Справа № 545/5031/13-ц
Провадження № 2/545/254/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Цибізова С.А.

при секретарі Токар М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Полтава справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
поділ спільного майна подружжя та
прохав суд визнати за ним, право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями,
який розташований у АДРЕСА_1 загальною
площею 87,1 кв.м.

Представник позивача до суду не
з'явився, попередньо надавши суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
уточнені позовні вимоги підтримав та
прохав суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день розгляду справи
повідомлено належним чином, про
причини неявки суд не повідомила, тому
суд вважає за можливе ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів відповідно до ст.224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Встановлено, що сторони 03 травня
2008 року між ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений шлюб. В період
шлюбу у серпні 2008 року сторонами на
підставі договору купівлі-продажу
набуто нерухоме майно - житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

За час перебування у шлюбі між
сторонами постійно виникали
непорозуміння і сварки. 12 вересня 2012
року рішенням Полтавського районного
суду Полтавської області шлюб між ними
було розірвано.

Після розлучення сторони не можуть
дійти згоди щодо розподілу спільного
майна, а саме житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 60 СК України встановлено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено,
що об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що
перебуває на праві спільної сумісної
власності подружжя, належить кожному з
них незалежно від того, в який момент
здійснюється поділ: під час шлюбу або
після його розірвання. Поділ може бути
здійснений як за домовленістю
подружжя, так

і за судовим рішенням. В основу поділу
покладається презумпція рівності
часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21 грудня
2007 року N 11, сутність поділу полягає в
тому, що кожному з подружжя
присуджуються в особисту власність
конкретні речі, а також здійснюється
розподіл майнових прав та обов'язків.
При здійсненні поділу в судовому
порядку суд має виходити з
презумпції рівності часток. При
винесенні рішення суд має керуватися
"обставинами, що мають істотне
значення", якими можуть бути,
насамперед, ступінь трудової та (або)
фінансової участі кожного з подружжя в
утриманні спільного майна, зроблених
поліпшеннях, доцільність та
обґрунтованість укладених правочинів,
спрямованих на розпорядження спільним
майном, наявність або відсутність
вчинення одним з подружжя дій, що
порушують права другого з подружжя,
суперечать інтересам сім'ї,
матеріальне становище співвласників
тощо. Поділ спільного сумісного майна
подружжя здійснюється з визначення
кола об'єктів спільної сумісної
власності подружжя і встановлення
їхньої вартості. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.
Поділу підлягає усе майно, що є у
спільній сумісній власності.

Суд вважає за можливе визнати за
позивачем право власності на 1/2 частину
будинку за АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215,
224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1), право власності на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями, який розташований у АДРЕСА_1
загальною площею 87,1 кв.м.

Залишити за ОСОБА_2 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків: НОМЕР_2), право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими будівлями, який
розташований у АДРЕСА_1 загальною
площею 87,1 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 недоплачений при
зверненні до суду судовий збір в сумі
834,46 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії;

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд на
протязі десяти днів з моменту
проголошення, а учасниками, що не були
присутні при його оголошенні у той же
строк з моменту отримання копії
рішення.

Суддя: С. А. Цибізова