Провадження по справі № 2/260/437/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року Суддя Ленінського
районного суду м. Донецька Данилюк О.С.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
судді Куйбишевського районного суду м.
Донецька Ларіонової Н.М. про визнання
дій незаконними та стягнення моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Ленінського районного суду м.
Донецька надійшла позовна заява ОСОБА_1
до судді Куйбишевського районного суду
м. Донецька Ларіонової Н.М. про визнання
дій незаконними та стягнення моральної
шкоди, з якої вбачається, що в
провадження судді Ларіонової Н.М.
знаходилась справа за позовом ОСОБА_1
до Другого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, Головного
управління Державного казначейства
України в Донецькій області про
відшкодування шкоди. Ухвалою
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 29 березня 2011 року справу
направлено за підсудністю до
Суворовського районного суду м. Одеси
відповідно до вимог ст. 116 ЦПК України.
Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 01 червня 2011 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 було задоволено,
зазначену ухвалу суду першої інстанції
скасовано, а справу повернуто для
продовження розгляду. Крім того,
ухвалою Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 08 липня 2011 року вказану
справу направлено за підсудністю до
Калінінського районного суду м.
Донецька відповідно до вимог ст. 116 ЦПК
України. Ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 12 серпня 2011 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було
задоволено, ухвалу суду першої
інстанції скасовано, а справу
повернуто для продовження розгляду. У
зв'язку з наведеним ОСОБА_1 вважає дії
судді Куйбишевського районного суду м.
Донецька Ларіонової Н.М. при винесенні
нею ухвал про направлення справи за
його позовом за підсудністю
незаконними, а тому, на думку заявника,
йому спричинена моральна шкода, через
що він вимушений звернутись до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 02.04.2012 року у відкритті
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до судді Куйбишевського
районного суду м. Донецька Ларіонової
Н.М. про визнання дій незаконними та
стягнення моральної шкоди було
відмовлено.

10.04.2012 року позовна заява ОСОБА_1 та
додані до неї документи були повернуті
позивачу та отримані ОСОБА_1, про що він
власноруч зробив відповідний підпис у
поштовому відправлені (а.с. 5).

25.04.2012 року ОСОБА_1 на ухвалу суду від
02.04.2012 року було подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 23 грудня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково
та ухвалу Ленінського районного суду м.
Донецька від 02.04.2012 року скасовано,
оскільки позовну заяву ОСОБА_1 слід
було залишити без руху з підстав
відсутності в матеріалах справи інших
аркушів, окрім першого аркушу позовної
заяви.

На виконання ухвали Апеляційного суду
Донецької області від 23 грудня 2013 року
позовну заяву ОСОБА_1 до судді
Куйбишевського районного суду м.
Донецька Ларіонової Н.М про визнання
дій незаконними та стягнення моральної
шкоди ухвалою Ленінського районного
суду м. Донецька від 10.01.2014р. було
залишено без руху.

На виконання вказаної ухвали від
10.01.2014р. до Ленінського районного суду
м. Донецька 05.02.2014 року ОСОБА_1 надіслав
позовну заяву із додатками з копією для
відповідачки.

Разом з тим, у пункті 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 13
червня 2007 р. № 8 «Про незалежність
судової влади» зазначено, що виключне
право перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, і суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів та заяв
із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі
питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів» роз'яснено, що у розумінні
положень частини першої статті 2,
пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини
третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням
положень статей 62, 126 і 129 Конституції
України, відповідно до яких
матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями
Конституції України визначено, що
рішення суду і відповідно до цього дії
або бездіяльність судів у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржуватись
у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій (чи відшкодування
моральної шкоди одночасно з
оскарженням таких дій) до іншого суду,
оскільки це порушуватиме принцип
незалежності судів і заборону
втручання у вирішення справи належним
судом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом
позовних вимог, незалежно від їх
викладення та змісту, предметом яких є,
по суті, оскарження процесуальних дій
судді (суду), пов'язаних із розглядом
справи, нормами ЦПК України чи іншими
законами України не передбачено.

Таким чином, у відкритті провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
судді Куйбишевського районного суду м.
Донецька Ларіонової Н.М. про визнання
дій незаконними та стягнення моральної
шкоди слід відмовити на підставі
пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК
України, якою передбачено, що суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду
в судах в порядку цивільного
судочинства.

На підставі викладеного та керуючись
ст.122 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
судді Куйбишевського районного суду м.
Донецька Ларіонової Н.М. про визнання
дій незаконними та стягнення моральної
шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції протягом 5 днів з дня
її проголошення.

СУДДЯ: