інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/460/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Антонюк К.І.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В.,
Овсієнко А.А.,

при секретарі - Черняк О.В.,

з участю: представника позивача -
Плеханова О.М.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного
представника ОСОБА_4, ОСОБА_6 в особі
законного представника ОСОБА_4 про
звернення стягнення кредитором
спадкодавця за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_4 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 03 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л
А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 03 лютого 2014 року
позов в даній справі задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитно-заставним договором від 06.03.2008
року в сумі 31 167,29 грн. вилучено у
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 та
передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк»
предмет застави - автомобіль марки Chery
Amulet д.н. НОМЕР_1 та комплект ключів до
нього з реєстраційним свідоцтвом.

Звернуто стягнення на даний предмет
застави, що належить на праві власності
ОСОБА_7, шляхом продажу вказаного
автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
наданням повноважень на отримання
дублікату свідоцтва про реєстрацію ТЗ
замість втраченого, зі зняттям
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України по свідоцтву про реєстрацію ТЗ
або його дублікату для подальшої
реалізації, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу та
зняття автомобіля з обліку в органах
ДАІ України.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 311,67 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну
скаргу. Покликаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову.

В суді апеляціної інстанції
представник відповідача ОСОБА_3
підтримала апеляційну скаргу з підстав
в ній наведених.

Представник позивача Плеханов О.М.
апеляційну скаргу заперечив, просив
рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
залишивши рішення суду без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
березня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(на даний час - ПАТ КБ «ПриватБанк») та
ОСОБА_7 укладено кредитно-заставний
договір №DN81AR23460134, за яким позичальнику
надано кредит у розмірі 57 259 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 9,60% в рік на суму
залишку за кредитом з кінцевим
терміном повернення 05.03.2015 року (а.с.
11-28).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитно-заставним договором
позичальник надав в заставу автомобіль
Chery Amulet, 2008 року випуску, номер кузова
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належав на праві власності ОСОБА_7

Судом першої інстанції встановлено і
ці обставини підтверджені матеріалами
справи, що банк свої зобов'язання за
кредитним договором від 06.03.2008 року
перед позичальником виконав у повному
обсязі, а саме надав кредит в розмірі 57
259 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 від 07.11.2009 року (а.с. 32).

18.06.2013 року позивач звернувся до
нотаріуса за місцем відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_7 з вимогами до
спадкоємців, що прийняли спадщину, про
повернення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 31 167,29
грн (а.с. 35-36).

02.07.2013 року банком отримано
повідомлення приватного нотаріуса
ОСОБА_8 (а.с. 37), в якому зазначено, що
спадкова справа після смерті ОСОБА_7
заведена 05.05.2010 року за заявою про
відмову від спадщини ОСОБА_1 Шляхом
спільного проживання із спадкодавцем
спадщину прийняли ОСОБА_4 (дружина
померлого), ОСОБА_5 (син померлого) та
ОСОБА_6 (дочка померлого).

03.07.2013 року банком надіслана ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_5 листи-претензії про
повернення заборгованості за
кредитним договором, яка на день смерті
позичальника склала 31 167,29 грн. (а.с. 40-42).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
заборгованість за кредитно-заставним
договором від 06.03.2008 року на день смерті
позичальника складала 31 167,29 грн.,
відповідачі, які прийняли спадщину
після смерті позичальника ОСОБА_7 не
задовольнили вимоги кредитора щодо
повернення заборгованості за
договором в межах спадкового майна,
застава зберігає силу, якщо предмет
застави переходить у власність іншої
особи, тому суд прийшов до висновку, що
банк має право за рахунок заставленого
майна задовольнити свої вимоги щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором, яка існувала на день смерті
спадкодавця.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
відповідають нормам матеріального
права, якими врегульовані ці
правовідносини та обставинам справи.

За положеннями ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог закону. Нормами ст.ст.610-611 ЦК
України передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
передбачені законом наслідки.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Отже, відповідно до зазначених норм до
спадкоємців ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, які
прийняли спадщину відповідно до
положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як
проживали зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини і не заявили про
відмову від неї, перейшли не тільки
права, які належали спадкодавцю, а і
його обов'язки, в тому числі за
кредитно-заставним договором від 06.03.2008
року щодо виконання зобов'язання в
межах вартості майна, одержаного у
спадщину.

Доводи апеляційної скарги про те, що
сума заборгованості за кредитним
договором в розмірі 31 167,29 грн. на день
смерті спадкодавця не відповідає
дійсності є голослівними, не
підтверджені жодними доказами.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості нарахування відсотків,
пені, комісійних за кредитним
договором припинені у зв'язку зі смертю
позичальника (а.с. 7-10).

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

За вимогами ст. 590 ЦК України
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
у разі, коли зобов'язання не буде
виконано ;у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 28 Закону України «Про заставу»
передбачено, що застава припиняється:
з припиненням забезпеченого заставою
зобов'язання; в разі загибелі
заставленого майна; в разі придбання
заставодержателем права власності на
заставлене майно; в разі примусового
продажу заставленого майна; при
закінченні терміну дії права, що
складає предмет застави; в інших
випадках припинення зобов'язань,
установлених законом.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про
заставу» за рахунок заставленого
майна заставодержатель має
право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається
на момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, відшкодування
збитків, завданих прострочкою
виконання, необхідні витрати на
утримання заставленого майна, а також
витрати на здійснення забезпеченої
заставою вимоги, якщо інше не
передбачено договором застави.

У зв'язку з тим, що відповідачі не
виконали вимогу банку щодо погашення
заборгованості в межах спадкового
майна, ПАТ КБ «ПриватБанк» як
заставодержатель набув право
звернення стягнення на предмет застави
- транспортний засіб належний
спадкодавцю.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
заставу» застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи.

Застава зберігає силу у випадках, коли
у встановленому законом порядку
відбувається уступка заставодержателя
забезпеченої заставою вимоги іншій
особі або переведення боржником боргу,
який виник із забезпеченої заставою
вимоги на іншу особу.

Отже, відповідно до змісту зазначених
положень, відповідачі, до яких перейшло
право власності на предмет застави,
набувають статусу заставодавців, тому
до них перейшли усі права та обов'язки
як заставодавця, так і обов'язки за
основним зобов'язанням у межах
вартості майна.

Також положення Закону України "Про
заставу" свідчать, що правила ст. 1281 ЦК
України щодо строку пред'явлення
кредитором спадкодавця вимог до
спадкоємців не можуть застосовуватись
до зобов'язань, забезпечених заставою,
про що зазначено в п. 36 постанови № 5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року, а тому доводи апеляційної скарги
щодо незастосування судом строків,
передбачених ст. 1281 ЦК України є
помилковими.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну правову оцінку
зібраним доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав, передбачених законом для
задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
ухвалено відповідно до вимог
матеріального та процесуального права.
Підстав для його зміни чи скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 03 лютого 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: