Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1532/14 Головуючий
у 1-й інстанції Гасанбеков С.С.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 04 лютого 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Конярство
України» про стягнення заборгованості
з оплати праці, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до Державного
підприємства «Конярство України» про
стягнення заборгованості з оплати
праці.

В обґрунтування позову зазначала, що
працює у відповідача на посаді
бухгалтера з 04.07.2005, відповідно до
наказу №68-к від 01.07.2005. На період 2010-2011 pp.
до 22 червня 2012 року діяв колективний
договір між адміністрацією та
профспілковим комітетом ДП
«Запорізький кінний завод № 86», що був
схвалений конференцією колективу
працівників підприємства протоколом №
1 від 20.03.2010.

Відповідно до п. 6.25 та додатку № 7
зазначеного Колективного договору
адміністрація господарства взяла на
себе обов'язок «за інтенсивність праці,
отримання чистого прибутку, збільшення
рентабельності видавати премію
працівникам господарства в розмірі 100%
середньої заробітної плати за рік та
поквартально». З листа Міністерства
АПК вбачається, що прибуток по філії
«Запорізький кінний завод № 86» за 2011
рік склав 898 000,00 грн. Отже, на виконання
п. 6.25, додатку № 7 Колективного
договору, всі працівники підприємства
мають право на отримання премії за рік
в розмірі середньої заробітної плати.

Крім того, за результатами діяльності
господарства за І квартал 2012 року,
згідно зі звітами, був нарахований
чистий прибуток, отже за збільшення
рентабельності відповідно до умов п. 6.25
Колективного договору, працівники
господарства мають право на отримання
премії у розмірі 100% середньої
заробітної плати.

Проте, в порушення умов Колективного
договору зазначена премія не була
нарахована та виплачена.

Не змінилася дана ситуація і після
проведення перевірки відповідача
головним державним інспектором праці,
оскільки після неї наказом № 67-а від
11.07.2012 премія за результатами 2011 року та
І кварталу 2012 року була виплачена лише
частині працівників.

Також позивачем зазначено, що
відповідно до наказу № 52к від 23.04.2011 по
ДП «Запорізький кінний завод № 86» в
зв'язку зі звільненням бухгалтера
матеріального відділу ОСОБА_3 її
посадові обов'язки були розділені між
заступником головного бухгалтера
ОСОБА_2 з доплатою 40% посадового окладу
вивільненої особи та бухгалтером по
тваринництву ОСОБА_4 з доплатою 40%
посадового окладу вивільненої особи.

Штатним розписом по ДП «Запорізький
кінний завод № 86» від 01.01.2011
встановлений посадовий оклад ОСОБА_3
(бухгалтера матеріального відділення 2
кат.) у розмірі 1 782,00 грн. Вважає, що при
виконанні посадових обов'язки
вивільненого працівника, їй мало б бути
нараховано та сплачено 40% від 1782,00 грн.,
що складає 712,80 грн. щомісячно.

З квітня 2011 року їй виплачувалась
зазначена надбавка у 40%, проте з травня
2012 року по липень 2012 року ця надбавка не
була нарахована та виплачена.

Посилаючись на вказані обставини,
просила суд стягнути з відповідача на
її користь премію по результатам 2011
року у розмірі середньомісячної
заробітної плати - 3051,00 грн.; стягнути з
відповідача на її користь премію по
результатам І кварталу 2012 року у
розмірі середньомісячної заробітної
плати - 3311,00 грн.; стягнути з відповідача
на її користь доплату у розмірі 40%
посадового окладу ОСОБА_3, за період
травень - липень 2012 року в розмірі 2138,40
грн.

Рішенням Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 24 грудня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 26 лютого 2013 року, позов було
задоволено повністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
було скасовано зазначені рішення судів
першої та апеляційної інстанцій,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Новомиколаївського
районного суду Запорізької області
від 04 лютого 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ДП «Конярство
України» на користь ОСОБА_2 2 138,40 грн. ,
що є доплатою в розмірі 40 % посадового
окладу ОСОБА_3, за період з травня 2012
року по липень 2012 року. В задоволенні
решти позовних вимог, а саме про
стягнення премії по результатах 2011
року в розмірі 3 051,00 грн. та про
стягнення премії по результатах І
кварталу 2012 року в розмірі З 311,00 грн.
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати в частині , що
стосується відмови в задоволенні
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення учасників апеляційного
розгляду, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні
позову в частині стягнення премій за 2011
рік та за 1 квартал 2012 року, суд першої
інстанції правильно виходив із
положення ст. 2 Закону України "Про
оплату праці", якою передбачено, що
структура заробітної плати
складається з основної заробітної
плати, додаткової заробітної плати, а
також інших заохочувальних та
компенсаційних виплат та на ч. 1 ст. 15
цього Закону і на ч. 2 ст. 97 КЗпП України -
відповідно до яких форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами.

При вирішенні спору суд
врахував викладене в мотивувальній
частині ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2013 року,
постановленої за наслідками розгляду
касаційної скарги Державного
підприємства "Конярство України" на
попередні судові рішення в цій справі.

Зокрема, суд першої інстанції
врахував , що пунктом 6.5. колективного
договору преміювання працівників
підприємства здійснюється відповідно
до Положення про преміювання, яким є
додаток № 7 колективного договору, де
зазначено, що за інтенсивність праці,
отримання чистого прибутку, підвищення
рентабельності: видавати премію
працівникам господарства в розмірі 100 %
середньої заробітної плати за рік та
поквартально. Проте додаток № 7, як і
інші положення колективного договору
не містить порядку та критеріїв
визначення підстав преміювання.

Відмовивши в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_2,
яка з 04.07.2005 року працювала у філії
Запорізький кінний завод № 86 ДП
"Конярство України" на посаді
бухгалтера, не довела суду, що
відповідач повинен був виплатити їй
передбачену умовами колективного
договору премію за 2011 рік та за 1
квартал 2012 року в розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Посилання позивача на Пункт 6.5.
колективного договору філії
Запорізький кінний завод № 86 ДП
"Конярство України" згідно якого
преміювання працівників підприємства
здійснюється відповідно до Положення
про преміювання, яким є додаток № 7
колективного договору, де зазначено, що
за інтенсивність праці, отримання
чистого прибутку, підвищення
рентабельності: видавати премію
працівникам господарства в розмірі 100 %
середньої заробітної плати за рік та
поквартально, не свідчить про обов'язок
відповідача нараховувати таку премію
кожному з працівників і за кожний
зазначений період часу, оскільки
премія - це основний вид додаткової,
понад основну заробітну плату,
винагороди, яка виплачується
працівникам за результатами їх
трудової діяльності та виробництва в
цілому за показниками та умовами
оцінки цих результатів, визначеними
підприємством.

Зазначений додаток № 7, як і інші
положення колективного договору, не
містить порядку та критеріїв
визначення підстав преміювання, а
доказів щодо обов'язковості
нарахування такої премії позивачу
ОСОБА_2 суду не надано,тому суд дійшов
правильного висновку про те, що за
умовами додатку №7 до Колективного
договору премія працівникам має
виплачуватись за наявності всіх трьох
підстав- чистого прибутку
підприємства,збільшення
рентабельності та інтенсивності праці
окремого працівника, проте судом
встановлено, що протягом 2011року рівень
рентабельності підприємства
зменшувався з 57,5% за шість місяців до 9,3%
на кінець року,а у першому кварталі
2012року показник рентабельності
зменшився до 8,88%, що виключає
можливість нарахування премії.

Позивачкою не доведена
наявність підстав для нарахування
премії за інтенсивність праці. При
цьому суд правильно не взяв до уваги
посилання позивачки на виконання нею
обов'язків відсутнього працівника
ОСОБА_3, оскільки за наказом №52к від
23.04.2011р. по ДП «Запорізький кінний завод
№86» позивачка за цю роботу отримує
доплату у розмірі 40% посадового окладу
вивільненого працівника.

Крім того згідно до наказу
№33 від 01.02.2011року Мінагрополітики
України державне підприємство
Запорізький кінний завод №86
реорганізовано шляхом приєднання до
державного підприємства «Конярство
України», згідно Положення про філію
(а.с.97) не є юридичною особою , а є філією
цього підприємства, і у ДП «Конярство
України»,який залучений судом до
участі у справі як відповідач,згідно до
Статуту ДП «Конярство України» не
виникло обов»язків перед позивачкою по
сплаті премій,передбачених
колективним договором ДП «Запорізький
кінний завод№86» за час її роботи після
його приєднання до ДП «Конярство
України».

Посилання в апеляційній скарзі
проте, що судом не вірно визначено
рівень рентабельності не спростовують
висновків суду проте, що колективний
договір не містить порядку та
критеріїв визначення підстав для
преміювання. (а.с.198, т.1) та за умовами
додатку № 7 до Колективного договору
премія працівникам має виплачуватися
за наявності всіх трьох підстав, тобто
чистого прибутку підприємства,
збільшення рентабельності та
інтенсивності праці окремо взятого
працівника.

Колегія судів вважає, що позивачем
не доведено підстав для нарахування їй
премії за 2011 рік та за 1 квартал 2012 року
в розмірі середньомісячної заробітної.

Отже доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими та такими, що
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Судом повно і всебічно
з'ясовані обставини справи,що мають для
неї значення, висновки відповідають
цим обставинам і набутим доказам,
характер правовідносин між сторонами
судом визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені, застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 04 лютого
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: