Єдиний унікальний номер 227/7122/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1990/2014
19 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді: Біляєвої О.М.,
суддів: Папоян В.В., Мальованого Ю.М.,
при секретарі: Маханько В.Г.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» на рішення
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 17 січня 2014 року
по цивільний справі за позовом ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» про відшкодування
Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 січня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»
про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок професійного
захворювання задоволено частково в
сумі 16 000 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ТОВ
«ДТЕК Добропіллявугілля» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити. В обґрунтування
скарги зазначає, що рішення ухвалене з
порушенням норм процесуального та
матеріального права. Позивачем не
надано документів чи інших доказів, які
підтверджують наявність факту
заподіяння моральної шкоди,
протиправність діяння відповідача,
його вину. Крім того, судом не з'ясовано
чим підтверджується факт заподіяння
моральних чи фізичних страждань або
витрат немайнового характеру, в якій
грошовій чи матеріальній формі
визначається розмір такої шкоди та
інші обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Сторони були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, однак в судове засідання не
з'явилися, що у відповідності до ч. 2 ст.
305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач з березня 1999
року по березень 2012 року перебував у
трудових відносинах з відповідачем,
працюючи прохідником підземних
гірником очисного забою з повним
робочим днем в шахті у шкідливих і
небезпечних умовах праці. За час роботи
на вугільному підприємстві отримав
професійне захворювання : хронічна
вертеброгенна попереково-крижкова
радикулопатія з больовим, правобічним
корінцевим, помірним рефлекторним
м'язово-тонічним синдромом,
вегетативно-іритативними розладами, у
зв'язку з чим підприємством було видано
акт № 1 розслідування хронічного
професійного захворювання за формою П-4
від 05.03.2012 року.

Згідно з довідками МСЕК № 120099 та № 2581937
від 20.03.2012 року, йому первинно
встановлено 40% втрати професійної
працездатності за наслідками
професійного захворювання,
встановлено 3 групу інвалідності (а.с. 8).

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб.

Пленум Верховного Суду України в
постанові від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди»
зазначив, що під моральною шкодою слід
розуміти витрати немайнового
характеру внаслідок моральних
страждань та фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній або юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема, у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я. Згідно з вимог ст. 237-1 КЗпП
України, відшкодування працівникові
моральної шкоди покладено на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини юридичної особи,
яка її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної
шкоди визначається законодавством.

Встановлюючи розмір моральної шкоди,
що підлягає стягненню з ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля», суд першої
інстанції врахував ступень втрати
професійної працездатності, порушення
нормального укладу життя, характер та
ступень моральних страждань позивача і
обґрунтовано прийшов до висновку про
часткове задоволення позову про
стягнення моральної шкоди.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для справи. Доказами, на
підставі яких суд встановив наявність
факту заподіяння позивачу моральної
шкоди, є довідки МСЕК № 120099 та № 2581937
від 20.03.2012 року (а.с. 8), акт № 1
розслідування хронічного професійного
захворювання за формою П-4 від 05.03.2012
року (а.с. 6,7).

Враховуючи викладене, висновки
суду першої інстанції про заподіяння
позивачу моральної шкоди в зв'язку із
ушкодженням його здоров'я та наявності
у позивача права на відшкодування
моральної шкоди внаслідок отриманого
професійного захворювання
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги
необґрунтовані і не спростовують
висновків суду.

Рішення суду постановлено у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування не встановлено.

З урахуванням наведеного
апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення без змін.

Керуючись статтею 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.