АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1042/14р.
І інстанції Кусік І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

Суддів:
Вадзінського П.О.,

Капітан І.А.,

при секретарі:
Грицак А.М.,

за участю адвоката:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 04 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи - приватний
нотаріус Білозерського районного
нотаріального округу в Херсонській
області ОСОБА_5, приватний нотаріус
Білозерського районного нотаріального
округу в Херсонській області ОСОБА_6,
про визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку в частині покупця
недійсним, визнання покупця та
визнання житлового будинку особистою
приватною власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що 24.01.2009 року вона зареєструвала
шлюб з відповідачем по справі. За кошти,
отримані від продажу квартири, яка
належала їй та її колишньому
чоловікові ОСОБА_7, вона мала намір
купити у ОСОБА_8 житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Оскільки у визначену дату посвідчення
договору купівлі-продажу - 06.04.2009 року
вона знаходилась в пологовому будинку,
то вирішила оформити довіреність на
свого чоловіка ОСОБА_4, з метою
укладення від її імені договору
купівлі-продажу спірного житлового
будинку. Після розірвання шлюбу з
ОСОБА_4, позивачці стало відомо, що
06.04.2009 року в приміщенні пологового
будинку Білозерської ЦРЛ нею була
підписана не довіреність, а заява про
те, що вона дала свою згоду ОСОБА_4 на
придбання вказаного житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Оскільки оплата вартості будинку була
здійснена за її власні кошти, просила
визнати недійсним в частині покупця
договір купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_8
та ОСОБА_4, посвідчений приватним
нотаріусом Білозерського районного
нотаріального округу в Херсонській
області ОСОБА_5 за реєстровим № 449,
визнати її покупцем у вказаному
договорі купівлі-продажу та визнати за
нею право особистої приватної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1.
Крім того, враховуючи час, коли вона
дізналася про порушене право та
повторне звернення до суду з вказаним
позовом, просила суд визнати поважними
причини пропуску строку звернення до
суду з вказаним позовом.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 04 лютого 2014
року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала на вказане рішення
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність і необґрунтованість
рішення суду, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просила його скасувати і ухвалити нове,
про задоволення її позовних вимог.

Письмових заперечень на доводи
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення у визначених
законом межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
24.01.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зареєстровано шлюб, який рішенням
Білозерського районного суду
Херсонської області від 26.08.2010 року
було розірвано. /а.с. 6, 16/.

Згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 06.04.2009 року приватним
нотаріусом Білозерського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4
купив житловий будинок, що знаходиться
в АДРЕСА_1. /а.с.8/.

Відповідно до заяви, посвідченої 06.04.2009
року приватним нотаріусом
Білозерського районного нотаріального
округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 дала згоду своєму
чоловікові, ОСОБА_4, на купівлю
зазначеного житлового будинку. Цією
заявою вона підтвердила, що гроші, які
витрачаються на придбання об'єкта
нерухомості, є їхньою спільною
сумісною власністю. Придбане нерухоме
майно також буде об?єктом права
спільної сумісної власності, що
набувається ними за час шлюбу. У зв'язку
з вагітністю та перебуванням на
стаціонарному лікуванні в пологовому
відділенні Білозерської ЦРЛ дана заява
була підписана, а справжність підпису
заявниці була засвідчена там же. /а.с.10 /.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6
статті 203 ЦК України. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що договір купівлі-продажу
житлового будинку від 06.04.2009 року було
вчинено з порушенням вимог, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину.

Також ОСОБА_3 не доведено ні в суді
першої, ні в суді апеляційної
інстанції, що при підписанні заяви від
06.04.2009 року вона не розуміла зміст
документу, що підписує, а її
волевиявлення не відповідало змісту
заяви. Справжність підпису на вказаній
заяві позивач не оспорює.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги, та вважає, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_8 та
ОСОБА_4, посвідчений приватним
нотаріусом Білозерського районного
нотаріального округу в Херсонській
області ОСОБА_5 за реєстровим № 449,
відповідає вимогам закону і не може
бути визнаний недійсним.

Проте, враховуючи принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, закріпленого ст. 11 ЦПК
України, відповідно до якого суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексом, в межах заявлених ними вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, суд
вийшов за межі заявлених ОСОБА_3
позовних вимог та задовольнив позовні
вимоги, які останньою не заявлялись.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що правильно
встановивши обставини справи, характер
спірних правовідносин, що виникли між
сторонами, суд першої інстанції
вирішив спір не по суті позовних вимог,
що призвело до ухвалення в справі
незаконного рішення, яке за правилами
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги прийняті бути не можуть
як такі, що не спростовують
встановлених судом обставин та не
ґрунтуються на вимогах закону, що
регулює виниклі правовідносини.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 04 лютого 2014
року в частині визнання за ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 права власності по ? частині за
кожним житлового будинку АДРЕСА_1 -
скасувати.

В іншій частині рішення залишити без
зміни.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржене протягом двадцяти
днів в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: