Справа № 565/238/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської
області-

під головуванням судді
Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання
Ломазі С.О.,

з участю:

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Кузнецовського міського суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» про стягнення страхового
відшкодування за шкоду, пов'язану із
смертю потерпілого,

в с т а н о в и в :

В суд звернулася ОСОБА_1 із
позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про
стягнення одноразового страхового
відшкодування в розмірі 100000грн. за
шкоду, заподіяну в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
пов'язаної із смертю чоловіка позивача
- ОСОБА_2, що є частиною неотриманих
доходів померлого годувальника, за
полісом №АВ/7509639 від 19.04.2012р.
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів.

Позовні вимоги обгрунтовуються
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_3, керуючи
автомобілем марки «Форд Транзит»
держномер НОМЕР_1 (далі - автомобіль
марки «Форд»), допустив порушення
правил дорожнього руху, вчинив наїзд на
чоловіка позивача - ОСОБА_2, внаслідок
чого останній помер на місці пригоди.
ОСОБА_3 був визнаний винуватим у
вчиненні злочину та засуджений за ст.286
ч.2 КК України. На час
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки «Форд» була
застрахована у ВАТ НАСК «Оранта».
ОСОБА_3 володіє даним транспортним
засобом на законній підставі, згідно
довіреності, виданої власником
автомобіля - ОСОБА_4, а тому,
відповідальність ОСОБА_3, пов'язана із
використанням автомобіля марки «Форд»,
є застрахованою. Позивач, як
непрацездатна вдова потерпілого
ОСОБА_2, звернулася до відповідача із
заявою з метою отримання страхового
відшкодування за шкоду, заподіяну
життю її чоловіка, що пов'язана з його
смертю та додала необхідні документи.
Однак у листі відповідача від 06.11.2013р.
було повідомлено про відмову у виплаті
страхового відшкодування за шкоду,
пов'язану із смертю ОСОБА_2, з
посиланням на те, що винною особою
позивачу начебто відшкодовано
матеріальний збиток повністю.

ОСОБА_1 не погоджується із такою
відмовою у виплаті страхового
відшкодування, посилаючись на те, що
заподіювачем шкоди було відшкодовано
повністю лише витрати на поховання, а
шкода, пов'язана із смертю годувальника
(зокрема частина неотриманих доходів
померлого) не відшкодовувалася. В
обґрунтування своїх вимог
покликається позивач на норми
законодавства та приводить розрахунок
відшкодування, як утриманцю загиблого
ОСОБА_2 Посилаючись на те, що
розрахована сума перевищує ліміт
відповідальності страховика, вважає за
можливе присудити із відповідача
виплату одноразово суму відшкодування,
за шкоду, пов'язану зі смертю ОСОБА_2 в
розмірі 100000грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги та їх обгрунтування
підтримала повністю. З її пояснень
вбачається, що із такими вимогами вона
раніше не зверталася ні до ОСОБА_3, ні до
страховика. Вважає, що розмір
призначеної пенсії по втраті
годувальника, відповідно до ст.1200 ЦК, не
може впливати на виплату страхового
відшкодування.

Представник відповідача Фурманюк С.В.
позовних вимог не визнав повністю. З
його пояснень слідує, що в ст.1200 ЦК
визначені підстави (умови)
відповідальності заподіювача шкоди і
вони є ширші, ніж визначено
відповідальність страховика за ст.27
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», коли розмір
відшкодування шкоди, завданої смертю
потерпілого, автоматично зменшується
на розмір виплачуваної пенсії по
втраті годувальника.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача,
дослідивши та оцінивши у сукупності
докази у справі, приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову.

Із копії вироку Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
30.08.2013р. та копії ухвали апеляційного
суду Рівненської області від 16.12.2013р.
вбачається, що 24.11.2012р. у м.Кузнецовську
Рівненської області внаслідок
порушення правил дорожнього руху водій
ОСОБА_3 допустив наїзд автомобілем
марки «Форд» на потерпілого ОСОБА_2 і
останній, через отримані при наїзді
автомобілем травми помер на місці
пригоди.

Відповідно до полісу №АВ/7509639
страхувальником ОСОБА_4 було
застраховано цивільно-правову
відповідальність власника автомобіля
марки «Форд», зі строком дії договору
із 20.04.2012р. до 19.04.2013р. Свідоцтвом про
смерть підтверджено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Із копії листа ВАТ НАСК «Оранта» від
06.11.2013р. видно, що позивачу було
відмовлено у здійсненні страхового
відшкодування за описаною подією, у
зв'язку із тим, що ОСОБА_3 матеріальний
збиток потерпілій відшкодував у
повному обсязі та з нього було стягнуто
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 41500 грн.

ОСОБА_1 є дружиною потерпілою,
непрацездатною особою (у зв'язку з
досягненням пенсійного віку) та
перебувала на утриманні потерпілого
(підтверджено копією свідоцтва про
одруження, довідкою про розмір пенсії
ОСОБА_2 і довідкою ЖЕД №2 м.Кузнецовськ
від 06.02.2014р.).

Згідно із нормами ст.27 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції, що була чинною на
час укладення договору страхування та
на час настання страхового випадку)
право на отримання відшкодування за
шкоду, пов'язану із смертю потерпілого,
мають особи, які знаходилися на
утриманні потерпілого, та особи, які
взяли на себе витрати з поховання. У
зв'язку із смертю годувальника в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди право на страхове
відшкодування мають: діти (в тому
числі усиновлені) - до досягнення
ними повноліття; непрацездатна вдова
(вдовець), непрацездатні батьки - до
відновлення ними працездатності, а
також працездатна вдова (вдовець),
якщо у сім'ї є діти віком до восьми
років; інші члени сім'ї, які знаходилися
на утриманні потерпілого. Страхове
відшкодування виплачується, якщо
смерть потерпілого в результаті
дорожньо-транспортної пригоди настала
протягом одного року після
дорожньо-транспортної пригоди та є
прямим наслідком такої
дорожньо-транспортної пригоди. У
зв'язку із смертю годувальника
відшкодовується частина неотриманих
доходів потерпілого, яка кожному
утриманцю належала б при його житті,
за вирахуванням пенсій, наданих
утриманцям внаслідок втрати
годувальника. Порядок вирахування
відшкодування утриманцям визначає
Кабінет Міністрів України. За
умовами договору або за поданням
одержувачів страхового відшкодування
та за погодженням із страховиком
таке відшкодування може бути
виплачено у вигляді одноразової
компенсації.

Застосуванню до спірних відносин
підлягає наведена норма ст. 27 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (зокрема частина 27.4), як норма
спеціального закону, що регулює
відносини відповідальності страховика
за шкоду, пов'язану із смертю
потерпілого ( в редакції, діючій на час
укладення договору страхування). До цих
правовідносин не може застосовуватися
норма ст.1200 ч.3 ЦК України, яка визначає
загальні правила відшкодування шкоди,
завданої смертю потерпілого, в тому
числі без урахування пенсії,
призначеної внаслідок втрати
годувальника та інших доходів. На
підтвердження таких висновків суд
приймає положення норми ст.2 (ч.2.1)
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», згідно якої,
якщо норми цього Закону передбачають
інше, ніж положення інших актів
цивільного законодавства України, то
застосовуються норми цього Закону.

Крім того, при визначенні норми закону,
що підлягає застосуванню до спірних
відносин, суд враховує, що згідно із п.2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (від 05.07.2012р. №5090-VI), норми
цього Закону (де викладено ст.27 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у новій редакції) не
застосовуються до договорів
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладених до набрання
чинності цим Законом (з 05.02.2013р.).

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку
проведення розрахунку розміру
страхового відшкодування утриманцям у
зв'язку із смертю годувальника
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (затв. постановою КМ України
№1776 від 31.12.2004р.), що був чинним на час
виникнення спірних відносин,
розрахунок розміру страхового
відшкодування, що виплачується
утриманцям у зв'язку із смертю
годувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
проводиться у межах визначеного
законодавством ліміту
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
який діяв на дату укладення
договору страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Частина неотриманих доходів
померлого годувальника, яка за його
життя належала б кожному утриманцю,
визначається із середньомісячного
доходу померлого, який включає
виплати, що підлягають обкладенню
податком з доходів фізичних осіб,
пенсії, державну соціальну допомогу
та щомісячні виплати за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, за останній
календарний рік (за відрахуванням
частки, яка припадала на померлого і
працездатних осіб, та суми пенсій,
виплачених утриманцям внаслідок
втрати годувальника) шляхом ділення
частини неотриманих доходів
померлого годувальника, що припадає
на зазначених осіб, на кількість цих
осіб.

Згідно із довідкою управління ПФ
України в м.Кузнецовську від 03.02.2014р. №19
за період з грудня 2011р по листопад 2012р.
ОСОБА_2 отримав 95289, 62 грн. пенсії, а тому
середньомісячний дохід становить 7940, 80
грн. (95289, 62грн. : 12 міс.). Далі, на
утриманні потерпілого була лише його
непрацездатна дружина - ОСОБА_1, а отже
слід відняти частку, яка припадала на
померлого (1/2). Частина неотриманих
ОСОБА_1 доходів померлого годувальника
буде складати 3970, 40 грн. (7940, 80грн. - (7940, 80
грн. х ?)).

Наведене значить, що щомісячний розмір
відшкодування частини неотриманих
доходів потерпілого, який належить
ОСОБА_1 становить 3970, 40 грн. Але від
зазначеної частини неотриманих
доходів, згідно із ст.27 (ч.27.4) Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», необхідно відняти пенсію,
надану ОСОБА_1 внаслідок втрати
годувальника. Відповідно до листа
Головного управління ПФ України в
Рівненській області від 10.04.2014р. ОСОБА_1
з 01.05.2013р. призначено пенсію у зв'язку з
втратою годувальника. Розмір
призначеної пенсії за період травень -
листопад 2013р. щомісячно складав 6203,
83грн., а грудень 2013р. - квітень 2014р. 6219, 78
грн. щомісячно.

Оскільки розмір пенсії позивача у
зв'язку із втратою годувальника
перевищує розмір відшкодування
частини неотриманих доходів
потерпілого, то підстав для
задоволення позову немає, в тому числі
й для виплати спірного відшкодування
одноразово.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити повністю в задоволенні
позову ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» про стягнення страхового
відшкодування за шкоду, пов'язану із
смертю потерпілого, через
безпідставність вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, через Кузнецовський
міський суд Рівненської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С у д д я :