Провадження № 2-1656/14
17.03.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Служба у справах дітей Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, про усунення перешкод у
вихованні та спілкуванні з
неповнолітньою дитиною, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про
усунення перешкод у вихованні та
спілкування з неповнолітньою дитиною,
мотивуючи свої вимоги тим, що вони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
23.08.2003 року по 29.09.2011 року, від шлюбу
мають неповнолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2011 року позивач
проживає окремо від відповідачки,
дочка залишилася проживати разом з
відповідачкою. Після розірвання шлюбу
відповідачка постійно чинить
перешкоди у спілкуванні позивача з
дитиною, відмовляється надавати дозвіл
на побачення з дочкою, приймати участь
у її вихованні. У зв"язку із такими
перешкодами позивач вимушений був
звернутися до суду, після чого рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
було встановлено способи участі його у
вихованні та спілкуванні з дитиною.
Проте рішення суду відповідачкою не
виконується. На підставі викладеного
позивач вимушений звернутися до суду з
даним позовом, в якому просить суд
зобов"язати відповідачку не чинити
позивачу перешкоди брати участь у
вихованні та спілкуванні з дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивач та
його представник подали заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої просили позов задовольнити,
зобов"язати відповідачку не чинити
перешкоди позивачу у вихованні та
спілкуванні з неповнолітньою донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
регламенту побачень, встановленого
рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11.03.2013 року, а саме щосуботи
з 17 години до 19 години неділі з ночівлею
у батька (за умови згоди ОСОБА_3 на
ночівлю) та протягом одного місяця
літніх шкільних канікул.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з"явилася, про день, час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, про причини неявки не
повідомила. Суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності
відповідачки, за наявних у справі
матеріалів.

Представник третьої особи -
Служби у справах дітей - в судове
засідання не з"явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, у своєму листі просить
розглядати справу у відсутності
представника. Суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності
представника третьої особи, за наявних
у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача,
його представника, вивчивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року по
29.09.2011 року, що підтверджується
свідоцтвом про одруження та рішенням
суду про розірвання шлюбу (а.с.6, 8).

Від шлюбу сторони мають
неповнолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини (а.с.7).

Після розірвання шлюбу між
сторонами відповідачка почала чинити
перешкоди у спілкуванні позивача з
дитиною.

21.02.2013 року на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації було прийнято рішення
про внесення пропозицій до Деснянської
РДА, як органу опіки та піклування, щодо
надання на запит суду висновку про
доцільність встановлення графіку
участі позивача ОСОБА_1 у вихованні
дитини ОСОБА_3, що підтверджується
витягом з протоколу № 4 (а.с.24).

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 11.03.2013 року (а.с.9)
визначено порядок участі позивача у
вихованні дочки ОСОБА_3 шляхом
встановлення графіку спілкування
щосуботи з 17 години до 19 години неділі з
ночівлею у батька (за умови згоди
ОСОБА_3 на ночівлю) та протягом одного
місяця літніх шкільних канікул. Дане
рішення суду не оскаржувалось та
набрало законної сили.

Після прийняття судового рішення
деякий час відповідачкою воно
виконувалося, але з вересня 2013 року
відповідачка відмовилася виконувати
судове рішення, продовжує чинити
перешкоди у спілкуванні з дитиною,
посилаючись на те, що позивач не надає
достатню матеріальну допомогу на
утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону
України "Про охорону дитинства" батьки,
які проживають окремо від дитини,
зобов"язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини.

Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

Частинами 1, 2 статті 155 Сімейного
кодексу України визначено, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов"язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про
права дитини батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного
Кодексу України питання виховання
дитини вирішується батьками спільно.
Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той з батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Конвенція про права дитини у
пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за
яким дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

З наведених вище норм діючого
законодавства можна зробити висновок,
що сторони по справі зобов"язані
здійснювати свої батьківські обов"язки
щодо дитини, мають право на спілкування
з дитиною, її виховання, але, незважаючи
на вказані норми закону, відповідачка
перешкоджає відповідачу здійснювати
свої батьківські права та обов"язки
належним чином.

Відповідно до ст.. 159 Сімейного
кодексу України якщо той з батьків, з
ким проживає дитина, чинить перешкоди
тому з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Стаття 141 Сімейного кодексу
України визначає, що мати, батько мають
рівні права та обов"язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Тобто права та обов"язки матері та
батька щодо дитини є рівними навіть
тоді, коли вони не є подружжям. На обсяг
батьківських прав та обов"язків не
впливає та обставина, що один із
батьків проживає окремо від дитини.

Інтереси дитини захищаються
передусім, і не лише національним
законодавством, але й нормами
міжнародного права. Слід звернути
увагу на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини від 20.11.1989 року про те,
що в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції
проголошує правило про те, що
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
діючого законодавства, суд приходить
до висновку про підставність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки відповідачка не виконує
рішення Органу опіки та піклування та
судового рішення про встановлення
способу участі батька у вихованні та
спілкуванні з дитиною, чинить
перешкоди позивачу у зустрічах з
дитиною, що негативно впливає на
розвиток дитини ОСОБА_3.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК
України, ст. 141, 150, 155, 157, 159 Сімейного
Кодексу України, Законом України "Про
охорону дитинства", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Служба у справах дітей
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, про усунення
перешкод у вихованні та спілкуванні з
неповнолітньою дитиною - задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити
перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та
спілкуванні з неповнолітньою донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
регламенту побачень, встановленого
рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11.03.2013 року, а саме щосуботи
з 17 години до 19 години неділі з ночівлею
у батька (за умови згоди ОСОБА_3 на
ночівлю) та протягом одного місяця
літніх шкільних канікул.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий: