Справа № 218/467/14-ц
№ провадження 2/218/244/14
РІШЕННЯ

ім'ям України

20 березня 2014 року Амвросіївський
районний суд Донецької області

у складі:
головуючого Смольнякова О.О.

при
секретарі Хімченко С.В.,

за участю представника
позивача Доніч І.В.

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Амвросіївка справу за
позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго»
в інтересах ВО «Шахтарськтепломережа»
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за спожиту послугу з
теплопостачання

в с т а н о в и в:

03.03.2014 року ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» (далі ОКП) в
інтересах ВО «Шахтарськтепломережа»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
спожиту послугу з теплопостачання,
мотивуючи тим, що ОКП в особі ВО
«Шахтарськтепломережа»
експлуатаційно-ремонтний тепловий
район м. Амвросіївка, виробляє теплову
енергію для забезпечення споживачів м.
Амвросіївка послугами з
централізованого опалення.
Відповідачка ОСОБА_2 є власником
квартири по АДРЕСА_1, а відповідачка
ОСОБА_3 мешкає у вказаній квартирі та
користується послугою. При
переоформленні особливого рахунку
НОМЕР_1, на підставі договору
купівлі-продажу від 23.01.2013 року, ОСОБА_2
зобов'язалася виплатити борг за надану
послугу, що була надана колишньому
власнику. На час укладення угоди
заборгованість за послугу
теплопостачання складала 14669,40 гривен,
яку просить стягнути солідарно з
відповідачів, а також судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
суду пояснила, що заяву на
переоформлення особливого рахунку
написав від імені ОСОБА_2 її чоловік.
Вважає, що це є достатнім для стягнення
заборгованості.

Відповідачі позовні вимоги не
визнали та суду пояснили, що після
придбання ОСОБА_2 23.01.2013 року квартири
по АДРЕСА_1, вона ніякої заяви позивачу
на те, що вона згодна з боргами
колишнього власника квартири не
писала. Ніякого доручення на написання
заяви від свого імені вона чоловікові
не надавала. Вважає, що представники
позивача не мали права приймати таку
заяву від її чоловіка і, тим паче,
посилатися на неї, як на доказ у справі.
ОСОБА_3 була зареєстрована в квартирі
після її придбання і ніяким чином не
може відповідати за борги колишнього
хазяїна квартири. Просять відмовити у
позові.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування
від 23.01.2013 року, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2
придбала квартиру по АДРЕСА_1. В даному
договорі питання про будь-які борги за
комунальними платежами між сторонами
не оговорювалися.

Відповідно до ст.65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що при оформленні
особливого рахунку на квартиру,
чоловік відповідачки ОСОБА_2, від імені
останньої взяв обов'язки по сплаті
боргу за надану послугу з
теплопостачання, який склався за
колишнім хазяїном квартири. Заяву від
імені ОСОБА_2 і підпис від її імені
написав її чоловік. Будь-якої
заборгованості за відповідачами після
оформлення договору купівлі-продажу не
існує.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

За ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2 наполягала на тому, що вона
особисто ніякого доручення своєму
чоловікові на написання заяви від
свого імені на переоформлення рахунку
не надавала. Про те, що вона буде
сплачувати борги колишнього хазяїна,
ніяких домовленостей з ОСОБА_4 не було.

За таких обставин, суд вважає, що заява,
надана представником відповідача, як
доказ того, що ОСОБА_2 взяла на себе
обов'язки по сплаті боргу за послуги з
теплопостачання, які були надані
ОСОБА_4, не може бути належним доказом,
оскільки не відповідає вимогам закону.

За ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання», споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

З наданих матеріалів, а також
розрахунку заборгованості, вбачається,
що заборгованості по оплаті послуги за
теплопостачання з лютого 2013 року, тобто
після того, як власником квартири стала
ОСОБА_2, не існує.

Відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована в
квартирі вже після того, як її
власником стала ОСОБА_2. Будь-яких
доказів того, що ОСОБА_3 брала на себе
обов'язки по сплаті боргів колишнього
хазяїна квартири, позивачем не надано.

Керуючись ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст. 19
Закону України «Про теплопостачання»,
ст.ст. 3, 10, 11, 15 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215,
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» в інтересах
ВО «Шахтарськтепломережа» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
спожиту послугу з теплопостачання
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Амвросіївський
районний суд.

СуддяО.О. Смольняков