Провадження № 2-п/638/59/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2014 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

при секретарі - Підлипенського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 24.09.2013 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2013 року, ухваленому в справі за вищезазначеним позовом, вимоги ОСОБА_2 задоволені, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування своїх вимог відповідач вказує на те, що 24.09.2013 року не був присутній у судовому засіданні з поважних причин, ухвалене заочне рішення порушує його права.

У судове засідання зявився представник відповідача, заяву про скасування заочного рішення підтримав, ОСОБА_2 проти задоволення вказаної заяви заперечувала.

Дослідивши матеріали справи та зваживши усі доводи, що наведені у заяві, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності зі ст. 224 цього Кодексу зазначається, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд не приймає доводи відповідача стосовно того, що він не зявився у судове засідання 24.09.2013 року з поважних причин, у суда є відомості належного сповіщення відповідача на судове засідання. Доказів того, що ОСОБА_1 не отримував судової повістки, суду не надано. Надані суду листки непрацездатності свідчать про те, що в день ухвалення судом заочного рішення ОСОБА_1 знаходився на амбулаторного, а ні на стаціонарному лікуванні, тому суд вважає, що він мав можливість прибути у судове засідання чи направити свого представника.

Таким чином, під час ухвалення заочного рішення суд дотримався вимог ст. 214 ЦПК України, зясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, врахувавши всі досліджені в судовому засіданні докази, цей факт знаходить своє підтвердження в мотивувальній частині заочного рішення.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не наведено жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи по суті. ОСОБА_1 аліментів на утримання інших дітей не сплачує, його батьки отримують пенсійне забезпечення, допомога, що надається доньки ОСОБА_3, є не постійною та такою, що здійснюється у незначному розмірі.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 6, 124 Конституції України, п.1 ч. 3 ст. 231 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 24.09.2013 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя