РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді
Бородіної Н.М.

за участю секретаря
Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації», 3-ті особи
КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про відновлення порушеного
права, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд
з позовом до відповідачів, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
3-я особа КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
перепланування квартири АДРЕСА_1
самочинним та незаконним, зобов'язати
відповідачів відновити первісний стан
квартири, визнати недійсним технічний
паспорт виданий на квартиру в лютому 2013
року

Відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_5, через свої
представників проти задоволення
позову заперечували, зазначаючи, що
перепланування спірної квартири ними
здійснено на підставі чинного та той
час рішення апеляційного суду
Харківської області.

Співвідповідач - КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
у подані й заяві заперечували про
визнання недійсним технічного
паспорту, оскільки він виготовлений на
підставі наявних на час його
виготовлення змін.

3-ті особи - КП «Жилкомсервіс»,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, у судове
засідання не з'явились, заперечень
проти позову не надали, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Заслухавши пояснення позивача
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає за
необхідне позов задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Квартира АДРЕСА_1, складається з
п'ятьох житлових кімнат та місць
загального користування. Квартира
належить на праві часткової власності
наступним особам: ОСОБА_1, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_8., ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, що сторонами не оспорюється.

У 2008 році ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 звернулись у Київський районний
суд м. Харкова з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відновлення
порушеного права шляхом звільнення
приміщення АДРЕСА_1. Відповідачі подали
зустрічний позов про поділ АДРЕСА_1 в
натурі.

Рішенням Київського районного суду
м. Харкова від 14.02.2011р. первісний позов
задоволений у зустрічному - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 05.09.2012р.
рішення суду першої інстанції від
14.02.2011р. скасовано та прийняте нове,
яким у задоволені первісного позову
відмовлено, зустрічний задоволено.

Так у рішення апеляції вирішено:
призвести розподіл АДРЕСА_1. Виділити
ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_5 на їх ідеальну
частку що складає 62/100 частини в
квартирі наступні приміщення: житлову
кімнату№2, житлову кімнату №4, житлову
кімнату №16, коридор №1, шафи №№15,17,
ванну №13, частину коридору №7,
вбиральні.

Виділити ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
на їх ідеальні частки 38/100 наступні
приміщення: житлові кімнати №№3, 4,
ванну №5, вбиральню №6, шафу №9, коридор
№11, балкон, частини коридорів №№8,10,7.

Для здійснення запропонованого
варіанту поділу провести наступні
переобладнання :

1) в приміщенні №1 здійснити заміну
вхідного дверного блоку, зменшивши
ширину дверного прорізу з 1,5 м на 1,3 м.

2) улаштувати вбиральню в
приміщенні шафи з улаштуванням унітазу
та підключенням до каналізаційної та
водопровідної мереж.

3) в приміщенні №11 перенести
балконний блок та встановити віконний
блок.

4) Демонтувати перегородки між
приміщеннями №11 та №10, №10 та№13,№10 та
№9, №8 та №7, №10 та №8, №9 та №8 частково
між №10 та №12.

5) улаштувати дверний проріз між
приміщеннями №9 та №3

6) демонтувати дверний проріз між
приміщеннями №7 та №3

7) улаштувати полегшені
перегородки між приміщеннями №10 та №12,
№9 та №8, №9 та №7 переобладнавши таким
чином, у приміщення:

-кухні, площею 8,0 м2

-кухні, площею 8,0 м2

-ванни, площею 3,3 м.2

-коридору, площею 6,5м2

-коридору, площею 8,5 м2

8) улаштувати перегородку в приміщенні
314, переобладнавши, таким чином, у
приміщення:

- житлової кімнати, площею 12,8 м2

- коридору, площею 2,7 м2.

9)улаштувати дверні прорізи між
приміщеннями №12 та №13, №8 та №13, №7 та
№13.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_5
улаштувати міжквартирну перегородку
між трикімнатною та двокімнатною
квартирою, провести переобладнання,
зазначені у п.1,2,6,7,14.

20 лютого 2013 року ухвалою ВСС України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ залишено в силі рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 14.02.2011 року і скасовано рішення
апеляційного суду Харківської області
від 05.09.2012 року. Однак, як свідчить
технічний паспорт ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 станом на 19.03.2013р. здійснили
перепланування зазначені у рішенні
апеляційного суду м. Харкова , що
підтверджується технічним паспортом
від 19.03.2013р.

Вказані перепланування здійснені в
порушення вимог ст. 152 ЖК, тобто без
наявності належно оформленого
відповідного рішення, дозволу
виконавчого комітету місцевої ради на
переобладнання і перепланування, без
дозволу на виконання будівельних робіт
від державного
архітектурно-будівельного контролю, що
передбачено Положенням про надання
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Рішення апеляційного суду Харківської
області за яким відповідачі здійснили
перепланування скасовано, тобто
здійснені переобладнання та
перепланування спірної квартири є
неправомірними та порушують права
позивачів, зокрема на користування
загальними приміщеннями квартири та
центральним входом у квартиру.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не любим, а цілком
конкретним способом захисту свого
права. Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Захист права власності
регламентується главою 29 ЦК України ,
зокрема ст. ст. 386,391 ЦК України,
відповідно до яких способом захисту
права власності від порушень інших
осіб здійснюється шляхом зобов'язання
вчинення певних дій для усунення
порушень, перешкоду у користуванні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за
необхідне захистити порушені права
позивача, як співвласника АДРЕСА_1 ,
шляхом зобов'язання відповідачів
відновити первісний стан квартири для
чого: відновити перегородку між
коридорами №№1 та 7; перенести
перегородку між приміщеннями №№1 та 16 ,
забезпечивши відновлення площі
приміщення № 1 до 8,6 кв.м.; демонтувати
санвузол № 7а, забезпечивши первісну
єдність коридорів № 7 та № 7в в
загальній площі 10,6 кв.м.; відновити шафи
№15 та №17 площею 1,0кв.м. кожної;
відновити перегородку між
приміщеннями №3 і №7в, переставивши
двірне полотно в отвір між
приміщеннями №3 і №7, демонтувавши в
цьому отворі шафу №7б; демонтувати
перегородку між приміщеннями №10 і № 12.

Такого способу захисту прав
власника майна, як визнання
перепланування незаконним та
самочинним чинним законодавством не
передбачено, тому в цій частині вимоги
задоволенню не підлягають.

Також, суд не вбачає підстав для
визнання недійсним технічного
паспорту на спірну квартиру
виготовлений у лютому 2013р., оскільки
такого паспорту не існує, є лише
технічний паспорт від 19.03.2013р. Крім
того, технічний паспорт містить
інформацію про технічний стан
нерухомості та про її характеристики,
що і було здійснено на час виготовлення
паспорту та його виготовлення не тягне
за собою виникнення права власності на
нерухомість, що в ньому відображена.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10,11, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.16, 386 ,391 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 поновити
первісний стан АДРЕСА_1 для чого:
відновити перегородку між коридорами
№№1 та 7; перенести перегородку між
приміщеннями №№1 та 16 , забезпечивши
відновлення площі приміщення № 1 до 8,6
кв.м.; демонтувати санвузол № 7а,
забезпечивши первісну єдність
коридорів № 7 та № 7в в загальній площі
10,6 кв.м.; відновити шафи №15 та №17
площею 1,0кв.м. кожної; відновити
перегородку між приміщеннями №3 і №7в,
переставивши двірне полотно в отвір
між приміщеннями №3 і №7, демонтувавши
в цьому отворі шафу №7б; демонтувати
перегородку між приміщеннями №10 і № 12.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
позивача ОСОБА_1 судові витрати в сумі 57
грн.35 коп., по 14 грн.34 коп. з кожного
відповідача.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги.

Суддя- Бородіна Н.М.