У х в а л а

26 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О., суддів:
Мазур Л. М., Наумчука М.
І., Мартинюка В. І.,
Остапчука Д. О., розглянувши заяву
ОСОБА_3 про перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2012 року та від 07
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним
позовом, у якому просила стягнути з
ОСОБА_3 на її користь аліменти у розмірі
2 тис. грн щомісячно та аліменти за
минулий час, починаючи з жовтня 2009 року
до теперішнього часу у розмірі 20 тис.
грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 26 серпня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 13 грудня 2011 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1
тис. грн щомісячно, починаючи з 03 лютого
2011 року до зміни доходів сторін. В іншій
частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 січня 2012 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 26 серпня
2011 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 13 грудня 2011
року відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст.
328 ЦПК України.

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 26 серпня 2011 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12 серпня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 11 вересня 2013 року, в задоволенні
заяви відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 жовтня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12 серпня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 11 вересня 2013
року відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст.
328 ЦПК України.

22 квітня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2012 року та від 07
жовтня 2013 року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме - ч. 4 ст. 75
СК України, що потягло ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, здана до поштового
відділення 18 квітня 2014 року, про що
свідчить поштовий штемпель на
конверті.

Одночасно із заявою заявником
подано клопотання про поновлення
строку подачі заяви про перегляд
судових рішень.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень подається протягом трьох
місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених
п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу,
якщо воно ухвалено пізніше, але не
пізніше одного року з дня ухвалення
судового рішення, про перегляд якого
подається заява.

Заява про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2012 року
ОСОБА_3 подана з пропущенням строку,
передбаченого ст. 356 ЦПК України.

Недодержання умови щодо річного
строку для подання заяви про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України є підставою для відмови у
допуску справи до провадження,
оскільки такий строк поновленню не
підлягає.

З урахуванням наведеного, у допуску
до провадження Верховного Суду
України справи за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2012 року необхідно
відмовити.

У той же час, клопотання ОСОБА_3 про
поновлення строку для подання заяви
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 жовтня 2013 року підлягає
задоволенню, оскільки обставини, на які
посилається заявник свідчать про
поважність причин його пропуску.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 вересня 2011 року та ухвалу
Верховного Суду України від 30 червня
2011 року.

Зі змісту судових рішень, на які
посилається заявник, вбачається, що
вони ухвалені у спорах про стягнення
аліментів.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Постановляючи ухвалу 30 червня 2011
року та залишаючи рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
без змін, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
позицією попередніх судів про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання непрацездатної дружини в
розмірі 1/6 частини від усіх видів
заробітку щомісяця та витрат на її
лікування, виходячи з того, що остання є
непрацездатною за інвалідністю та
потребує матеріальної допомоги, а
позивач має можливість надати таку
допомогу.

У той же час, постановляючи ухвалу 07
жовтня 2013 року про відмову у відкритті
касаційного провадження у справі №
6-42595ск13, про перегляд якої подано заяву,
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ виходив із того, що обставини, на
які посилався позивач не є
нововиявленими, оскільки вони
досліджувалися судами першої та
апеляційної інстанцій під час
вирішення спору по суті та їм була дана
належна оцінка.

Враховуючи наведене, відсутні
підстави вважати, що у наведених
справах тотожними є встановлені судами
фактичні обставини, які мають значення
для вирішення спорів, які розглядались,
а, відповідно, що правовідносини, які
виникли між особами, які брали участь у
розгляді вказаних справ, подібні і мало
місце неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права в порівнянні
зі справою, у якій постановлена ухвала,
яку просить переглянути заявник, що
потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень.

Разом із тим, посилання заявника як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 вересня 2011 року відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України не може здійснюватися,
оскільки зазначеною ухвалою судові
рішення попередніх судів були
скасовані, а справу направлено на новий
розгляд у зв'язку з порушенням судами
норм процесуального права щодо
встановлення фактичних обставин, то
таке не свідчить про їх тотожність із
встановленими судом фактичними
обставинами справи, у якій
постановлена ухвала, про перегляд якої
подано заяву.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 жовтня 2013 року, про перегляд
якої ОСОБА_3 подано заяву, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 73, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 жовтня 2013 року.

У допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2012 року та від 07
жовтня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді
Л. М. Мазур

В. І. Мартинюк

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук