Справа № 467/436/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року Арбузинський районний
суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді

Кірімової О.М.

за участю секретаря
Торба В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Арбузинка
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до своєї доньки ОСОБА_2 про
визнання особи, такою що втратила право
на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
він має на праві приватної власності
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1. З 1981 року в даному будинку
також зареєстровано відповідача, що є
донькою позивача. Однак з 1998 року та до
теперішнього часу в даному будинку
відповідач не проживає, а в
добровільному порядку знятися з
реєстраційного обліку відмовляється.

Оскільки з 1998 року відповідач за місцем
реєстрації не проживає, посилаючись на
відсутність відповідача за місцем
реєстрації понад передбачений законом
строк, позивач просить задовольнити
позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просив суд їх задовольнити. Суду
пояснив, що відповідач право
користування будинком не реалізувала,
участі по утриманню житла не несе, її
речей в будинку немає, на даний час
відповідач проживає в будинку, що
належить її матері. Він звертався до
доньки з вимогою добровільного зняття
з реєстрації, однак та тільки обіцяє.
Вважає, що ОСОБА_2 втратила право на
користування житловим приміщенням, а
саме будинком АДРЕСА_1

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала, просила суд відмовити в
його задоволенні. Суду пояснила, що
позивач є її батьком. У спірному
будинку дійсно не проживає з 1996 року,
оскільки із сім'єю мешкає в найманому
будинку. Зазначила, що позивач не дає
можливості добровільно вселитись в
будинок, однак доказів про таке надати
не може. Також наголосила, що не бажає
знятись з реєстрації, оскільки не має
можливості зареєструватись в іншому
житловому приміщенні.

Вислухавши сторони, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові
матеріали справи та надані докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві
приватної власності належить будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується копіями
правовстановлюючих документів (а.с. 6-14).

Згідно довідки Арбузинської селищної
ради (а.с. 15) ОСОБА_1 має склад сім»ї:
співмешканку - ОСОБА_6 та доньку ОСОБА_2

Відповідно до копії паспорта
відповідача ( а.с. 31), копії домової
книги ( а.с.10-12), довідки Арбузинського
РС УДМС України в Миколаївській
області, ОСОБА_2 зареєстрована в
АДРЕСА_1.

Відповідно до актів по перевірці
проживання від 03.02.2013 року, 12.03.2014 року
(а.с. 16-17) ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 не
проживає більше 15 років.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_3 суду показала, що з
позивачем є сусідами. Донька позивача
ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає з
1992 року, оскільки утворила нову сім'ю.
Свідок вказала на те, що не було жодного
разу, щоб позивач не впускав доньку
додому. Позивач добре спілкується із
онукою, донькою відповідача.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що із позивачем є сусідами.
Відповідач близько 19-20 років у спірному
будинку не проживає, оскільки наймає
інше житло.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
підтвердила, що відповідач приблизно з
2009 року в будинку АДРЕСА_1 не проживає.

Посилання відповідача на поважність
причин відсутності у спірному
житловому будинку є неспроможними,
оскільки не надала суду жодного доказу
на підтвердження поважності причини
відсутності у спірному житловому
будинку більше року. Зазначене
спростовується письмовими матеріалами
справи та показаннями свідків, які
узгоджуються між собою.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405
ЦК України право члена сім»ї власника
будинку, який не є співвласником, на
користування цим будинком обумовлено
наявністю сімейних відносин із
власником і спільним з ним проживанням
у цьому будинку.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї
власника житла втрачає право на
користування житлом у разі
відсутності його без поважних причин
понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником будинку або законом.

Враховуючи, що відповідач відсутня за
місцем реєстрації з 1996 року, жодного
доказу на підтвердження поважності
причини відсутності у спірному
житловому будинку більше одного року
суду не надано, суд вважає позовні
вимоги доведеними та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням по АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 05
травня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Арбузинський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М.
Кірімова