АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3540/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач - Гайдук
В.І. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Міхеєвої В.Ю.,
Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 27 січня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», ОСОБА_3,
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, третя особа -
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк», про
визнання недійсними прилюдних торгів
та акту про проведення прилюдних
торгів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом, зазначаючи, що
16 липня 2013 року в порядку виконання
рішення суду про стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором
на прилюдних торгах було реалізовано
належне їй нерухоме майно. Проте, при
підготовці торгів, а також під час їх
проведення виконавчою службою та
організатором прилюдних торгів було
допущено ряд порушень, зокрема, ч. 1 ст. 44
Закону України «Про іпотеку», яка
регламентує розмір гарантійного
внеску для учасників торгів; приписів
«Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів» щодо
повідомлення боржника про дату
проведення прилюдних торгів та
стосовно внесення інформації про
предмет продажу до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень; торги
були проведено тричі, а не двічі.
Приймаючи наведене до уваги, позивач
просила визнати недійсними протокол
проведення прилюдних торгів
№08/177/13/А-01н-2 від 16 липня 2013 року щодо
реалізації належного їй нерухомого
майна та акт від 26 липня 2013 року про
проведення публічних торгів, а також
покласти судові витрати на
відповідачів (а.с. 2-7).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 27 січня 2014 року у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено (а.с. 124-127).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення, у зв'язку з чим
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог у повному обсязі (а.с.
129-132).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції (далі -
Амур-Нижньодніпровський відділ ДВС)
знаходиться виконавче провадження ВП
№ 27034070 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-8996/10, виданого 21
березня 2011 року Жовтневим районним
судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
суми заборгованості у розмірі 2049286,44
грн.

Під час проведення виконавчих дій було
накладено арешт на житловий будинок
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності, з метою його
подальшого продажу спірного

Виконавчі дії ДВС з приводу арешту,
оцінки та передачі спірного будинку на
реалізацію при виконанні судового
рішення, позивачкою оскаржено не було.

Реалізацію майна здійснювало ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», на підставі договору про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого рухомого
майна № 08/177/13/А-01н від 18 березня 2013 року,
укладеного з Амур-Нижньодніпровським
відділом ДВС (а.с. 48-50).

Прилюдні торги з реалізації
зазначеного нерухомого майна вперше
були призначені на 09 квітня 2013 року, але
через відсутність заявок покупців ці
торги не відбулися (а.с. 52-54).

У зв'язку з чим, 26 квітня 2013 року
державним виконавцем у відповідності
до положень ч. 5 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» було
проведено уцінку майна на 10% до 267894,00
грн. та призначено повторні торги на 03
червня 2013 року (а.с. 55-57).

03 червня 2013 року торги також не
відбулися через відсутність заявок
покупців, у зв'язку з чим їх було
перенесено на 16 липня 2013 року, з
уціненням лоту на 30% від первинної
вартості до 208362,00 грн. (а.с. 58-65).

16 липня 2013 року проведено прилюдні
торги, за результатами яких, ОСОБА_3
набула право власності на житловий
будинок (а.с. 66-69).

Правовідносини з реалізації
арештованого майна регулюються
Законом України «Про виконавче
провадження», Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, та Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999
року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

За змістом ч. 1 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього
Закону, здійснюється шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
або на комісійних умовах.

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення), та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4), і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Пунктом 3.2. Тимчасового положення
передбачено, що спеціалізована
організація проводить прилюдні торги
за заявкою державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги за
експертною оцінкою та інші відомості,
передбачені Інструкцією про
проведення виконавчих дій.

Відповідно до п. 3.5 Тимчасового
положення спеціалізована організація,
яка проводить публічні торги, не
пізніше як за 15 днів до дня проведення
публічних торгів публікує в порядку,
визначеному Положенням про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 20
травня 2003 N 43/5, на відповідному
веб-сайті інформацію про нерухоме
майно, що реалізується. Оголошення про
проведення прилюдних торгів має бути
розміщене не пізніше семи днів з
моменту укладення договору про
реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів - не
пізніше семи днів з моменту переоцінки
майна.

Згідно з п. 3.11 Тимчасового положення
спеціалізована організація письмово
повідомляє державного виконавця,
стягувача та боржника про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна.

Відповідно до вимог п. 4.2 Тимчасового
положення про проведення прилюдних
торгів лот виставляється на торги за
наявності не менше двох покупців.

Пунктом 7.1 Тимчасового положення
передбачено, що прилюдні торги
вважаються такими, що не відбулися у
разі відсутності покупців або
наявності тільки одного покупця.

Таким чином, суд першої інстанції,
встановивши відсутність порушень під
час підготовки та проведення прилюдних
торгів з реалізації належного позивачу
нерухомого майна, дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги
стосовно порушення вимог Закону
України «Про іпотеку», колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду стосовно неможливості
застосування положень даного закону,
оскільки відповідно ст. 1 Закону
України «Про іпотеку» іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Тобто Закон України «Про іпотеку» є
спеціальною правовою нормою, яка
регулює правовідносини між
іпотекодержателем та іпотекодавцем
під час виконання зобов'язання
останнім. Цим законом встановлено
особливий порядок продажу предмету
іпотеки для задоволення вимог
іпотекодержателя, зокрема, на підставі
рішення суду чи виконавчого напису
нотаріуса.

В даному випадку продаж нерухомого
майна відбувався в рамках виконавчого
провадження, яким виконувалось рішення
суду про стягнення з позивача на
користь третьої особи ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованості за
кредитним договором, який, відповідно
до пояснень сторін, був дійсно
забезпечений договором іпотеки на
спірний будинок, але із заявою про
звернення стягнення на спірний будок
банк до суду не звертався, тому доводи
позивача, що публічні торги повинні
були відбутися на підставі Закону
України «Про іпотеку», суд
обґрунтовано не взяв до уваги.

Доводи позивача, що під час проведення
публічних торгів, вона належним чином
про їх проведення не повідомлялась є
безпідставними і спростовуються
матеріалами справи, а саме реєстрами
відправки поштової кореспонденції,
заявою позивача (а.с.70-81,100).

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 27 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: