У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2014 року
місто Ужгород

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області Бенца К.К., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, штрафних
санкцій за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, штрафних
санкцій за договором позики.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
забезпечення даного позову шляхом
накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно, і грошові кошти, які
знаходяться на будь-яких рахунках, що
належать відповідачу ОСОБА_2

Ухвалою судді Ужгородського
міськрайонного суду від 02.04.2014 року
відкрито провадження в даній цивільній
справі.

В обґрунтування заяви вказує на те, що
22.12.2012 року між ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2, було укладено договір позики,
відповідно до умов якого позивач
передав ОСОБА_2 кошти в сумі 342 008
гривень, що є еквівалентом 42 788 доларів
США строком до 31.01.2013 року.Однак в
порушення умов договору ОСОБА_2 борг
станом на 03.03.2014 року не повернув, а
розмір заборгованості станом на 27.02.2014
року складає : 406918,06 гривень, що є
еквівалентом 42 788 доларів США - сума
позики; 50 000 гривень - сума штрафу; 13
144,01 гривня - 3% річних. Оскільки сума
заборгованості перед позивачем є
значною, позивач ОСОБА_1 вважає , що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Оскільки невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, позивач в своїй заяві просить
задовольнити її в повному обсязі.

З матеріалів позову вбачається, що між
сторонами виник спір про виконання
відповідачем умов договору позики
від 22.12.2012 року, заборгованість по якому
станом на 27.02.2014 року складає : 406918,06
гривень, що є еквівалентом 42 788 доларів
США - сума позики; 50 000 гривень - сума
штрафу; 13 144,01 гривня - 3% річних,
відповідачем не виконуються
зобов'язання, передбачені цим
договором.

Згідно ч.1, ч.5 ст.153 ЦПК України, заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, а про вжиття заходів
забезпечення позову, суд постановляє
ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахування доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми
процесуального законодавства, з
врахуванням роз'яснення Верховного
Суду України, виходячи з оцінки
обґрунтованості доводів позивача, щодо
необхідності вжиття заходів
забезпечення позову з урахуванням
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника, щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін;
наявності зв'язку між заходом, щодо
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, в тому числі,
спроможності заходів, який заявник
просить вжити у порядку забезпечення
позову, забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; ймовірності утруднення
виконання, або невиконання рішення
суду в разі невжиття таких заходів; суд
вважає, що заява про забезпечення
позову підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на
те, що між сторонами виник спір про
виконання позичальником умов договору
позики, загальна заборгованість по
якому становить 470 062,07 гривень, спір
розглядається в суді, заборгованість
по умовам договору позики, не
погашається, відповідачем не
виконуються зобов'язання, передбачені
цим договором, суд вважає, що заява
позивача про забезпечення позову є
підставною і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 294 ЦПК
України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, штрафних
санкцій за договором позики в сумі 470
062,07 гривень - задовольнити.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме
майно, і грошові кошти, які знаходяться
на будь-яких рахунках, що належать
відповідачу ОСОБА_2, в межах суми позову
470 062,07 гривень, до вирішення справи по
суті.

Ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню, в
порядку встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Ухвалу для виконання надіслати МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення . У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи , яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Закарпатської області через
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца