Єдиний унікальний номер 234/8486/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2924/2014
Головуючий в I інстанції Фоміна Ю.В.
суддя доповідач Безрученко Ю.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Могутової Н.Г.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
рішення Краматорського міського суду
від 19 лютого 2014 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року позивач ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію. Свої вимоги обґрунтував тим,
що ОСОБА_1, об'єкт якої знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 є споживачем
електричної енергії згідно договору
№1414 від 18 квітня 2004 року. При перевірці
представниками позивача 28 березня 2011
року вказаного об'єкта було виявлено
порушення Правил користування
електричною енергією, що виразилося в
самовільному підключенні
електропроводки до електричної мережі,
яка є власністю споживача без
порушення схеми обліку. Виявлене
порушення було зафіксовано в акті від 28
березня 2011 року. На підставі
зазначеного акту та відповідно до
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією було визначено обсяг та
вартість спожитої, але не облікової
електричної енергії на загальну суму 33
144,40 грн. Просить стягнути з відповідача
заборгованість за спожиту, але не
враховану приладом обліку електричну
енергію в сумі 33 144,40 грн. на користь
позивача та вирішити питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням Краматорського міського суду
від 19 лютого 2014 року в задоволенні
позовних вимог ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію відмовлено
повністю.

Не погодившись з таким рішенням ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким задовольнити позов в повному
обсязі. В обґрунтування скарги
зазначає, що судом невірно застосовано
норму закону до спірних правовідносин.
Відповідачем не надано доказів на
підтвердження заперечень позовних
вимог. Суд дійшов помилкового висновку
про невідповідність акту нормам
діючого законодавства щодо форми
складання таких актів.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» Чмірьова Л.С., діюча
на підставі довіреності (а.с. 175),
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з'явилась, про час і місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином листом і телефонограмою
№1926, зареєстрованою у відповідному
порядку від 19 березня 2014 року (а.с.173),
відповідно до телеграми просила
розглянути справу у її відсутність (а.с.
174), що не перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що акт
про порушення Правил користування
електричною енергією №037851 від 28
березня 2011 року складений з
порушеннями норм діючого
законодавства, а саме в акті допущені
виправлення ,місце підключення до
відповідних мереж не виявлено, в акті
про це в порушення п. 2.9 Методики не
зазначено, схема не складена, а тому
вказана Методика не може бути
застосована на підставі п. 2.9 Методики.

З таким висновком суду в оскаржуваній
його частині можна погодитися.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній його частині зазначеним
вимогам закону відповідає.

Відносини з приводу постачання
юридичним особам та фізичним особам
(крім населення) електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженою Постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 4 травня
2006 року N 562 та Правилами користування
електричною енергією затвердженими
Постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31 липня 1996 року N 28.

Згідно ст. 27 Закону "Про
електроенергетику" порушення Правил
КЕЕ є правопорушенням у сфері
електроенергетики та тягне за собою
відповідальність згідно діючого
законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ВАТ «Донецькобленерго» та
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 укладено договір №1414 від 18
жовтня 2004 року про постачання
електричною енергією (а.с.6-17).

З копії акту про порушення Правил
користування електричною енергією
№037851 від 28 березня 2011 року вбачається,
що представниками позивача за адресою
АДРЕСА_1 проведено перевірку
дотримання вимог Правил та встановлено
порушення, а саме самовільне
підключення струмоприймачів до
електричної мережі, яка не є власністю
споживача без порушення схеми обліку.
Споживач з актом була не згодна, про що
зазначено в акті (а.с.18-19).

Відповідно до акту технічної перевірки
розрахункових засобів обліку до 1 кВ
від 28 березня 2011 року та акту про
пломбування від 28 березня 2011 року, в
приміщенні закусочної по АДРЕСА_1, без
обліковий ввід відключено, провід
вилучено та опломбовано (а.с.20-22).

Як вбачається з акту перевірки
усунення порушень Правил від 28 березня
2011 року, вказане порушення було усунено
шляхом відключення без облікового
вводу та опломбуванням лічильника
(а.с.23).

08 лютого 2012 року відповідачка була
запрошена на засідання комісії по
розгляду акту про порушення ПКЕЕ №037851
від 28 березня 2011 року, яке відбулося 17
лютого 2012 року (а.с.30).

Як вбачається з копії протоколу
засідання комісії по розгляду актів
про порушення ПКЕЕ та визначення об'єму
недорахованої електроенергії, комісія
прийняла рішення про те, що розрахунок
недооблікованої електричної енергії
провести згідно п. 2.9 Методики,
затвердженої постановою НКРЕ від 04
травня 2006 року №562 (а.с.33-36).

07 серпня 2012 року відповідачка в
установленому законом порядку
припинила підприємницьку діяльність
(а.с.59-61, 119).

Згідно з пунктом 6.41 Правил КЕЕ у разі
виявлення під час контрольного огляду
або технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється двосторонній акт
порушень. В акті мають бути зазначені
зміст виявленого порушення із
посиланням на відповідні пункти цих
Правил та вихідні дані, необхідні та
достатні для визначення обсягу
недоврахованої електричної енергії
або суми завданих споживачем збитків.

Пункт 53 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357,
та п. 6.41 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31 липня 1996 р. N 28, аналогічні
за своїм змістом.

Тому доводи апеляційної скарги, що суд
першої інстанції послався на пункт 53
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 р. N 1357, а ні на пункт 6.41
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
від 31 липня 1996 р. N 28, є необґрунтованими
та не впливають на правильність
висновків суду, оскільки Методика
встановлює порядок визначення обсягу
та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 31.07.96 N 28 (далі - ПКЕЕ), або Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.99 N
1357 (далі - ПКЕЕН).

Отже, відповідно до підпунктів 5-7 п. 2.1
Методики Методика застосовується на
підставі акта про порушення,
складеного в порядку, установленому
цією Методикою, з урахуванням вимог
ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень
ПКЕЕ: самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника; підключення до
електричної мережі, що не є власністю
енергопостачальника,
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки поза розрахунковими
приладами обліку електричної енергії з
порушенням схеми обліку; підключення
до електричної мережі, що не є
власністю енергопостачальника,
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки поза розрахунковими
приладами обліку електричної енергії
без порушення схеми обліку, тощо.

Згідно п. 4.6, 4.7 Методики в акті про
порушення зазначаються всі необхідні
для розрахунку згідно з вимогами цієї
Методики параметри, що характеризують
електроустановку споживача, схему
підключення електроустановки
споживача та її графічне зображення із
зазначенням: меж балансової
належності; перерізів та матеріалу
всіх проводів (кабелів), наявних у схемі
підключення; фазування приладу обліку
на дату оформлення акта про порушення.
В акті про порушення заповнюються всі
графи та рядки без пропусків.
Виправлення чи підчищення не
допускаються. Текст повинен бути
однозначним, без можливості подвійного
тлумачення.

Відповідно до п. 2.9 Методики у разі
виявлення у споживача порушень,
зазначених у підпунктах 5 - 7 пункту 2.1
цієї глави, Методика застосовується за
умови виявлення місця (точки)
підключення до відповідних мереж, про
що зазначається в акті про порушення та
позначається на схемі.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, розрахунок недооблікованої
електричної енергії проведено згідно
п. 2.9 Методики. Водночас, в акті про
порушення Правил № 037851 від 28 березня 2011
року допущені виправлення, місце
підключення до відповідних мереж не
виявлено, в акті про це в порушення п. 2.9
Методики не зазначено, схема не
складена.

Інших доказів в обґрунтування як
позовних вимог так і доводів
апеляційної скарги апелянтом не надано
ні в суді першої інстанції, ні в
апеляційному суді.

Щодо доводів апеляційної скарги, що
відповідачем не надано жодного доказу
в обґрунтування заперечень, то такі
доводи є також необґрунтованими,
оскільки з огляду на наведене та з
урахуванням визначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності й диспозитивності
цивільного процесу саме на позивача
покладено обов'язок доведення своїх
позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ
«Донецькобленерго» про стягнення
заборгованості, не врахованої приладом
обліку електричної енергії, свої
вимоги обґрунтовували саме тим, що в
Акті про порушення ПКЕЕ № 037851 від 28
березня 2011 року зафіксоване виявлене
порушення, а суму заборгованості в
розмірі 33 144,40 грн. визначена саме на
підставі Методики (а.с. 33-36).

Відповідно до п. 2.9 Методики у разі
виявлення у споживача порушень,
зазначених у підпунктах 5 - 7 пункту 2.1
цієї глави, Методика застосовується за
умови виявлення місця (точки)
підключення до відповідних мереж, про
що зазначається в акті про порушення та
позначається на схемі.

Отже, апеляційний суд не бере до уваги
доводи апеляційної скарги в частині
того, що суд першої інстанції не взяв до
уваги покази свідків та не приєднав
пояснення свідка, не дав належної
оцінки саме акту технічної перевірки
від 28 березня 2011 року № 529456 (а.с. 18-19),
оскільки судом першої інстанції у
відповідності до норм
цивільно-процесуального законодавства
дана належна правова оцінка усім
доказам по справі, в тому числі і акту, в
якому та в схемі, що додана до договору
на поставку електричної енергії (а.с.
6-11, 27), не зазначено саме точку
самовільного підключення до
відповідних мереж, а тому суд першої
інстанції прийшов до правильних
висновків про відмову в задоволенні
позову, оскільки заборгованість
розрахована на підставі п.2.9 Методики,
а інших вимог ПАТ «Донецькобленерго»
не було заявлено.

За встановлених обставин, апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін, що відповідає положенням ст.. 308
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
від 19 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Суддя: