Справа №173/1552/13-ц
Провадження №6/173/84/2014
У Х В А Л А

іменем України

05 травня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю. при
секретарі судового засідання
Демяненко С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служи
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

До Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області звернувся державний
виконавець відділу державної
виконавчої служи Верхньодніпровського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України. В обґрунтування
подання зазначено, що на виконанні
державного виконавця Мелюс О.О.
знаходиться виконавче провадження №
40630638 щодо примусового виконання
виконавчого листа № 173/1552 про стягнення
з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 350 грн. щомісяця, починаючи
стягнення з 13 червня 2013 року. Боржник
добровільно рішення суду не виконує,
кошти на утримання дитини не сплачує,
що підтверджується матеріалами
виконавчого провадження та заявою
стягувача. Відсутні відомості щодо
місця роботи боржника, допомогу у
центрі зайнятості, пенсію та інших
доходів, з яких можливо провести
утримання, не отримує. Заборгованість
по аліментам складає 3360,06 грн. Боржник
неодноразово викликався до відділу ДВС
для сплати заборгованості,
попереджався про кримінальну
відповідальність у відповідності до
ст. 164 КК України, але заборгованість не
погашає, що свідчить про злісне
ухилення від сплати аліментів. На
підставі вищевикладеного державний
виконавець просив суд тимчасово
обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до моменту фактичного
виконання аліментних зобов’язань.

В судове засідання
державний виконавець на з’явилася, про
час та місце розгляду подання
повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши зміст
подання та документи, додані до нього,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що
впровадженні Відділу ДВС
Верхньодніпровського районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження № 40630638 щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 173/1552 про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в твердій грошовій сумі 350 грн.
щомісяця, починаючи стягнення, з 13
червня 2013 року до досягнення дитиною
повноліття. Заборгованість по виплаті
аліментів становить 3360,06 грн., що
підтверджується відповідним
розрахунком.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням.

Законом передбачено
юридичну санкцію у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон не
за наявність факту невиконання
зобов’язання, а за ухилення від їх
виконання. Обов’язок доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов’язання покладається на
державного виконавця, як суб’єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має
заборгованість по аліментам 3360,06 грн. В
той же час державним виконавцем не
надано жодних доказів того, що боржник
умисно не виконує обов’язки, покладені
на нього рішенням суду. Сам факт
наявності заборгованості не свідчить
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов’язків, що може бути зумовлене
об’єктивними причинами, наприклад
відсутністю роботи, тривалим
відрядженням, важкою хворобою тощо.
Жодних відомостей про місце роботи
боржника або інші види доходів в
матеріалах виконавчого провадження не
має. Також зі змісту подання не
вбачається, що боржник на час розгляду
подання має паспорт для виїзду за
кордон або отримує такий паспорт, що є
необхідною умовою для застосування
тимчасового обмеження у праві
виїзду боржника за межі України,
виходячи зі змісту ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»

З урахуванням вищевикладеного, суд не
вбачає підстав для задоволення
подання.

Керуючись ст.377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України –
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом п’яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
О.Ю.Шевченко