АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1049/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Токова
С.Є Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. УХВАЛА
14 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЮвшин В. І. суддівВишня Н. В.
, Пономаренко В. В. при секретаріБражнюк
О.В. апелянта
представника апелянта
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, на
ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 24 жовтня 2012 року по справі
за поданням Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_6 за межі України, -
в с т а н о в и л а :
Придніпровський відділ державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління звернувся до суду
з поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_6 за межі України.
Ухвалою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 24 жовтня 2012 року
подання Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_6 за межі України -
задоволено та тимчасово обмежено виїзд
за межі України ОСОБА_6
Не погоджуючись з ухвалою
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 24 жовтня 2012 року ОСОБА_6 подала
апеляційну скаргу, вважаючи що вона
постановлена з порушенням норм
процесуального права та просить
відмовити у задоволенні подання
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду
його за межі України.
Вислухавши сторону, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
Задовольняючи подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_6 суд першої інстанції
виходив з того, що станом на 15.10.2012 р.
боржником не вчинено дій, спрямованих
на виконання рішення суду.
Однак колегія суддів не
погоджується з даним висновком
виходячи з наступного.
Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.
Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
Пунктом 2 ст. 6 цього Закону
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон наявність невиконаних
зобов'язань, але лише до моменту
виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Встановлено, що 08.05.2012 року головним
державним виконавцем Придніпровського
ВДВС Черкаського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2/2314/205, виданим 11.02.2012 року
Придніпровським районним судом м.
Черкаси на підставі рішення суду про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
"Надра" борг в розмірі 67213,96 грн.

Діючим законодавством передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що
державний виконавець звертаючись до
суду із вказаним поданням не надав
жодних доказів саме про ухилення
ОСОБА_6 від виконання зобов'язань,
наявність же одного статусу боржника
не є підставою для тимчасового
обмеження виїзду за кордон.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6
надала докази, які підтверджують, що
лише 25 лютого 2014 року вона дізналась
про наявність заочного судового
рішення та виконавчого провадження на
виконання даного рішення про стягнення
з неї на користь ПАТ «КБ»Надра» 67213,96
гривни. 26 лютого 2014 року боржник ОСОБА_6
звернулась з заявою до кредитора ПАТ
«КБ»Надра» з клопотанням дозволити її
повне погашення кредитної
заборгованості за тілом кредиту та 05
березня 2014 року погасила витрати,
пов'язані з виконанням даного судового
рішення. Але кредитор ПАТ «КБ»Надра» не
надав дозволу на погашення кредитної
заборгованості. Зазначені дії свідчать
про відсутність ухилення від виконання
судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК суд
зобов'язаний негайно розглянути
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Але судом першої інстанції без
наявності належних доказів про
ухилення боржника ОСОБА_6 від виконання
судового рішення та без участі
державного виконавця, на якого і
покладено тягар доказування ухилення
боржника від виконання судового
рішення, постановив судове рішення,
обмеживши ОСОБА_6 в здійсненні її
конституційних прав.

За таких обставин ухвала суду першої
інстанції підлягає до скасування з
направленням справи до суду першої
інстанції для розгляду по суті з участю
державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 209, 312, 303, 307, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 24 жовтня
2012 року задоволити частково, а ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 24 жовтня 2012 року скасувати.

Справу за поданням Придніпровського
ВДВС Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_6 за кордон без
вилучення паспорту громадянина
України направити до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :