У х в а л а

іменем україни

20 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 7 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід,
ОСОБА_6; ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла її бабця, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
року помер ОСОБА_8 Після їх смерті
відкрилась спадщина на ѕ
частини квартири АДРЕСА_1. Її батькові,
ОСОБА_5, належить ј частини вказаної
квартири. Зазначала, що вона мешкає у
вказаній квартирі, прийняла спадщину;
її батько, як спадкоємець за законом,
відмовився від своєї частки у спадщині
на її користь. Її доля як спадкоємця в
спадковому майні складає ѕ
частини вказаної квартири.

У зв'язку з цим позивачка просила суд
визнати за нею право власності на ѕ
частини квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Вінницької
області від 22 грудня 2006 року, з
урахування виправленої описки згідно з
ухвалою суду від 22 грудня 2006 року, позов
ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право власності на ѕ частини квартири
АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_8

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, у жовтні 2013 року ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7
листопада 2013 року апеляційну скаргу
повернуто заявникові.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та
передати питання для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Повертаючи апеляційну скаргу
заявникові, апеляційний суд правильно
виходив із того, що 22 грудня 2006 року
міськрайонним судом було ухвалено
заочне рішення, про що свідчить
протокол судового засідання та ухвала
суду про виправлення описки від 22
грудня 2006 року (а.с. 24, 28), відтак, заявник
звернувся з апеляційною скаргою без
додержання порядку перегляду заочного
рішення суду, передбаченого розділом
ІІІ глави 8 ЦПК України.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судове рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта