Справа 206/8521/13-ц
Провадження 2/206/100/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков
А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «Аска» до ОСОБА_1,
треті особи: Моторне (транспортне)
страхове бюро України, ОСОБА_2, Відкрите
акціонерне товариство Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»,
про визнання недійсним полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів,

в с т а н о в и в:

02 грудня 2013 року представник позивача
звернувся до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із зазначеним
позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 02.07.2012 року на
автомобільному шляху Бориспіль -
Дніпропетровськ - Запоріжжя сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ 21093 реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням відповідача
ОСОБА_1 у зв'язку з даною ДТП відповідач
звернувся до них із заявою про
дорожньо-транспортну пригоду,
посилаючись на те, що вказаний вище
транспортний засіб було забезпечено
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/6590775 від 25.06.2012 року. Після
отримання відомостей про випадок, який
має ознаки страхового (дзвінок ОСОБА_1
до Call - центру ПрАТ «УАСК АСКА» від
04.07.2012р. та подання ним заяви про
страхове відшкодування від 06.07.2012р.),
службою безпеки страхової компанії
було проведено розслідування даної
події та на підставі зібраних
документів встановлено, що поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/6590775 було укладено після
заявленої події. Даний факт
підтверджується відомостями ДАІ,
згідно з якими відповідальність водія
транспортного засобу ВАЗ 21093 ОСОБА_1
застрахована не була. ОСОБА_1 вироком
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області був
визнаний винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів службового
розслідування ПрАТ «УАСК АСКА», а саме
службової записки начальника
управління служби безпеки, бланк
полісу № АВ/6590775 числився за директором
Дніпропетровської дирекції ПрАТ «УАСК
АСКА» ОСОБА_4 та з невідомих причин був
переданий працівникам СК «Інкомстрах»
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, якими цей поліс було
заповнено на ім'я ОСОБА_1 Хоча
відповідачем внесено страховий платіж
зазначено 25.06.2012р. але фактично сплата
страхового платежу в сумі 555,90грн. була
здійснена лише 12.07.2012р. через АТ
«ПроКредит Банк». Це спростовує
можливість укладення ОСОБА_1 полісу,
оскільки лише після оплати міг бути
виданий страховий поліс.

На підставі викладеного позивач
просить суд визнати поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/6590775 від 25.06.2012 року
укладений між Приватним акціонерним
товариством «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» та ОСОБА_1
недійсним та стягнути з відповідача
судові витрати по справі зі сплати
судового збору 229,40грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих
же підстав, що викладені в позовній
заяві, просила суд задовольнити позов.
Додатково пояснила, що директор
Дніпропетровської дирекції ПрАТ «УАСК
АСКА» ОСОБА_4 була звільнена, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 не працівники позивача, але
ОСОБА_4 передала їм чистий бланк, вони
заповнювали і видавали поліс.

Відповідач та його представник адвокат
ОСОБА_7 в судовому засіданні проти
позову заперечували у повному обсязі,
вважаючи позовні вимоги позивача
необґрунтованими та безпідставними.
Зазначили, що на момент ДТП поліс діяв,
у полісі чітко зазначена дата. Просили
суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_2
- ОСОБА_8 в судовому засіданні
заперечував проти позовних вимог,
просив суд відмовити у задоволенні.
Надав письмові пояснення, які
обґрунтовує тим, що 02.07.2012 року
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю ОСОБА_1, який керував
автомобілем ВАЗ 21093 та ОСОБА_9, який
керував автомобілем «Шкода Октавія»,
який належить на підставі права
власності ОСОБА_2 Після ДТП ОСОБА_1
надав ОСОБА_9 копію полісу № АВ/6590775 від
25.06.2012р., який повідомив страховика про
настання страхового випадку та надав
усі необхідні документи. Проте ПрАТ
«УАСК АСКА» відмовила у виплаті
страхового відшкодування посилаючись
на те, що поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності наземних
транспортних засобів № АВ/6590775 біло
укладено після заявленого страхового
випадку. Але на підтвердження цього
ПрАТ «УАСК АСКА» надає службову
записку, за якою нібито було
встановлено цей факт. Вважають, що це є
неналежним доказом, оскільки страхова
компанія так і не звернулася до
правоохоронних органів для
встановлення факту шахрайства або
зловживання службовим становищем.
Окрім того, внутрішній договір
страхування набирає чинності з
моменту, зазначеного в полісі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що посвідчує укладання такого
договору. Як вбачається з копії полісу
№ АВ/6590775 від 25.06.2012р., усі обов'язкові
умови, передбачені законодавством,
були додержані: назва та найменування
сторін, дата укладання, розмір
страхової премії та дата їх сплати,
забезпечений транспортний засіб. Також
звертають увагу, що позивачу було
відомо про настання страхового випадку
та їх підозри стосовно не чинності
полісу але вони ніякі дії не вчиняли. На
підставі викладеного просять суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
(а.с.98-103).

