Справа №271/176/14-ц
Провадження № 2/271/405/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.Макіївка

Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

Головуючого судді
Заставенко М.О.,

При секретарі
Бановій О.М.,

За участю

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Макіївці цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні власністю та
виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовною заявою до відповідача про
усунення перешкод в користуванні
власністю та виселення з належного їй
будинку АДРЕСА_2 в м. Макіївка Донецької
області. Позовні вимоги вмотивовані
тим, що позивач є власником зазначеного
будинку, на підставі договору
дарування. У даному будинку
зареєстровані та проживають мати та
сестра позивача. Посилаючись на те, що
відповідач перешкоджає позивачу
реалізувати своє право по володінню,
користуванню та розпорядженню своїм
майном, просить суд постановити
рішення, яким усунути перешкоди в
користуванні жилим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1 Донецької області та
виселити з будинку ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги позивача і пояснила, що вона є
матір'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і проживає
разом з відповідачем у будинку АДРЕСА_1
Цей будинок вона подарувала своїй
доньки ОСОБА_3, яка в ньому не проживає,
а мешкає разом зі своєю родиною за
іншою адресою. На теперішній час стан
здоров'я її погіршився та ОСОБА_3 бажає
проживати в ньому і доглядати за своєю
матір'ю. Зазначила, що останні 7 років
відповідач проживає у будинку, займає
більшу кімнату в ньому, не сплачує
комунальні послуги, не приймає участі у
підтримці будинку у нормальному
санітарно-технічному стані. Крім того,
відповідач отримала спадщину за
заповітом, у вигляді 2/5 будинку, тобто
житлом забезпечена. Позивач
запропонувала Відповідачу виселитись
з квартири так, як вона має намір
проживати в ній сама разом з чоловіком,
однак відповідач продовжує займати
зазначене приміщення без жодних
правових підстав. Просила постановити
рішення, яким усунути перешкоди в
користуванні власністю та виселити
відповідача з будинку.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Пояснила, що
дійсно останні сім років проживає
разом з матір'ю у будинку АДРЕСА_1
Зазначила, що вона не є членом сім'ї
власника будинку. Вважає, що оскільки
прописана в цьому будинку, тому повинна
там жити. Стверджувала, що оплачує
комунальні послуги, але підтвердити це
доказами не може, бо дає гроші своїй
матері на оплату цих послуг. Не
заперечувала, що вона отримала
спадщину у вигляді будинку, проте жити
у ньому вона не планує, оскільки має
намір продати його.

Вислухавши представника
позивача, відповідача, дослідивши
надані докази, суд у межах заявлених
позовних вимог (стаття 11 ЦПК України)
установив наступне.

Відповідно до договору дарування
житлового будинку від 15.11.2013 р.
власником житлового будинку під
номером АДРЕСА_1 Донецької області є
ОСОБА_3 (а.с. 6,7).

Як убачається з акту КП «Житловик-3» від
03.12.2013 року позивач ОСОБА_3 проживає та
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.14). Судом встановлено, що позивач
бажає проживати у належному їй будинку
АДРЕСА_1

Нормами ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
передбачено, що кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 58 ч.ч. 1, 3 ЦПК
України, належними є докази, що містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що не
стосуються предмета доказування. Ст. 59
ч. 2 ЦПК України передбачає, що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Ч. 1 ст. 61 ЦПК України
передбачає, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, що беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно зі ст. 48 Закону України "Про
власність" власник має право вимагати
усунення будь-яких порушень свого
права.

Вимогами ст. 150 ЖК України, якою
передбачено, що громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені угоди.

Відповідач не є членом сім'ї власника
будинку, який має право розпоряджатися
будинком на свій розсуд, відповідно до
норм чинного законодавства.
Відповідачем не надано жодних доказів
правомірності її проживання у спірній
квартирі. У добровільному порядку
звільнити зайняте приміщення
відмовляється.

25.01.2014 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво
про право на спадщину за заповітом, з
відповідною реєстрацією в Спадковому
реєстрі та Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно на 2/5 частини
житлового будинку АДРЕСА_3 (а.с.31, 32-34).
Таким чином, відповідач має у своїй
власності житлове приміщення.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач вселилась в
спірне житлове приміщення з дозволу
попереднього власника, на теперішній
час власник змінився, відповідач
займає спірне приміщення без дозволу
власника, не є членом сім?ї власника.
Таким чином, відповідач не має жодних
правових підстав проживати у належній
позивачу квартири, тому підлягає
виселенню з займаного приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з ОСОБА_4 на користь позивача
судові витрати по справі сплачені ним
при подачі позовної заяви у розмірі - 229
(двісті двадцять дев'ять ) гривень 40
копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
150 ЖК України, ст. 317, 391 ЦК України,
Законом України «Про власність», ст.ст.
10,11, 58, 59, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 в
користуванні власністю, а саме
житловим будинком АДРЕСА_4 шляхом
виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки міста Макіївки Донецької
області з будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки міста Макіївки Донецької
області на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки м. Макіївки Донецької
області судовий збір у розмірі 229
(двісті двадцять дев?ять) гривень 40
копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

СУДДЯ:
М.О. Заставенко