Справа №173/502/14-ц
Провадження №2/173/529/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягення
аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що 11 серпня
2006 року було зареєстровано шлюб між нею
та ОСОБА_2. До грудня 2012 року вони
проживали разом. Від шлюбу мають дитину
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалося через
несумісність характерів, втрати поваги
один до одного. Чоловік не приймав
участі у веденні домашнього
господарства, не надавав належної
матеріальної допомоги сім'ї, не
займався вихованням дитини. В грудні 2012
року шлюбні відносини припинилися,
спільне господарство не ведеться.
Подальше спільне проживання та
збереження шлюбу неможливе. За їх
домовленістю донька залишиться
проживати разом з позивачем. А тому
позивач просила суд розірвати шлюб,
укладений між нею та відповідачем, а
також стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дитини в
розмірі ? частини від усіх видів
заробітку, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця, починаючи
стягнення з дня пред'явлення позову і
до досягнення повноліття.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов та просила суд
задовольнити позовні вимоги.
Підтвердила, що з грудня 2012 року не
проживають разом з відповідачем.
Вважає збереження шлюбу не можливим.
Відповідач надає матеріальну допомогу
на утримання дитини нерегулярно.
Позивач також додала, що вона працює,
інших дітей та непрацездатних батьків
на утриманні не має. Захворювань, які б
потребували значних матеріальних
витрат ані вона, ані дитина не мають.

Відповідач, позов визнав, проти
задоволення позовних вимог не
заперечував. Підтвердив, що з позивачем
не проживають разом з грудня 2012 року.
Проти розірвання шлюбу не заперечував,
оскільки збереження сім'ї не можливе.
Проти стягнення аліментів не
заперечував, проте пояснив, що працює
неофіційно, має нерегулярний дохід.
Інших дітей та непрацездатних батьків
на утриманні не має.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

11 серпня 2006 року Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 719 (а.с.
4).

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.5).

Судом встановлено, що сторони не
проживають разом з грудня 2012 року,
стосунки не підтримують, не ведуть
спільне господарство. Причинами
припинення шлюбних відносин є взаємне
непорозуміння та небажання зберегти
шлюб.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать,
що між сторонами остаточно припинено
шлюбні відносини і їх неможливо
відновити, отже збереження шлюбу
неможливе та суперечило б інтересам
подружжя.

Отже, вимоги позивач про
розірвання шлюбу, укладеного між нею та
відповідачем є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Подружжя досягло згоди про те, що
донька буде проживати разом з матір`ю.

Спору про поділ майна подружжя не має.

Також на виконання вимог ст. 115
Сімейного кодексу України, суд вважає
за необхідне надіслати копію рішення
суду після набрання ним законної сили
органу державної реєстрації актів
цивільного стану для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Оскільки від позивача не надійшло
заяви про відновлення їй дошлюбного
прізвища, суд, керуючись ст. 113
Сімейного кодексу України, вважає за
необхідне залишити їй прізвище
«ОСОБА_1».

Також судом встановлено, що дитина,
ОСОБА_3, проживає з позивачем та
знаходиться на повному її утриманні.
Відповідач надає допомогу на утримання
доньки нерегулярно.

Дані обставини визнані сторонами, а
тому згідно з ч. 1 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України не
підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком
малолітньої дитини, домовленості
(договору) щодо сплати аліментів на
утримання дитини між сторонами у
справі, досягнуто не було, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення
аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 182, 184
Сімейного кодексу України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та сторін, той факт, що
дитина потребує утримання, та те, що
відповідач не має на утриманні
непрацездатних батьків, а також ту
обставину, що він не має регулярного,
стабільного доходу.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про те, що вбачаються підстави
для часткового задоволення заявлених
позовних вимог та стягнення з
відповідача аліментів на утримання
малолітньої дитини в твердій грошовій
сумі до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що при
зверненні до суду позивачем сплачено
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1),
який підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача, Також згідно з п.3
ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий
збір» позивача було звільнено від
сплати судового збору при зверненні до
суду, а тому відповідно до ч. 3 ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в дохід
держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115, 181, 184, 191
Сімейного кодексу України, ст. ст. 61, 88,
212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягення аліментів -
задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований Жовтневим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області 11 серпня 2006 року (актовий запис
№ 719) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
(ін.н.НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 400
грн. щомісячно, починаючи з 12
березня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття та судові витрати у сумі 243
грн. 60 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід
держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Після набрання рішенням законної сили
його копію направити відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко