Справа № 713/603/14-ц
Провадження №2/713/259/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого судді
Кибич І.А.

з участю секретаря
Козубовська-Кузик О.Д.

за участю представника
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вижниця
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Вашківецької міської ради, Вижницького
району Чернівецької області, де
третьою особою без самостійних вимог є
ОСОБА_4, про визначення розміру часток в
праві спільної сумісної власності,
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ОСОБА_2, звернувся в суд з
позовом про визначення розміру часток
в праві спільної сумісної власності,
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом
до відповідачів Вашківецької міської
ради, де третьою особою без
самостійних вимог є ОСОБА_4

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його бабуся ОСОБА_5. 05.07.1993 року
Вашківецьким відділом комунального
господарства було складено акт про
закінчення будівництва і вводу в
експлуатацію індивідуального
житлового будинку в АДРЕСА_1,
відповідно до якого комісія прийняла в
експлуатацію житловий будинок,
будівництво будинку було розпочато в
1985 році та закінчено в 1988 році. Рішенням
виконкому Вашківецької міської ради
міської ради народних депутатів
Вижницького району Чернівецької
області від 08 липня 1993 року затверджено
акт приймальної комісії на
новозбудований будинок в АДРЕСА_1,
житлова площа 46,90 м.кв., корисна площа 72,7
м.кв., яким дозволено поселитись в
новозбудованому житловому будинку по
АДРЕСА_1, та надано право оформити
право особистої власності на житловий
будинок на нього та на померлу ОСОБА_5

21 липня 1993 року виконавчим комітетом
Вашківецької міської ради народних
депутатів Вижницького району
Чернівецької області видано свідоцтво
про право особистої власності на
житловий будинок в АДРЕСА_1, відповідно
до якого даний житловий будинок на
праві особистої власності належить
йому та ОСОБА_5 Свідоцтво зареєстровано
21.07.1993 року в Чернівецькому обласному
бюро технічної інвентаризації (
Реєстрова книга № 8, стор. 147 за
реєстровим номером 1364), однак у
свідоцтві про право власності на даний
житловий будинок не визначено розмір
часток кожного із співвласників.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його матір -
ОСОБА_6. Він, як онук ОСОБА_5, відповідно
до вимог ст. 1266 Цивільного кодексу
України, має право на спадкування за
правом представлення. Крім нього
спадкоємцем за правом представлення є
його рідна сестра ОСОБА_4, яка на час
смерті спадкодавця проживала за іншою
адресою, в нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини не
зверталася та на спадщину не претендує.
Інших осіб, які б мали право на
обов'язкову частку у спадковому майні
немає.

06.03.2013 року він звернувся до нотаріуса
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину. У видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом
державним нотаріусом Вижницької
державної нотаріальної контори йому
було відмовлено в зв'язку з тим, що він
не подав доказів про прийняття
спадщини після ОСОБА_5, вважається
таким що не прийняв спадщину, не подав
нотаріальній конторі доказів про
належність до однієї із черг
спадкоємців за законом і відповідно до
чинного законодавства не може
претендувати на оформлення права на
спадщину та не подані документи(не
визначено частку кожного з власників в
праві спільної власності), які
посвідчують право власності ОСОБА_5 на
дане майно.

Просить визначити за ним - ОСОБА_2 та
померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 рівні по 1/2
частки в житловому будинку, що
розташований в АДРЕСА_1, встановити
факт своєчасного прийняття ним
спадщини, що залишилась після смерті
спадкодавця ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з 12 частки
житлового будинку в АДРЕСА_1, та
визнати за ним право власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом, а саме, на 1/2 частку
житлового будинку з належними до
нього надвірними будівлями та
господарськими спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав в повному
об'ємі, посилався на обставини
викладені в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені
позовні вимоги в повному об'ємі,
посилався на обставини викладені в
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

До початку розгляду справи від
представника відповідача Вашківецької
міської ради Вижницького району
Чернівецької області надійшла заява, в
якій вони позовні вимоги визнають в
повному об'ємі, заперечень проти
задоволення позову не мають та просять
справу розглядати без їх участі.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_4 позовні вимоги визнала, не
заперечувала щодо їх задоволення.

Суд, заслухавши позивача, представника
позивача, третю особу, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню в повному об'ємі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
померла - ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 виданим м.Вашківці ККП
Вижницького району Чернівецької
області.

З копії свідоцтва про народження
ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 виданого 01.06.1930
року, актовий запис №30 вбачається, що
батьками є ОСОБА_8, ОСОБА_5.

З копії свідоцтва про одруження серії
ЯГ №952104 виданого 11.02.1952 року
Вашковським Райбюро РАЦС Чернівецької
області, актовий запис №8 вбачається,
що 11.02.1952 року уклали шлюб ОСОБА_9 та
ОСОБА_6, прізвище дружини після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_6.

З копії свідоцтва про народження
ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 виданого 26.02.1954
року, актовий запис №18 вбачається, що
батьками є ОСОБА_9, ОСОБА_6.

Судом також встановлено, що 05.07.1993 року
Вашківецьким відділом комунального
господарства складено акт про
закінчення будівництва і вводу в
експлуатацію індивідуального
житлового будинку в АДРЕСА_1, яким
прийнято в експлуатацію даний
житловий будинок, будівництво якого
розпочато в 1985 році та закінчено в 1988
році, що підтверджується копією акту.

Згідно рішення виконкому Вашківецької
міської ради народних депутатів
Вижницького району Чернівецької
області від 08 липня 1993 року затверджено
акт приймальної комісії на
новозбудований житловий будинок в
АДРЕСА_1, житлова площа 46,9 м.кв., корисна
площа 72,7 м.кв., яким дозволено
поселитись в новозбудованому
житловому будинку по АДРЕСА_1.
м.Вашківці та надано право оформити
право особистої власності на житловий
будинок на ім'я ОСОБА_2 та померлої
ОСОБА_5, що підтверджується копією
рішення.

З копії свідоцтва про право власності
на житловий будинок виданого 21.07.1993
року виконавчим комітетом
Вашківецької міської ради народних
депутатів Вижницького району
Чернівецької області вбачається, що
житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1 належить на праві особистої
власності ОСОБА_2 та померлій ОСОБА_5,
свідоцтво зареєстровано 21.07.1993 року в
Чернівецькому обласному бюро
технічної інвентаризації, реєстрова
книга № 8, стор. 147 за реєстровим номером
1364.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина у вигляді 1/2 частини
житлового будинку з належними до нього
надвірними будівлями та
господарськими спорудами, який
знаходиться у АДРЕСА_1.

З копії зведеного акту вартості
будинку, господарських будівель та
споруд в АДРЕСА_1, власниками житлового
будинку є ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
інвентаризаційна вартість житлового
будинку становить - 141261,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача -
ОСОБА_6, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4
виданого виконавчим комітетом
Вашківецької міської ради Вижницького
району Чернівецької області 14.03.2014
року, актовий запис №91.

З довідки Вашківецької міської ради
Вижницького району Чернівецької
області №608 від 30.12.2013 року вбачається ,
що померла ОСОБА_5, дійсно по час смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала і
перебувала на реєстраційному обліку за
адресою АДРЕСА_2. Спадкоємцями другої
черги за законом є ОСОБА_4 та ОСОБА_2
Спадкоємців за заповітом немає.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у
судовому прядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Оскільки, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем
за законом, який фактично вступив в
управління спадковим майном, а саме, на
час смерті спадкодавця проживав у
спадковому будинку, доглядає за
житловим будинком, що розташований в
АДРЕСА_1, прийняв його в експлуатацію,
отримав свідоцтво про право особистої
власності.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд вважає, що позивач
ОСОБА_2 надав докази того, що він
своєчасно прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.)
"Спадкування здійснюється за законом і
за заповітом".

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції
1963 року, який діяв на час спірних
правовідносин, встановлено, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.2 статті 529 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, який діяв на час
спірних правовідносин, встановлено, що
онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем;
вони успадковують порівну в тій
частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) позивач ОСОБА_2, є
таким, що прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_5, вказане підтверджується
дослідженими доказами по справі.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (в редакції
1963 року) прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцю з часу відкриття.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 прийняв
спадщину, оскільки вступив в
управління та володіння спадковим
майном, але в зв'язку з тим, що він не
подав нотаріусу доказів про прийняття
спадщини після ОСОБА_5, вважається
таким що не прийняв спадщину, не подав
нотаріальній конторі доказів про
належність до однієї із черг
спадкоємців за законом і відповідно до
чинного законодавства не може
претендувати на оформлення права на
спадщину та не подав документи (не
виділено частку спадкодавця), які
посвідчують право власності ОСОБА_5 на
дане майно йому було відмовлено, що
підтверджується постановою про
відмову у вчинені нотаріальної дії від
06.03.2014 року №166/02-31.

Відповідно до статті 112 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, який діяв на час
спірних правовідносин, встановлено, що
майно може належати на праві спільної
власності двом або кільком колгоспам
чи іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або державі
і одному чи кільком колгоспам або
іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або двом
чи кільком громадянам. Розрізняється
спільна власність з визначенням
часток (часткова власність) або без
визначення часток (сумісна
власність).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно п. 224 "Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України" затвердженої наказом
Міністерства Юстиції України №20/5 від
03.03.2004 року, нотаріус може видавати
свідоцтво про право на спадщину за
законом чи заповітом після смерті
одного з учасників спільної сумісної
власності після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні.

Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно ст.1267 ч.1 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

На підставі викладеного, суд вважає, що
частки кожного із співвласників в
спільній сумісній власності, а саме, в
житловому будинку, що розташований в
м.Вашківці по вул.Українській, 3-А,
вважаються рівними по 1/2 ідеальній
частки.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, а також
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2,
ст.392 ЦК України).

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а
також з урахуванням наведених вище
досліджених судом доказів, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_2 про
визначення розміру часток в праві
спільної сумісної власності,
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом
є обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному об'ємі.

При цьому судом не встановлено
порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 112, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в
редакції 1963 р.), ст.ст. 355, 370, 392 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України,
Суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити за ОСОБА_2, та померлою
ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 рівні по 1/2
ідеальні частки в житловому будинку, що
розташований в АДРЕСА_1.

Припинити право спільної сумісної
власності на житловий будинок, що
розташований в АДРЕСА_1.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_2, яка відкрилася після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом, а саме, на 1/2
ідеальну частку житлового будинку по
плану забудови під літ. «А», з
належними до нього надвірними
будівлями та господарськими спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, яка належала
померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення - з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
Чернівецької області.

Суддя:
І. А. Кибич