадкоємцями першої черги
після смерті батька, просили визнати за
ними право власності на спадкове майно
у вигляді зазначеної вище квартири,
приватизацію якої спадкодавець не
встиг оформити.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 19 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
їх позовних вимог в повному обсязі.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу на адресу апеляційного суду не
надходило.

Заслухавши доповідача, учасників
судового розгляду справи, які з'явились
у судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що позивачки є доньками
ОСОБА_8, який був зареєстрований і
постійно проживав в квартирі АДРЕСА_1
(а.с.20-25).

Згідно договору купівлі-продажу від
26.11.2012 року зазначена квартира належить
на праві власності Херсонському
учбово-виробничому підприємству
Українського товариства сліпих (а.с.5-6).

На підставі протоколу сумісного
засідання профспілкового комітету,
адміністрації Херсонського УВП УТОС та
ТВПО УТОС від 26.11.2012 року зазначена
квартира виділена ОСОБА_8 згідно
пільгової черги підприємства, як
інваліду першої групи по зору (а.с.10).

31.01.2013 року Херсонське учбово-виробниче
підприємство УТОС звернулось до
міського голови з проханням прийняти
АДРЕСА_1 до комунальної власності
міської територіальної громади та
згідно відповіді підприємству -
власнику квартири роз'яснено порядок і
перелік документів щодо передачі права
власності (а.с.16-17).

На підставі рішення виконкому
Херсонської міської ради №84 від 16.04.2013
року, ОСОБА_8 видано ордер №16 від 17.04.2013
року на вказану квартиру (а.с.12).

Згідно відповіді Херсонського
учбово-виробничого підприємства УТОС
від 24.06.2013 року на заяву ОСОБА_8 від
21.06.2013 року про реалізацію права на
безоплатну приватизацію житла на
підставі Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», підприємство громадської
організації - власник не заперечувало
проти приватизації квартири та
роз'яснило, що підприємством
вживаються заходи по передачі
квартири в комунальну власність органу
місцевого самоврядування з метою
оформлення приватизації (а.с.14-15).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_8
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Після цього, рішенням Херсонської
міської ради від 30.08.2013 року №1111 за
листом-клопотанням підприємства
об'єднання громадян «Херсонське
учбово-виробниче підприємство УТОС»
квартира АДРЕСА_1 прийнята до
комунальної власності міської
територіальної громади (а.с.56).

Частиною четвертою статті 5 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" передбачено, що право
на приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" приватизація державного
житлового фонду здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина, який постійно мешкає у
квартирі (будинку), відносно якої
вирішується питання про передачу у
власність.

Пленум Верховного Суду України в
частині п'ятій пункту 13 постанови від 22
грудня 1995 року № 20 "Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності" зазначив, що в
разі непередання квартири (будинку) у
власність наймачеві, його спадкоємці
вправі вимагати визнанння за ними
права власності на неї лише в тому разі,
коли наймач звертався з належно
оформленою заявою про це до
відповідного органу приватизації або
власника державного чи громадського
житлового фонду, однак вона не була
розглянута в установлений строк або в
її задоволенні було незаконно
відмовлено за наявності підстав і
відсутності заборон для передачі
квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири,
яка належить до державного житлового
фонду, мають особи, які постійно
проживають у цій квартирі. Для
отримання права власності на житло
особа повинна звернутись до
відповідного органу приватизації з
належно оформленною заявою, яка
підлягає розгляду вказаним органом у
строк, передбачений чинним
законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який
висловив волю на приватизацію займаної
ним квартири, помер до прийняття
компетентним органом рішення про
приватизацію, але після збігу
встановленого частиною третьою статті
8 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" строку, до
його спадкоємців у порядку спадкування
переходить право вимагати визнання за
ними права власності на таку квартиру.

Про саме таке застосування Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" йдеться в пункті 13
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності".

У відповідності зі ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
Херсонською міською радою було
створено виконавчий орган - Фонд
комунального майна м. Херсона, якому
делеговано повноваження щодо
здійснення приватизації.
Правонаступником Фонду комунального
майна м. Херсона на теперішній час є
управління комунальної власності
Херсонської міської ради.

Відповідно до п. 13 Положення про
порядок передачі квартир(будинків)
жилих приміщень у гуртожитках у
власність громадян, затвердженого
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 16 грудня 2009 р. N 396,
приватизація здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд (далі - орган приватизації).

Згідно п. 14 вказаного Положення,
передача квартир ( будинків), у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина.

Відповідно до п. 17 цього Положення,
громадянин, який виявив бажання
приватизувати займану ним і членами
його сім"ї на умовах найму квартиру
(будинок), звертається в орган
приватизації, де одержує бланк заяви та
необхідну консультацію.

Як з матеріалів справи, так зі
змісту позовної заяви не вбачається
жодних доказів, які б свідчили про те,
що ОСОБА_8 за життя звертався з
належно оформленою заявою про
приватизацію житла до відповідного
органу приватизації або власника
державного чи громадського житлового
фонду, а також доказів порушення
строків розгляду та прав наймача
квартири.

Враховуючи, що законодавством України
передбачений певний порядок
приватизації житлового фонду, який
наймачем дотриманий не був, колегія
суддів вважає, що за обставинами справи
в межах наданих доказів, спірна
квартира не була передана у власність
наймачеві, а тому його спадкоємці не
мають права вимагати визнання за ними
права власності на неї.

За таких обставин, враховуючи, що суд
першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
судова колегія погоджується із
висновками суду першої інстанції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
висновки суду не спростовують та
судовою колегією до уваги не
приймаються, як позбавлені правового
обґрунтування.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, а перевірені
доводи апелянта висновків суду не
спростовують, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Враховуючи викладене та згідно вимог
ст. 308 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 19 березня 2014 року, -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: