Провадження №2/761/1749/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді:
Лазоришинець К.М., Касянчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Києва
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Страхової компанії «Інвестсервіс» про
стягнення заборгованості за договором
авто цивільної відповідальності, -
В грудні 2013 року Позивач - ОСОБА_1
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Страхової компанії «Інвестсервіс»
(Відповідач) про стягнення
заборгованості за договором авто
цивільної відповідальності, в якому
просив стягнути з Відповідача на його
користь: - суму фактично витрачених
коштів на ремонт автомобіля у розмірі 17
965,00 грн.; - суму вимушеної
заборгованості перед банком за позику
на автомобіль у розмірі 18 898,90 грн.; -
суму пені за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України у розмірі 5
Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що
10.09.2010р. він на своєму автомобілі Subaru
Legacy, державний номер НОМЕР_1 потрапив у
ДТП зі службовим автомобілем санаторію
«Батьківщина» Zepu Amulet державний номер
НОМЕР_2, яким керував водій даного
санаторію ОСОБА_2. За висновками
представника Євпаторійської ДАІ
винуватцем ДТП став ОСОБА_2 Внаслідок
даної ДТП було пошкоджено автомобіль
Позивача, що засвідчено довідкою ДАІ.
Автомобіль санаторію «Батьківщина»
був застрахований у СК «Інвестсервіс».
За висновками страхових експертів
винуватця ДТП вартість страхової
виплати за наслідками ДТП повинна була
складати 13 239,68 грн. Для СК
«Інвествервіс» були підготовлені та
надані всі необхідні документи для
здійснення виплати за страховим
випадком, проте протягом тривалого
часу страхова виплата не
здійснювалась, у зв'язку з чим Позивач в
червні 2011 року звернувся до
Відповідача, який листом № 1213 від
05.07.2011р. повідомив Позивача, що рішення
про виплату прийнято і що про час
виплати йому буде повідомлено
додатково. У грудні 2011 року Позивач
надіслав на адресу Відповідача
претензію щодо невиплати страхового
відшкодування, проте останній залишив
вказану претензію без уваги та
задоволення. Позивач зазначив, що в
травні 2012 року був змушений за власні
кошти здійснити ремонт свого
автомобіля в розмірі 17 965,00 грн. Також,
оскільки Позивач придбав свій
автомобіль у кредит, то в наслідок
того, що він витрати велику суму грошей
на ремонт свого авто, у нього виникла
заборгованість перед ПАТ «Кредобанк»
за 5 місяців, яка склала 18 898,90 грн. Окрім
того, Позивач зазначив, що у зв'язку з
тим, що страхове відшкодування повинно
було здійснене до 1 січня 2011 року,
Відповідач зобов'язаний сплатити на
користь Позивача пеню з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла протягом періоду за який
нараховувалась пеня, у загальній сумі 5
802,75 грн. за період з 01.01.2011р. по 05.12.2013р.
Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, в якій просить
справу розглядати у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, зазначив, що проти заочного
розгляду справи не заперечує (а.с. 45).
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, про причини неявки суд
Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечувала, суд, на
підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1
ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу
про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Зі слів Позивача 10.09.2010р. він на своєму
автомобілі Subaru Legacy, державний номер
НОМЕР_1 потрапив у ДТП зі службовим
автомобілем санаторію «Батьківщина»
Zepu Amulet державний номер НОМЕР_2, яким
керував водій даного санаторію ОСОБА_2.
В результаті вказаної ДТП автомобіль
Позивача отримав механічні
пошкодження, а саме пошкодження
переднього бамперу, правого переднього
крила, передньої панелі, передньої блок
фари, правого переднього колеса, що
підтверджується довідкою Інспектора
Автомобільно-технічної інспекції при
УДАІ ГУ МВС України в АР Крим (а.с.8).
16.06.2011р. Позивачем було направлено лист
Голові правління СК «Інвестсервіс» з
проханням про допомогу у виплаті суми 13
238,60 грн. по страховому акту № 148-11-59
Листом СК «Інвестсервіс» № 1213 від
05.07.2011р. Позивача було повідомлено, що
відповідно до ст. 25 Закону України «Про
страхування» та ст. 36 і ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», на підставі страхового акту
№ 148-11-59-039 прийнято рішення про виплату
страхового відшкодування у розмірі 13
239,68 грн. Зазначено, що про час
проведення зазначеної виплати
Позивачу буде повідомлено додатково
Позивачем було направлено Відповідачу
претензію з вимогою сплатити протягом
10 днів суму розрахованого страхового
відшкодування (а.с.16).
Судом встановлено, що Позивач
самостійно за власні кошти здійснив
ремонт свого пошкодженого автомобіля в
травні 2012 року на загальну суму 17 965,00
грн., що підтверджується товарним чеком
№ 32 від 15.05.2012р. (а.с.12) та Актом
виконаних робіт по відновленню
транспортного засобу Subaru Legacy Outback, держ.
Номер НОМЕР_1 на суму 17 965,00 грн. (а.с.9)
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
За ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.
При цьому, шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: 1) шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою(п.1 ч.1
ст.1188 ЦК України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
Разом з тим, згідно зі ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
Пленум Вищого спеціалізовано суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.16 Постанови від
01.03.2013 року N4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» зокрема, зазначив, що
відповідно до статті 3 Закону N 1961-IV
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників.
Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (далі -
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності)
регулюються Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон).
Відповідно до п.9.4 статті 9 Закону чітко
визначено, що страхові виплати за
договорами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.
За ст. 6 даного Закону, страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована, за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю та/або майну
Страхова сума - це грошова сума, у межах
якої страховик зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. (п.9.1 ст.9 Закону).
У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. (п.22.1 ст.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки, та інші витрати, передбачені п.
Як вбачається з Листа СК
«Інвестсервіс» № 1213 від 05.07.2011р. сума
страхового відшкодування, яка підлягає
виплаті Позивачу становить 13 239,68 грн.
Таким чином, враховуючи вищезазначені
норми законодавства, суд приходить до
висновку, що сума страхового
відшкодування в розмірі 13 239,68 грн., яка
була визнана Відповідачем, підлягає
стягненню з останнього на користь
Щодо стягнення з Відповідача пені за
прострочення виплати страхового
відшкодування в сумі 5 802,75 грн. за
період з 01.01.2011р. по 05.12.2013р., суд
виходить з наступного.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону,
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його; у разі невизнання майнових
вимог заявника або з підстав,
визначених статтями 32 та/або 37 цього
Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Отже, Законом встановлений
максимальний строк в 90 днів після
отримання заяви про виплату страхового
відшкодування для виплати або для
відмови у виплаті страхового
відшкодування.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати
або настання події, з якою пов'язано
його початок.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази направлення Позивачем
заяви про виплату страхового
відшкодування на адресу Відповідача, а,
отже, неможливо встановити дату
початку строку протягом якого
Відповідач зобов'язаний був прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування та виплатити його, суд
виходить з наявних доказів в
матеріалах справи, та приходить до
висновку, що Відповідач зобов'язаний
був виплатити Позивачу страхове
відшкодування, починаючи з наступного
дня після прийняття рішення про
здійснення страхового відшкодування,
що згідно Листа Відповідача № 1213 було
прийнято 05.07.2011р., отже, починаючи з
06.07.2011р. Відповідач вважається таким, що
прострочив виплату страхового
відшкодування в розмірі 13 239,68 грн.

Пунктом 36.5 ст.36 Закону встановлено, що
за кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

З огляду на все наведене вище, суд
приходить до висновку, що позов в
частині стягнення з Відповідача на
користь Позивача пені за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування підлягає частковому
задоволенню в межах заявлених позовних
вимог за період з 06.07.2011р. по 05.12.2013р. з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
протягом відповідного періоду, за який
нараховується пеня, при цьому сума
пені, яка підлягає стягненню з
Відповідача на користь Позивача
становить:

За період з 06.07.2011р. по 31.12.2011р. 1 006,40 грн. =
13 239,68 грн. * 179 (кількість днів
прострочки) * 15,5% (подвійна ставка НБУ,
що діяла в період з 10.08.2010р. до 22.03.2012р.) /
365 (кількість днів у році);

За період з 01.01.2012р. по 22.03.2012р. 459,77 грн. =
13 239,68 грн. * 82 (кількість днів
прострочки) * 15,5% (подвійна ставка НБУ,
що діяла в період з 10.08.10 до 22.03.12) / 366
(кількість днів у році);

За період з 23.03.2012р. по 31.12.2012р. 1 541,01 грн. =
13 239,68 грн. * 284 (кількість днів
прострочки) * 15% (подвійна ставка НБУ, що
діяла в період з 23.03.2012р. до 09.06.2013р.) / 366
(кількість днів у році);

За період з 01.01.13р. по 09.06.13р. 870,55 грн. = 13
239,68 грн. * 160 (кількість днів прострочки)
* 15% (подвійна ставка НБУ, що діяла в
період з 23.03.12 до 09.06.13.) / 365 (кількість
днів у році);

За період з 10.06.2013р. по 12.08.2013р. 325,01 грн. =
13 239,68 грн. * 64 (кількість днів
прострочки) * 14% (подвійна ставка НБУ, що
діяла в період з 10.06.13 до 12.08.13) / 365
(кількість днів у році);

За період з 13.08.2013р. по 05.12.2013р. 542,28 грн. =
13 239,68 грн. * 115 (кількість днів
прострочки) * 13% (подвійна ставка НБУ, що
діяла в період з 13.08.2013р.) / 365 (кількість
днів у році), що разом становить 4 745,02
грн. (1 006,40 + 459,77 + 1 541,01 + 870,55 + 325,01 + 542,28).

Щодо вимог Позивача про стягнення з
Відповідача вимушеної заборгованості
перед банком за позику на автомобіль у
сумі 18 898,90 грн., суд вважає, що вказані
вимоги є необґрунтованими та не
підтверджені належними та допустимими
доказами, оскільки з Додаткового
Договору № 2 від 26.05.2010р. до Кредитного
договору № А030001 від 04.10.2006р. (а.с.17)
вбачається, що сторони кредитного
договору домовились змінити валюту
зобов'язання Позичальника перед банком
з долара США на гривню. Вказаним
договором не підтверджується, що з вини
Відповідача Позивачем було
прострочено щомісячний платіж за
кредитним договором на 5 місяців в сумі
18 898,90 грн. та зокрема, не вбачається
причинний зв'язок між неправомірними
діями страховика щодо невиплати
страхового відшкодування та
виникненням кредитної заборгованості
у Позивача за вказаним кредитним
договором, а тому суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з Відповідача вимушеної
заборгованості перед банком за позику
на автомобіль у сумі 18 898,90 грн., не
підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь
Позивача підлягають стягненню з
Відповідачів судові витрати
пропорційно до задоволених позовних
вимог. Таким чином, враховуючи розмір
задоволених позовних вимог, з
Відповідача на користь Позивача
підлягає стягненню судовий збір - 229,40
грн.

На підставі ст.ст. 6,9,12,22, 28, 29, 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», з урахуванням п.16 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізовано суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013р. N4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», ст. 9 Закону
України «Про страхування», ст.ст. 22, 23,
1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 179, 208, 209,
212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Страхової компанії
«Інвестсервіс» про стягнення
заборгованості за договором авто
цивільної відповідальності -
задовольнити частково.

Стягнути зі Страхової компанії
«Інвестсервіс» на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування у сумі 13 239,68
грн. та пеню за затримку виплати
страхового відшкодування в сумі 4 745,02
грн.

Стягнути зі Страхової компанії
«Інвестсервіс» на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: