Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/581/14Головуючий у
суді І-ї інстанції Мохонько В.В.
УХВАЛА

Іменем України

25.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів- Карпенко О.Л., Кривохижі В.І.

при секретарі - Ткаченко
Т.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ТОВ
Агрофірма "Нібас" на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2013 року у
справі за позовом ТОВ Агрофірма "Нібас"
до ОСОБА_3, третя особа ПАТ "Креді
Агріколь Банк" про стягнення
заборгованості в порядку регресу, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ТОВ Агрофірма
"Нібас" звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа - ПАТ "Креді
Агріколь Банк" про стягнення
заборгованості в порядку регресу.

Позивач зазначив, що 23 липня 2008 року між
Акціонерним Товариством
«Індустріально - експортний банк»
правонаступником якого є ПАТ "Креді
Агріколь Банк" та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір, за яким (з
урахуванням змін від 31.07.2009 р.) Банк
надав ОСОБА_3 кредит на особисті
потреби у умі 500000 доларів США з 23.07.2008р.
по 15.07.2018р. та зі сплатою відсотків - 12%
річних.

З метою забезпечення виконання
зобов»язань за цим кредитним договором
між Банком та ТОВ Агрофірма "Нібас"
23.07.2008 року був укладений договір
поруки, за яким ТОВ зобов»язалося
перед Банком відповідати за виконання
ОСОБА_3 зобов»язань.

Згідно п.3.2.2. Договору поручитель має
право достроково виконувати
зобов»язання перед Кредитором.

З 13.04.2012 р. по 31.12.2012 р. ТОВ Агрофірма
"Нібас" за вимогою кредитора сплатило
заборгованість боржника - ОСОБА_3 у
сумі 896717, 49 грн., що підтверджено
банківською випискою та платіжними
дорученнями.

Оскільки поручителем виконані
зобов»язання забезпечені порукою у
сумі 896717, 49 грн., то на думку позивача,
ТОВ Агрофірма "Нібас" отримала право
зворотної вимоги до ОСОБА_3

Посилаючись на це, позивач просив
стягнути з ОСОБА_3 896717, 49 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10.12.2013 року в
задоволенні позову відмовлено. (т. 1 а.с.
217-220)

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати, посилаючись
на необґрунтованість рішення, вважаючи
рішення таким, що ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, позивач звертає увагу
на те, що в матеріалах справи є вимога
Банку №134 від 17.03.2009 року, яка і є
доказом того, що ОСОБА_3 не виконала
умов кредитного договору, а позивач
змушений сплатити Банку 896717, 49 грн. (т. 1
а.с. 227-231)

В судовому засіданні апеляційного
суду представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник з
доводами скарги не погодилися.
Представник третьої особи (ПАТ "Креді
Агріколь Банк") вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом вірно встановлено, що 23.07.2008 року
між АТ «Індустріально - експортний
банк» (правонаступником якого є ПАТ
"Креді Агріколь Банк") та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір, за яким
Банк надав ОСОБА_3 кредит на особисті
потреби у сумі 500000 доларів США зі
строком кредитування з 23.07.2008р. по
15.07.2018р. з поверненням кредиту
щомісячно до 15 числа місяця наступного
за періодом нарахування процентів,
відповідно до графіку, що є додатком до
цього договору. (а.с. 15-20)

З метою виконання зобов»язань за цим
договором 23.07.2008 року між Банком та ТОВ
Агрофірма "Нібас" було укладено договір
поруки (т. 1 а.с. 24-25)

Відповідно до п. 3.1.1. цього договору
Банк має право вимагати від поручителя
ТОВ Агрофірма "Нібас" у разі
невиконання або неналежного виконання
позичальником своїх зобов»язань
повернення кредиту, сплати відсотків
та інших платежів, передбачених
Кредитним договором.

Згідно п. 2.2.1 цього договору поручитель
зобов»язаний у випадку невиконання або
неналежного виконання Позичальником
своїх зобов»язань за Кредитним
договором та/або в разі виникнення у
Кредитора права вимагати
обов»язкового дострокового виконання
зобов»язань Позичальника за Кредитним
договором, Поручитель зобов»язаний
погасити без будь - яких заперечень
наданий Позичальнику кредит у розмірі
його зобов»язань за кредитним
договором, сплатити відсотки та інші
платежі передбачені Кредитним
договором не пізніше, ніж в термін,
зазначений у відповідному
повідомленні Кредитора, і на рахунок
Кредитора, який буде зазначений в
такому повідомленні.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що він змушений був
сплатити Банку 896717, 49 грн. на письмову
вимогу Банку № 134 від 17.03.2009 року є явно
безпідставними. Відповідно до змісту
цієї вимоги (повідомлення) позивач
повинен був сплатити заборгованість у
сумі 29080, 64 доларів США протягом 10 днів
(т.1 а.с. 90), але як зазначає сам позивач
сплатив її у сумі значно більшій
починаючи з 13.04.2012 року по грудень 2012
року. До того ж у зв»язку з тим, що
ОСОБА_3 погасила заборгованість, Банк і
ОСОБА_3 31.07.2009 року уклали договір про
внесення змін і доповнень № 1 до
кредитного договору від 23.07.2008 року. (т.1
а.с. 21) Згідно п. 3 цього Договору
сторони погодилися з 31.07.2009 року
викласти в новій редакції Додаток №1 до
Договору (Графік погашення кредиту).

Отже сторони домовилися про погашення
кредиту за новим Графіком (т. 1 а.с. 22,23) і
з цього часу Банк не вимагав від
позивачки погашення будь - якої
заборгованості. В справі є лише лист
Банку до ОСОБА_3 від 12.02.2009 року про
вимогу погасити прострочену
заборгованість, але до того, як сторони
домовилися 31.07.2009 року про погашення
кредиту за новим Графіком (т. 1 а.с. 91)

З аудіо запису судового засідання від
10.10.2013 року (т.1 а.с. 152-153) вбачається, що
представник позивача визнав, що
позивач з власної ініціативи погасив
частку кредиту до 2016 року за
відсутності заборгованості ОСОБА_3 і
відсутності вимоги Банку в 2012 році.

В судовому засіданні апеляційного суду
представники позивача підтвердили, що
на час сплати позивачем в 2012 р. 896717, 49
грн. Банку заборгованості ОСОБА_3 за
вимогою Банку № 134 від 17.03.2009 року вже не
було, але на думку позивача він мав
право достроково погасити кредит
замість ОСОБА_3, відповідно до п. 3.2.2
договору поруки.

Але з цим твердженням не можна
погодитися, оскільки в п.3.2.2. договору
поруки йдеться про право поручителя
достроково виконувати свої
зобов»язання за договором поруки, а не
за кредитним договором, стороною якого
позивач не являється. Отже, права
достроково погашати кредит замість
позичальника, без згоди позичальника
позивач права не мав.

Зобов»язання поручителя та строки їх
виконання викладені в статті 2 договору
поруки ( т.1 а.с. 24), а не в кредитному
договорі.

ОСОБА_3 зобов»язана погасити кредит
достроково лише після того, як Банк
письмово повідомить її про це ( п.7.2.2.
Кредитного Договору ).

Відповідно до ч.1 ст.555 ЦК у разі
одержання вимоги кредитора поручитель
зобов»язаний повідомити про це
боржника. Якщо поручитель не
повідомить боржника про вимогу
кредитора і сам виконає зобов»язання,
боржник має право висунути проти
вимоги поручителя всі заперечення, які
він мав проти вимоги кредитора.

Представники позивача в судовому
засіданні апеляційного суду визнали,
що позивач не має доказів того, що окрім
вимоги Банку № 134 від 17.03.2009 року ( яку
відповідач виконала сама) позивач
отримував будь - яку іншу вимогу Банку,
як і доказів того, що позивач (
поручитель) повідомляв ОСОБА_3 про
сплату позивачем коштів за власною
ініціативою чи за вимогою Банку. В
справі відсутні докази того, що позивач
повідомляв боржника ОСОБА_3 про будь -
яку вимогу Банку ( кредитора).

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що позивач
не надав доказів виконання ним
зобов'язання забезпеченого порукою у
повній відповідності до договору
поруки та діючого законодавства, що до
нього перейшли права первісного
кредитора з урахуванням того, що строк
виконання зобов'язань за кредитним
договором встановлено до 15.07.2018 року (
ст.ст. 514,556 ЦК).

Банк надав апеляційному суду письмову
вимогу від 17.02.2012 року, в якій Банк
вимагав від позивача (поручителя) на
підставі ч.2 ст.1050 ЦК достроково
сплатити 198700 доларів США ( 1587235,47 грн.) у
зв'язку з порушенням зобов'язань
позичальником. Але цей документ
абсолютно не спростовує висновків суду
I інстанції, оскільки відсутні докази
направлення цього листа позивачу,
отримання цього листа позивачем.

До того ж в листі відсутні відомості
про те коли і яким чином Позичальник
порушила зобов'язання за кредитним
договором, Банк не зазначає в листі про
наявність прострочення платежу станом
на 17.02.2012 року. Наданий Банком валютний
меморіальний ордер № 100 DELAY від 16.02.2012
року лише свідчить про те, що ОСОБА_3,
погасила прострочену на 1 день
заборгованість у сумі 1999,11 доларів США,
отже станом на 17.02.2012 року цієї
заборгованості вже не було. До того ж,
як вже зазначалося, обов'язок
достроково погасити всю суму кредиту у
ОСОБА_3 відповідно до п.7.2.2 Кредитного
Договору виникає лише після отримання
нею письмового повідомлення, але в
справі відсутнє таке повідомлення, яке
відповідно до п.14.5 Кредитного Договору
повинно бути відправлено
рекомендованим листом , або доставлено
особисто.

Крім того за цим листом заборгованість
необхідно було погасити поручителю
протягом трьох днів з моменту
отримання вимоги, а позивач виплату
здійснив лише в квітні 2013 року.

Банк так і не дав відповідь на запит
суду про розмір заборгованості за
кредитним договором станом з 13.04.2012 р.
по грудень 2012 року, представник Банку
наявність такої заборгованості при
розгляді справи не підтвердив.

Наведене свідчить про те, що висновки
суду першої інстанції відповідають
обставинам справи рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального
права,а тому підстави для скасування
чи зміни цього рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну скаргу ТОВ»Агрофірма
Нібас» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: