У Х В А Л А

іменем україни

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства Банк
«Контракт» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа - товариство з обмеженою
відповідальністю «Продінторг», про
стягнення заборгованості за договором
поруки,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року публічне
акціонерне товариство Банк «Контракт»
(далі - ПАТ Банк «Контракт») звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
просив стягнути з відповідачів як з
поручителів у солідарному порядку лише
суму винагороди лізингодавця в
розмірі 5 161 600 грн та понесені судові
витрати по справі.

Посилалося на те, що 01 грудня 2009 року
між ПАТ Банк «Контракт» та ТОВ
«Продінторг» було укладено договір №
22/2009 фінансового лізингу основних
засобів (обладнання), відповідно до
якого ТОВ «Продінторг» було надано у
фінансовий лізинг рухоме майно -
обладнання відповідно до договору
лізингу вартістю 17 112 000 грн. строком до
30 вересня 2014 року зі сплатою лізингових
платежів згідно з встановленим
графіком.

В забезпечення виконання умов договору
фінансового лізингу № 22/2009 01 грудня 2009
року між ПАТ Банк «Контракт» та ОСОБА_5
та ОСОБА_4 було укладено договори
поруки за №№ 22/2009-01 та 22/2009-02
відповідно.

Згідно з умовами вищевказаних
договорів поруки відповідачі
зобов'язалися перед позивачем у
повному обсязі солідарно відповідати
за виконання ТОВ «Продінторг»
зобов'язань за договором лізингу.
Відповідно до п. 2.1. договорів поруки
змістом забезпеченого порукою
зобов'язання є сплата в повному обсязі
згідно з договором лізингу вартості
предмету, лізингу у сумі 17 112 000 грн у
відповідності з графіком та сплатою
винагороди в сумі 8 824 708,60 грн.

У зв'язку з тим, що ТОВ «Продінторг»
стало порушувати терміни сплати
лізингових платежів банк 26 вересня 2012
року на адресу ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ТОВ
«Продінторг» направив вимоги про
сплату суми заборгованості за
договором лізингу (11 129 700 грн -
відшкодування вартості предмета
лізингу та 5 161 600 грн - винагорода
лізингодавця).

Станом на 05 листопада 2012 року
прострочена заборгованість ТОВ
«Продінторг» зі сплати лізингових
платежів становить 16 291 300 грн та
складається з несплаченого
відшкодування вартості предмету
лізингу - 11 129 700 00 грн та несплаченої
винагороди лізингодавця - 5 161 600 грн.

9 жовтня 2012 року ПАТ Банк «Контракт»
подав позовну заяву до Господарського
суду м. Києва про стягнення
заборгованості з ТОВ «Продінторг» за
договором лізингу в розмірі
несплаченої винагороди лізингодавця - 5
161 600 грн та повернення предмету
лізингу. Зазначену позовну заяву
позивач подав до Господарського суду
до ТОВ «Продінторг» лише в частині
стягнення несплаченої винагороди
лізингодавця за договором лізингу, а в
іншій частині позивач просив про
повернення предмету лізингу від
товариства.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29
серпня 2013 року позовні вимоги
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ Банк
«Контракт» заборгованість в розмірі 5
161 600 грн та судовий збір в розмірі 3 219
грн, а всього 5 164 819 грн солідарно.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 21 листопада 2013 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 29 серпня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 01
грудня 2009 року між ПАТ Банк «Контракт»
та ТОВ «Продінторг» було укладено
договір № 22/2009 фінансового лізингу
основних засобів (обладнання),
відповідно до якого ТОВ «Продінторг»
було надано у фінансовий лізинг рухоме
майно - обладнання відповідно до
договору лізингу вартістю 17 112 000 грн
строком до 30 вересня 2014 року зі сплатою
лізингових платежів згідно з
встановленим графіком.

У забезпечення виконання умов договору
фінансового лізингу № 22/2009 01 грудня 2009
року між ПАТ Банк «Контракт» та ОСОБА_5
і ОСОБА_4 було укладено договори поруки
за №№ 22/2009-01 та 22/2009-02 відповідно.

Згідно з умовами вищевказаних
договорів поруки відповідачі
зобов'язалися перед позивачем у
повному обсязі солідарно відповідати
за виконання ТОВ «Продінторг»
зобов'язань за договором лізингу.
Відповідно до п. 2.1. договорів поруки
змістом забезпеченого порукою
зобов'язання є сплата в повному обсязі
відповідно до договору лізингу
вартості предмету лізингу у розмірі 17
112 000 грн у відповідності з графіком та
сплата винагороди в розмірі 8 824 708,60 грн.

Також встановлено, що ТОВ «Продінторг»
стало порушувати умови договору в
частині термінів сплати лізингових
платежів, у зв'язку з чим ПАТ Банк
«Контракт» 26 вересня 2012 року на адресу
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ТОВ «Продінторг»
направив вимоги про сплату суми
заборгованості за договором лізингу (11
129 700 грн відшкодування вартості
предмета лізингу та 5 161 600 грн -
винагорода лізингодавця).

Станом на 5 листопада 2012 року
прострочена заборгованість ТОВ
«Продінторг» зі сплати лізингових
платежів становить 16 291 300 грн та з
несплаченого відшкодування вартості
предмету лізингу - 11 129 700 грн та
несплаченої винагороди лізингодавця - 5
161 600 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21 лютого 2013 року задоволено
позовні вимоги ПАТ Банк «Контракт» та
стягнуто з ТОВ «Продінторг» на користь
ПАТ Банк «Контракт» заборгованість в
розмірі 5 161 600 грн та витрати по сплаті
судового збору.

Згідно із ст. ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
забезпечуваного зобов'язання, боржник
і поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, дійшли правильного
висновку про те, що відповідачкою
ОСОБА_4 договір поруки підписаний
особисто, що свідчить про її згоду з
усіма умовами договору

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про її відхилення та
залишення без змін рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 29 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 21 листопада 2013 року,
оскільки судові рішення законні та
обґрунтовані, а доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

На підставі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
О.М. Ситнік