Третя особа Моторне (транспортне)
страхове бюро України надали до суду
заяву про розгляд справи за їх
відсутністю та письмові пояснення, які
обґрунтовують тим, що позивач ПрАТ
«УАСК АСКА» є дійсним членом МТСБУ та
має право укладати договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Що стосується полісу № АВ/6590775
від 25.06.2012р., то відповідно до
інформації МТСБУ, такий поліс був
укладений від імені позивача і на
момент ДТП, що мала місце 02.07.2012р.,
зазначається, як діючий. Забезпеченим
транспортним засобом за цим полісом є
транспортний засіб із державним
реєстраційним номером НОМЕР_2. У МТСБУ
відсутні будь-які відомості щодо
порушення належного порядку укладання
полісу № АВ/6590775 від 25.06.2012 року. Також
звертають увагу на те, що відповідно до
ст. 18 ЗУ «Про страхування», оскільки
бланк полісу передбачає чіткий строк
дії полісу. В ньому зазначається дата, з
якої поліс починає діяти і дата
закінчення дії полісу. Отже, строк дії
за полісом не має прив'язки до сплати
страхового платежу (а.с.63-65).

Представник третьої особи Відкрите
акціонерне товариство Національна
страхова компанія «Оранта» Колісник
І.І. в судовому засіданні просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, пояснив, що як вбачається з
матеріалів у відповідача на час ДТП
діяли обидва поліси. Звернення до
страхової компанії «Оранта» не було.

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
письмові матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про необхідність відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі з
наступних підстав, що встановлені в
судовому засіданні.

У судовому засіданні було встановлено,
що згідно полісу № АВ/6590775
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, страховиком якого виступає
ПрАТ «УАСК АСКА», 26.06.2012 року
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 застрахована. Забезпечений
транспортний засіб номерний знак
НОМЕР_2, ВАЗ - 21093. Строк дії з 26.06.2012р. по
29.06.2013р (а.с.5).

Згідно п. 10 полісу страховий платіж
558,90грн. сплачений 25.06.2012р.

Із службової записки від 21.03.2012р.
вбачається, що службою безпеки ПрАТ
«УАСК АСКА» було проведено службову
перевірку і виявлено, що мало місце
страхове шахрайство, бланк полісу
страхування № АВ/6590775 числився за
директором Дніпропетровської дирекції
№2 ОСОБА_4, потім нею переданий іншим
робітникам СК «Інкомстрах» і страховий
платіж від ОСОБА_1 не отримувала (а.с.6-7).

З виписки банку АТ «ПроКредит Банк» по
рахунку ПрАТ «УАСК АСКА» № 0448.980
за 12.07.2012р. страховий внесок у розмірі
555,90грн. за договором АВ/6590775 від 25.06.2012р.
фактично здійснений 12.07.2012р. (а.с.8-9).

У відомості ДАІ про
дорожньо-транспортну пригоду на дорозі
Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя
02.07.2012р. о 20 год. 35 хв. Учасники ДТПР
ОСОБА_1 транспортний засіб ВАЗ 21093
відсутній поліс ОСЦПВВНТЗ або
іноземний сертифікат «зелена картка»
не зареєстрований. та водій ОСОБА_9
транспортний засіб «Шкода Октавія»
наявний поліс серія АВ4849570 з терміном
дії до 27.06.2013р. виданий СТзДВ «Гарантія»
аналогічне зазначено у довідці № 9030919
МВСУ (а.с.10-11, 73-74).

04.07.2012р. ОСОБА_1 повідомив про подію до
Call - центру ПрАТ «УАСК АСКА» та 06.07.2012р.
подав відповідну заяву про страхове
відшкодування (а.с.12-14).

Вироком Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від
19.11.2012 року ОСОБА_1 було визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286
КК України (а.с.15-19).

Із інформації Моторного
(транспортного) бюро України
вбачається, що поліс АВ/6590775 на дату
02.07.2012р. діючий, аналогічна інформація
надавалася і самим позивачем (а.с.66, 138,
140).

На запит суду ГУМВС України в
Дніпропетровській області Управління
Державтоінспекції надали відповідь
від 03.02.2014 року № 14/627, що згідно бази АІС
«Адмінпрактика» УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області громадянин
ОСОБА_1, 24.10.1980р.н. до адміністративної
відповідальності за відсутність
полісу страхування в період з 02.07.2012р.
по 30.07.2012р. не притягався (а.с.112).

18.04.2012 року цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 застрахована
згідно полісу № АВ/7541003 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, страховиком
якого виступає НАСК «Оранта».
Забезпечений транспортний засіб
номерний знак НОМЕР_2, ВАЗ - 21093. Строк
дії з 18.04.2012р. по 17.04.2013р. (а.с.154).

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори й інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна
особа вправі звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваний прав, свобод чи
інтересів, а в інтересах інших осіб, або
державних чи суспільних інтересах лише
у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог та
заперечень. Суд не приймає до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 18 Закону України «Про
страхування», ст. 983 ЦК України договір
страхування набирає чинності з моменту
внесення страхувальником першого
страхового платежу, якщо інше не
передбачено договором.

Як видно з оспорюваного полісу,
виданого ПрАТ «УАСК АСКА» строк його
дії становить з 26.06.2012р. по 25.06.2013р.,
внесення оплати 25.06.2012р.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про страхування» факт укладання
договору страхування може
посвідчуватися страховим свідоцтвом
(полісом, сертифікатом), що є формою
договору страхування.

У відповідності до ст. 203 Цивільного
кодексу України, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ст. 998 ЦК України
договір страхування є нікчемним або
визнається недійсним у випадках,
встановлених цим Кодексом. Договір
страхування також визнається судом
недійсним, якщо: 1) його укладено після
настання страхового випадку; 2) об'єктом
договору страхування є майно, яке
підлягає конфіскації. Наслідки
недійсності договору страхування
визначаються відповідно до положень
про недійсність правочинів,
встановлених цим Кодексом.

Також відповідно до ст. 29 Закону
України «Про страхування» договір
страхування вважається недійсним з
моменту його укладання у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України. Відповідно до цього Закону
договір страхування визнається
недійсним і не підлягає виконанню
також у разі: 1) якщо його укладено після
страхового випадку; 2) якщо предметом
договору страхування є майно, яке
підлягає конфіскації на підставі
судового вироку або рішення, що набуло
законної сили.

Тобто оспорюваний поліс № АВ/6590775 є
чинним до того часу поки його не
визнано недійсним у судовому порядку.

Підтвердженням сплати страхової
премії та дії спірного полісу слугує
наявність в п. 9,10 дати та способу
внесення страхового платежу (страхова
премія 558,90грн. сплачена 25.06.2012 року), у п.
13 полісу присутній підпис особи, яка
від імені ПрАТ «УАСК АСКА» укладала
даний договір страхування, та на полісі
наявний відбиток печатки страховика.

Чинне законодавство не пов'язує
дійсність чи початок дії договору
страхування із зарахуванням оплати
страхової премії бенківською
установою.

Відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону України
«Про страхування» страхові агенти -
фізичні особи або юридичні особи, які
діють від імені та за дорученням
страховика і виконують частину його
страхової діяльності, а саме: укладають
договори страхування, одержують
страхові платежі, виконують роботи,
пов'язані із здійсненням страхових
виплат та страхових відшкодувань.
Страхові агенти є представниками
страховика і діють в його інтересах за
винагороду на підставі договору
доручення із страховиком.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на те, що бланк полісу страхування №
ВА/6590775 рахувався за директором
Дніпропетровської дирекції №2 ПрАТ
«УАСК АСКА», а нею переданий керівнику
іншої страхової компанії, ці доводи
нічим не підтверджено, до
правоохоронних органів не зверталися
для встановлення факту шахрайства або
зловживання службовим становищем.

Заявлених позивачем свідків суд
неодноразово викликав за вказаними
позивачем адресами, які за місцем
розташування є адміністративними
будівлями, а не житловими будинками, не
містять номерів квартир. Свідки не
з'явилися, позивач адрес їх проживання
або принаймні років народження для
встановлення судом адрес реєстрації
свідків, не надав.

Отже, враховуючи те, що страхову премію
сплачено, оспорюваним полісом
визначено строк його дії та укладення,
у зв'язку з вищевказаним позовна заява
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» та ОСОБА_1 є
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 998 ЦК України,
ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 61, 88, 130, 208, 209, 212 - 215, 218
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков