Справа № 621/693/14-ц
Провадження № 2/621/414/14
Зміївський районний суд Харківської
головуючого судді
розглянувши в заочному порядку у
відкритому судовому засіданні в м.
Змієві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Зміївського районного
водопровідно-каналізаційного
підприємства про стягнення суми
вихідної допомоги та компенсації за
невикористану відпустку,
13.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до Зміївського районного
водопровідно-каналізаційного
підприємства (далі - Зміївське РКВКП)
про стягнення суми вихідної допомоги
та компенсації за невикористану
відпустку, в якому просив стягнути з
відповідача на його користь суму
вихідної допомоги та компенсацію за
невикористану відпустку у загальному
розмірі 4804,4 грн., а також компенсацію за
затримку розрахунку у розмірі його
середнього заробітку по день
фактичного розрахунку, посилаючись на
те, що він працював на Зміївському
РКВКП з 02.01.2002 року диспетчером. Наказом
від 02.12.2013 року № 154-к ОСОБА_1 було
звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку зі скороченням штату
працівників. В день звільнення
відповідачу не було виплачено всі суми
заборгованості по заробітній платі,
компенсація за невикористану
відпустку та вихідна допомога. Після
звернення відповідача до Прокуратури
Зміївського району, 30.12.2013 року йому
була виплачена заборгованість по
зарплаті, однак, так і залишилися не
відшкодованими суми вихідної допомоги
та компенсації за невикористану
відпустку на загальну суму 4804,4 грн.
Оскільки, Зміївське РКВКП порушило
вимоги Кодексу законів про працю
України при звільненні ОСОБА_1, він був
змушений звернутися до суду із даним
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, до суду надав заяву про
розгляд справи за його відсутності.
Крім того, ОСОБА_1 просив залишити без
розгляду частину його позовних вимог, а
саме щодо стягнення зі Зміївського
РКВКП на його користь компенсації за
затримку розрахунку у розмірі його
середнього заробітку по день
фактичного розрахунку. Справу просив
розглядати за його відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про отримання
судової кореспонденції, про причини
неявки суд не повідомив, заперечень
проти позову та заяв про розгляд справи
за його відсутності не надавав, тому зі
згоди позивача, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, на підставі наявних у ній
даних і доказів.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до положень
ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув
цивільну справу без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального запису.

Ознайомившись з матеріалами справи,
дослідивши докази, що містяться в
матеріалах справи, суд дійшов висновку,
що позов обґрунтований та підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав:

З копії трудової книжки, серія НОМЕР_2
вбачається, що ОСОБА_1 працював на
Зміївському РКВКП водієм, починаючи з
02.01.2002 року по 02.12.2013 року /а.с. 6-9/.

Той факт, що 02.12.2013 року ОСОБА_1
звільнений з підприємства на підставі
п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю
України у зв'язку зі скороченням
чисельності штату працівників, окрім
копії трудової книжки, підтверджується
випискою з Наказу від 02.12.2013 року № 154-К.
Бухгалтера зобов'язано провести
розрахунок /а.с. 10/.

Відповідно до Довідки від 13.03.2014 року №
44, заборгованість Зміївського РКВКП з
виплати ОСОБА_1 заробітної плати
становить 4804 (чотири тисячі вісімсот
чотири) грн. 40 коп., яка складається з
суми вихідної допомоги у розмірі 1861
грн. 49 коп. та компенсації за
невикористану відпустку у розмірі 2942
грн. 91 коп. /а.с. 11/.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Статтею 44 цього ж Кодексу передбачено,
що при припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 6 статті 36
та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу,
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку; у разі призову або
вступу на військову службу,
направлення на альтернативну
(невійськову) службу (пункт 3 статті 36) -
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат; внаслідок порушення власником
або уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38 і 39) - у
розмірі, передбаченому колективним
договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку.

Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1
перебував з відповідачем у трудових
відносинах. Зміївське РКВКП своєчасно
не виплатило позивачу всі належні суми
при його звільненні, в т.ч. вихідну
допомогу та компенсацію за
невикористану відпустку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач,
в порушення вищезазначених норм
Закону, не провів своєчасного
розрахунку із ОСОБА_1, а тому позов
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь держави належить стягнути
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 44, 83, 115, 116 Кодексу
Законів про працю України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 197, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства про стягнення суми
вихідної допомоги та компенсації за
невикористану відпустку -
задовольнити.

Стягнути зі Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства, Харківська обл., м. Зміїв,
вул. Червоноармійська, 24, МФО 351005,
ідентифікаційний код: 21231318, на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
суму вихідної допомоги та компенсацію
за невикористану відпустку у
загальному розмірі 4804 (чотири тисячі
вісімсот чотири) грн. 40 коп.

Стягнути зі Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства, Харківська обл., м. Зміїв,
вул. Червоноармійська, 24, МФО 351005,
ідентифікаційний код: 21231318, судовий
збір на користь держави в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп., які
перерахувати на р/р 0227, одержувач
УДКСУ у Зміївському районі Харківської
області, , банк
отримувача Головне управління
Державної казначейської служби
України в Харківській області, код
банку отримувача 851011.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Зміївським районним судом Харківської
області за письмовою заявою
відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії відповідачем.

Головуючий: