Справа № 447/4030/13
Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 22-ц/783/2044/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника заявника ПАТ
«КБ «Хрещатик» - Фота А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик» на ухвалу
Миколаївського районного суду
Львівської області від 19 грудня 2013 року
у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» про зміну способу та
порядку виконання рішення суду по
справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства КБ «Хрещатик»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по кредиту,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Миколаївського районного суду
Львівської області від 19 грудня 2013 року
у задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» до ОСОБА_3,
заінтересована особа: відділ державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду - відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржило ПАТ КБ
«Хрещатик».

В апеляційній скарзі просять ухвалу
суду скасувати та постановити нову по
суті заявлених вимог. Зазначають, що
висновки суду є необґрунтованими та не
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи. Так, судом не
враховано, що не отримання спадкоємцем,
який прийняв спадщину свідоцтва про
право на спадщину не може бути
підставою для непроведення звернення
стягнення на заставлене майно та
невиконання рішення суду про звернення
стягнення на заставлене майно.

В судове засідання окрім представника
заявника, решта осіб, що беруть участь у
справі (їх представники) не з'явилися,
однак суд вважав за можливе проводити
розгляд справи у їх відсутності,
враховуючи, що такі повідомлялись про
час та місце судового розгляду
належним чином, причин неявки (неявки
представників) не повідомили,
клопотань про відкладення розгляду
справи до суду від них не надійшло та
зважаючи на вимоги ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника заявника на підтримання
скарги, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів
справи ПАТ «КБ «Хрещатик» (як
правонаступник стягувача ВАТ КБ
«Хрещатик») звернулося в суд із заявою,
у якій, посилаючись на ст. 373 ЦПК
України, просило змінити спосіб та
порядок виконання рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 18.12.2009 року, яким
вирішено: Звернути стягнення на
заставлене майно: а) житловий будинок
«А-2», номер РПВН: 3780356, загальною площею
288,9 кв.м, з приналежними господарськими
будівлями та спорудами; б) земельну
ділянку площею 0,10 га надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, кадастровий
№:01:019:0006; в) земельну ділянку
площею 0,40 га надану для ведення
особистого підсобного господарства
кадастровий №:01:019:0174; що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та
належать на праві приватної власності
ОСОБА_4. За рахунок коштів, отриманих
від реалізації на прилюдних торгах
заставленого майна задовольнити
вимоги Відкритого акціонерного
товариства комерційний банк
«Хрещатик» в особі Львівської філії по
кредитному договору №84-07 від 18.05.2007
року в сумі 389089,93 грн. заборгованості по
кредиту 1700 грн. сплаченого по справі
судового збору та 120 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

А саме просили після слів
«…….АДРЕСА_1….» замість слів «……..та
належать на праві приватної власності
ОСОБА_4.» вказати: «…. та належали за
життя на праві приватної власності
ОСОБА_4, та у право спадщини на яке
вступила (спадщину якого прийняла)
спадкоємець ОСОБА_3, 1960 р.н., проживає за
адресою: АДРЕСА_1.».

Суд першої інстанції, розглянувши
вказану заяву у задоволенні такої
відмовив, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є
спадкоємцем за заповітом після смерті
власника майна ОСОБА_4, однак вона не
оформила свідоцтва про право на
спадщину та не зареєструвала права
власності на вказане майно, тому
вважає, що у задоволенні заяви слід
відмовити, оскільки спадкоємцем не
оформлено свідоцтва про право на
спадщину.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду помилковим, однак вважає, що
підстав для задоволення заяви Банку -
немає з інших підстав.

Як вбачається із матеріалів даної
цивільної справи; копії виконавчого
провадження ЄДРВП №36727497 з виконання
виконавчого листа №2-1348 виданого 18.01.2010
року Миколаївським районним судом
Львівської області; спадкової справи
№197/2010 спадкодавця ОСОБА_4
Миколаївської державної нотаріальної
контори, - після винесення згаданого
рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 18.12.2009 року, яке
є чинним, відповідач ОСОБА_4, власник
заставленого майна, на яке було
вирішено звернути стягнення - помер, а
саме ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщину після його
смерті, за вчиненим померлим заповітом
від 11.07.2009 року, в частині спірного
майна прийняла ОСОБА_3, донька
померлого, яка у передбачений законом
термін звернулась до Миколаївської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та про
видачу свідоцтва про право на спадщину.
Однак, на даний час свідоцтво про право
на спадщину на спірне майно їй не
видано та державна реєстрація права
власності на таке за вказано особою у
встановленому законом порядку не
проведена.

Окрім цього, ухвалою Миколаївського
районного суду Львівської області від
16.08.2010 року задоволено подання ВДВС
Миколаївського РУЮ Львівської області
про заміну сторони виконавчого
провадження №2-1348/09 та замінено, на
підставі ч.1 ст. 378 ЦПК України, сторону
виконавчого провадження з виконання
згаданого виконавчого листа №2-1348/10
(виданого за наслідками розгляду
згаданої цивільної справи). А саме, у
зв'язку із смертю боржника ОСОБА_4,
його замінено на його правонаступника,
спадкоємця ОСОБА_3

Враховуючи вказане, а саме те, що ОСОБА_3
є власником майна, на яке вирішено
звернути стягнення за згаданим
рішенням суду (хоч така у встановленому
законом порядку своїх прав на таке
майно не зареєструвала), крім цього,
така визнана боржником у виконавчому
провадженні жодних перешкод у
виконавця щодо виконання рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 18.12.2009 року -
немає.

Вказане відповідає п. 36 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року

Враховуючи вказане необхідності у
зміні способу чи порядку виконання
рішення суду - немає, а відтак заява ПАТ
«КБ «Хрещатик» про зміну способу та
порядку виконання рішення суду в
порядку передбаченому ст. 373 ЦПК
України, є безпідставною та до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312 ч.1 п. 2, 313, 314 ч.1
п.6, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» - задовольнити
частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Львівської області від 19 грудня 2013 року
- скасувати та постановити нову ухвалу,
якою у задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» про зміну способу та
порядку виконання рішення суду у
справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства КБ «Хрещатик»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по кредиту - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А.
Гірник