САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/2628/14-ц
Провадження № 2/206/773/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"03" червня 2014 р.

Самарський районний суд м.
Дніпропетровську у складі:

головуючого судді
Поштаренко О.В.,

при секретарі
Нор І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
суми, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (позивач) звернулася до
суду із позовною заявою до ОСОБА_3
(відповідач) про стягнення суми. В
обґрунтування позову позивач в
позовній заяві посилається на те, що
згідно розписки написаною
відповідачем власноручно 13.07.2011 року,
останній позичив у позивача грошову
суму у розмірі 13600 гривень, які
зобов'язався повернути не пізніше
13.07.2012 року. Рішенням Самарського
районного суду м.Дніпропетровська від
03.09.2012 року було стягнуто з відповідача
борг за договором позики. Станом на
квітень 2014 року позивач нічого не
сплатив. З огляду на викладене, просить
стягнути з ОСОБА_3 проценти в сумі 1 829
грн., інфляційну суму в розмірі 476 грн.
та 3% річних в розмірі 787,06 грн., а всього
на 3 092 грн.06 коп.

Відповідач в судові засідання,
які відбулися 30.04.2014, 30.05.2014, 03.06.2014 не
з»явився. Про час і місце засідання
суду повідомлявся згідно з вимогами
чинного законодавства.

З огляду на викладене та згідно
правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.11.2013 року,
рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 03.09.2012 року було
стягнуто з відповідача борг за
договором позики (а.с.4-5).

Станом на квітень 2014 року позивач
нічого не сплатив. До теперішнього часу
відповідачем борг не повернуто.

Аналізуючи спірні
правовідносини, співвідношуючи їх із
встановленими в судовому засіданні
фактичними обставинами справи суд
приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України (ЦК України) підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори й інші
правочини. Згідно ст.1046
Цивільного кодексу України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.
В силу ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконанням ним грошового
зобов'язання. Положеннями ст. 57
Цивільного процесуального кодексу
України визначено, що доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до статті
536 Цивільного кодексу України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 1048 Цивільного кодексу України
встановлено позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. Облікова ставка
Національного банку України складала з
23.02.2012 року - 7,5%; з 10.06.2013 року - 7,0%; з 13.08.2013
року - 6,5%, з 15.04.2014 року - 9,5%.

Розрахунок
процентів по періодам

1) з 14.07.2012 року по 09.06.2013 року (331 день)

13 600 х 7,5%:365х331=947,50 грн.

2) з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року (64 дні)

13 600 х 7%: 365х64=167,71

3) з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року (245 днів)

13 600 х 6,5%:365 х 245 = 694,06 грн.

4) з 15.04.2014 року по 15.05.2014 року (31 день)

13 600 х 9,5%:365 х 31 = 109,73 грн.

Всього проценти складають 947,50
+167,71+694,06+109,73=1 829 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Інфляція за 2013 рік
складає 100,5, за січень-березень 2014 року -
103%, а всього 103,5%. Інфляційна сума за
період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року
складає (13 600 х 103,5% - 13 600) 476 грн. 3% річних
від простроченої суми за період з 14.07.2012
року по 15.05.2014 року (671 день) складає (13 600
х 3%:365 х 671) 787,06 грн.

Враховуючи вище приведені
висновку суду, яким встановлено
наявність між сторонами відносин, що
виникли з договору позики,
достовірність та допустимість доказів
в даній цивільній справі, встановлення
факту ухилення відповідача від
виконання свого зобов'язання, суд
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги позивача у
повному обсязі, стягнувши заявлену
суму, а саме: проценти в сумі 1 829 грн.,
інфляційну суму в розмірі 476 грн. та 3%
річних в розмірі 787,06 грн., а всього на 3
092 грн.06 коп. .
В силу ч. 3 ст. 58 ЦПК
України, суд не бере до розгляду докази,
які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 4, 6 ч. 3, ст. 79 ЦПК
України до судових витрат належать,
судовий збір, витрати на правову
допомогу та витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Керуючись ст. 15, ст. 16, ч. 2 ст. 625,
ст. 629, ст. 1046, ст. 1047, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст.1050
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,58,
60, 79, 88, 207, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь
ОСОБА_2 суму грошових коштів у розмірі
3092 гривень 06 копійок (три тисячі
дувяносто дві гривні шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_5
судові витрати по справі зі сплати
судового збору у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, на користь
ОСОБА_5 судові витрати по справі а саме
400 грн. витрати на правову допомогу.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя
О.В.Поштаренко