РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області

у складі: головуючого судді -
Заворотної О.Л.

при секретарі - Попіль С.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хмельницький
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
Лісогринівецької сільської ради,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, за участю третіх осіб
управління Держземагенства у
Хмельницькому районі, реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про визнання
незаконним рішення, визнання недійсним
державного акту на право власності,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,

встановив :

В листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернулась
до суду із позовом, з урахування
уточнення до Лісогринівецької
сільської ради Хмельницького району,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 за участю третіх осіб
управління Держземагенства у
Хмельницькому районі, реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про визнання
рішення незаконним та скасування
рішення Лісогринівецької сільської
ради Хмельницького району № 6 від
05.07.2002р. про виділення ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,033га за адресою с.
Лісові Гринівці Хмельницького району,
визнання недійсним державного акту на
право власності на землю площею 0,033га,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0666, виданого на ім'я ОСОБА_4,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,033га, кадастровий номер
земельної ділянки :01:001:0666,
укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7
13.06.2013р., посвідченого приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованим в реєстрі за № 4081,
скасування реєстрації права власності,
що була здійснена на підставі
вказаного договору, в обґрунтування
якого вказала, що є власником земельної
ділянки, яка розташована в с. Лісові
Гринівці, кадастровий номер земельної
ділянки :01:001:0667, що посвідчується
державним актом на право власності на
землю ХМ№11-1314 від 11.11.2003р., який був
виданий на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від
06.10.2003р. № 2-3746. Проте звернувшись до
управління Держземагенства у
Хмельницькому районі за витягом з
Державного земельного кадастру щодо
вказаної земельної ділянки, позивач
дізналась, що її земельна ділянка за
вказаним кадастровим номером в
кадастрі відсутня, а також вказана
земельна ділянка повністю
накладається на земельну ділянку, що
належить ОСОБА_4, кадастровий номер
:01:001:0666. В червні 2013 року ОСОБА_4
продав вказану земельну ділянку
ОСОБА_7, у зв'язку з чим позивач
звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 16.05.2014р. позовна заява
ОСОБА_5 в частині вимог скасування
реєстрації права власності на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 13.06.2013р. за № 4081 залишено
без розгляду, за клопотанням
представника позивача.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4, представник
відповідача ОСОБА_9 в судовому
засіданні позов не визнали, відповідач
надав суду пояснення, в яких вказав, що
в 1996 році на підставі договору міни
придбав будинок в с. Лісові Гринівці. В
подальшому звернувся до
Лісогринівецької сільської ради щодо
приватизації земельної ділянки для
обслуговування будинку і в 2002 році
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку, з цього
часу користувався вказаною земельною
ділянкою та сплачував земельний
податок до сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_7,
ОСОБА_9, в судовому засіданні позов не
визнав, просив відмовити в повному
обсязі, в подальшому представник
відповідача ОСОБА_2 при вирішення спору
покладається на думку суду.

Представник відповідача
Лісогринівецької сільської ради
Хмельницького району проти позову
заперечень не має, при вирішенні спору
покладається на думку суду.

Представник третьої особи управління
Держземагенства у Хмельницькому
районі в судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи
повідомлений в установленому законом
порядку, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлений у
установленому законом порядку, причини
неявки невідомі.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 належить на праві приватної
власності земельна ділянка площею
0,097га, цільове призначення для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0667, яка розташована на
території Лісогринівецької сільської
ради Хмельницького району, що
посвідчено державним актом на право
власності на земельну ділянку серія ХМ
№111314 від 11.11.2003р., зареєстрованим в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
158, який виданий на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 06
жовтня 2003р. № 2-3746. Відповідно до витягу
з бази даних автоматизованої системи
ведення державного земельного
кадастру серія БББ№338832 від 19.03.2010р.
державний акт на право власності на
земельну ділянку ХМ 111314 від 11.11.2003р.,
зареєстрований за № 158 від 11.11.2003р.,
занесений до бази даних реєстру за
номером АБЖ-040414.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06.10.2003р. № 2-3746,
виданого державним нотаріусом
Хмельницької районного державної
нотаріальної контори, ОСОБА_5 є
спадкоємцем майна ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 Спадкове майно
складається з земельної ділянки, що
належала на підставі державного акту
на право приватної власності на землю,
серія ХМ виданого Лісогринівецькою
сільською радою від 21.12.1995 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 540.

Відповідно до листа управління
Держземагенства у Хмельницькому
районі від 22.10.2013р. № 4-1-5/7554 ОСОБА_5
повідомлено, що земельна ділянка,
кадастровий номер якої :01:001:0667,
накладається на земельну ділянку, що
зареєстрована за ОСОБА_4, кадастровий
номер земельної ділянки :01:001:0666.

Згідно договору міни від 05.05.1996 року,
посвідченого державним нотаріусом
Хмельницької районної державної
нотаріальної контори, ОСОБА_4 поміняв
належний йому автомобіль марки ВАЗ-2103
д/нНОМЕР_1 на житловий будинок та
господарські споруди, що розташований
в АДРЕСА_1, належить на праві особистої
власності ОСОБА_10.

Згідно записів погосподарської книги
Лісогринівецької сільської ради № 7 за
період 1995-2000р.р. по АДРЕСА_1, зазначено
земельні ділянки в приватній власності
та в користуванні : 0,06га під будівлями,
для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, під ріллею -
0,27га, під багаторічними насадженнями
0,04га.

За правилами ч. 1 ст.22 ЗК України (1990
року) право власності на землю або
право користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Документи, які підтверджують право
власності на землю або право
постійного користування землею
визначенні в ст.23 ЗК України (1990 року).

Разом з тим, дію ст. 23 зупинено відносно
власників земельних ділянок,
визначених Декретом Кабінету
Міністрів України «Про приватизацію
земельних ділянок» від 26.12.1992 року (далі
- Декрет).

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право
приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених ст.1 цього Декрету,
а саме: ведення особистого підсобного
господарства, будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, посвідчується
відповідною Радою народних депутатів,
про що робиться запис у
земельно-кадастрових документах, з
наступною видачею державного акта на
право приватної власності на землю.

Таким чином, п. 3 Декрету визначено
порядок посвідчення права приватної
власності громадян на земельні ділянки
та документи, що посвідчують право на
земельну ділянку.

Отже, підставою для виникнення права на
земельну ділянку є відповідний
юридичний факт. Земельне законодавство
серед підстав набуття права на землю
громадянами називає рішення про
виділення земельної ділянки у
користування.

Згідно з п.7 Перехідних положень ЗК
України (2001 року) громадяни, що одержали
у власність, у тимчасове користування,
в тому числі на умовах оренди, земельні
ділянки у розмірах, що були передбачені
раніше діючим законодавством,
зберігають права на ці ділянки.

Про відповідачем ОСОБА_4 не надано суду
документів, що посвідчують його право
набуття користування вказаними
земельними ділянками, не здобуто таких
і судом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що
набув громадянство України в 2000 році.

В подальшому ОСОБА_4 на підставі
рішення № 6 від 05.07.2002р.
Лісогринівецької сільської ради
передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,122га, яка
складається із земельних ділянок, що
розташовані на території АДРЕСА_1
цільове призначення для
обслуговування житлового будинку
площею 0,089га, та на території
Лісогринівецької сільської ради
цільове призначення для ведення
підсобного господарства площею 0,33 га,
та посвідчено державним актом на право
приватної власності на землю серія IV-ХМ
№ 007863, виданим Лісогринівецькою
сільської радою24.07.2003, зареєстрованим
в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю за
№ 1564.

В 2010р. ПП «Експансія-Н» на замовлення
ОСОБА_4 підготувала технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення між земельної ділянки
площею 0,033 га на території
Лісогринівецької сільської ради в
натурі. Акти погодження меж
землекористування при виготовлені
даної технічної документації
суміжними землекористувачами не
підписані.

13.06.2013р. ОСОБА_4 продав спірну земельну
ділянку ОСОБА_7 згідно договору
купівлі продажу земельної ділянки,
посвідченого приватним нотаріусом
хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, зареєстрованого в
реєстрі за № 4081.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Частинами 6, 1,9, 10 ст. 118 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
момент видачі державного акту) -
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України та ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
повноваження щодо розпорядження
землями комунальної власності
територіальних громад відносяться до
компетенції сесії сільської, селищної,
міської ради.

Згідно повідомлення Архівного відділу
Хмельницької районної державної
адміністрації від 16.12.2013р. № 87 протокол
сесії та рішення Лісогринівецької
сільської ради № 6 від 05.07.2002р. в справі
відсутні, на зберігання не
передавались.

Представник Лісогринівецької
сільської ради в судовому засіданні
пояснив що оспорюване рішення в
сільській раді відсутнє, будь-які
документи що засвідчують передачу
спірної земельної ділянки ОСОБА_4
відсутні, технічна документація на
спірну земельну ділянку відсутня.

Згідно листа управління
Держземагенства у Хмельницькому
районі від 26.03.2014р. № 04-20/4104 технічна
документація з виготовлення
державного акту на ім'я ОСОБА_4 в
місцевому фонді документації відсутня.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11,
ОСОБА_12 пояснили що користувались
спірною земельною ділянкою з дозволу
ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснив, що в 1996 році діючи в інтересах
ОСОБА_10 уклав з ОСОБА_4 договір міни.
Договір щодо відчуження частини
спірної земельної ділянки не укладав,
спірною земельною ділянкою
користувалась ОСОБА_5 весь час.

За положеннями ст.116 ЗК України (2001
року), надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Враховуюче те, що ОСОБА_5 у
встановленому законом порядку набула
право власності на земельну ділянку, це
право ніким не оспорене і не скасоване,
її право власності на земельну ділянку
не було припинено, суд вважає, що
передаючи у власність ОСОБА_4 земельну
ділянку, що є предметом спору, органами
влади були порушені права позивача як
власника земельної ділянки та вимоги
закону (ч.5 ст.116 ЗК України в ред.2001 р.) та
не було враховано, що на час прийняття
рішення спірна земельна ділянка не
була вільною. З огляду на наведене
вимоги ОСОБА_5 про визнання незаконним
та скасування рішення
Лісогринівецької сільської ради
Хмельницького району від 05.07.2002 № 6, в
частині передання у власність ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,033га цільове
призначення для ведення підсобного
господарства, що розташована на
території Лісогринівецької сільської
ради підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 126 ЗК України
державний акт є документом, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку, надану у власність
відповідним рішенням.

Згідно ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом визначені у статті 16 ЦК
України.

Враховуючи, що рішення про передачу
земельної ділянки у власність ОСОБА_4
сільською радою відсутнє, слід вважати,
що державний акт про право власності на
земельну ділянку на його ім'я був
виданий з порушенням зазначеного
закону тобто не з підстав,
передбачених законом.

Тому суд вважає, що виданий на ім'я
ОСОБА_4 державний акт на право
приватної власності на землю, виданий
24.07.2002р. в частині земельної ділянки,
площею 0,033га, для ведення підсобного
господарства, розташованої на
території Лісогринівецької сільської
ради зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № ХМ 1564. є
недійсним відповідно до наведених
положень закону.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 отримав
державний акт на право власності на
спірну земельну ділянку в порушення
чинного законодавства, то і відпала
правова підстава для розпорядження нею
на свій розсуд, а тому договір
купівлі-продажу вказаної земельної
ділянки, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7
13.06.2013 року є недійсним з підстав ст.ст.
203 ч.1, 215 ЦК України, який діяв на час
укладання даного договору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України питання
розподілу судових витрат судом н
вирішується, оскільки позивачем не
заявлено така вимога, а представник
позивача в судовому засіданні не
наполягав на його вирішенні

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 179, 212, 215 ЦПК
України, ст. ст. 15, 203, 215 ЦК України, ст.ст.
22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року),
Декретом Кабінету Міністрів України
«Про приватизацію земельних ділянок»
від 26.12.1992 року, ст.ст. 12, 116, 118, 126, 152, 155 ЗК
України, Законом України «Про місцеве
самоврядування», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_5 до Лісогринівецької
сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_7, за
участю третіх осіб управління
Держземагенства у Хмельницькому
районі, реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про визнання
незаконним рішення, визнання недійсним
державного акту на право власності,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки -
задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Лісогринівецької сільської
ради Хмельницького району від 05.07.2002 № 6
в частині передання у власність ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,033га цільове
призначення для ведення підсобного
господарства, що розташована на
території Лісогринівецької сільської
ради.

Визнати частково недійсним державний
акт на право приватної власності на
землю, виданий 24.07.2002р. на ім'я ОСОБА_4
для ведення підсобного господарства,
площею 0,033га, розташована на території
Лісогринівецької сільської ради
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № ХМ 1564.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,033га, що розташована на
території Лісогринівецької сільської
ради, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4
13.06.2013р., зареєстрованим в реєстрі за
номером 4081, посвідчений приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Хмельницької області, через
Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: