Справа № 146/651/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" травня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого -судді
Пилипчука О.В.

з участю секретаря
Бойко Т.Є.,

сторін:

позивача
ОСОБА_1,

відповідачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Томашпіль
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну розміру стягуваних аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з цим позовом, в якому просить
змінити розмір стягнення аліментів з
нього на користь відповідачки на
утримання неповнолітньої дитини із ?
частини його доходів, але не менше 30 %
прожиткового мінімумі для дитини
відповідного віку на тверду грошову
суму 200 гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Позов ОСОБА_1 обґрунтував наступним.

Від спільного проживання з
відповідачкою у них ІНФОРМАЦІЯ_6
народилася дитина ОСОБА_3.

Згідно рішення Томашпільського
районного суду Вінницької області від
27 жовтня 2005 року, вирішено: стягувати з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в
с.Горишківка, працюючого різноробочим
СВАТ «Дружба» с.Копіївка Тульчинського
району на користь ОСОБА_2, яка проживає
в с.Гнатків, аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини
всіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімум для дитини
відповідного віку щомісячно до
досягнення ним повноліття, починаючи з
14.10.2005 року.

Позивач зазначає, що його сімейний та
матеріальний стан змінилися. Так, по
11.04.2014 року він перебував на обліку в
Томашпільському районному центрі
зайнятості, як безробітний, і йому
нараховувалися кошти, зокрема, з грудня
2013 року по березень 2014 року в розмірі
936,64 гривень в місяць. Із вказаної
виплати утримувалися аліменти. Коштів,
які залишалися після сплати аліментів,
йому не достатньо для проживання, адже
має потребу в придбанні засобів
гігієнічного характеру, продуктів
харчування, одягу. Допомога по
безробіттю йому призначена до 16.04.2013
року терміном на 360 календарних днів.

ОСОБА_1 вказує, що на даний час ніяких
виплат від держави він не отримує;
намагається влаштуватися на роботу,
однак поки що безрезультатно. Через
скрутне матеріальне становище у
позивача не має можливості сплачувати
аліменти у розмірі, що призначений
рішенням суду від 27 жовтня 2005 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, попросив позов
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала, не
заперечила проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази у їх сукупності
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог з таких підстав.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно ч.1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які
беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази або під
час попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться -до початку
розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, позивач
може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що у сторін є
дитина-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином ОСОБА_3 зобов'язаний
утримувати свою дитину до досягнення
нею повноліття.

Згідно рішення Томашпільського
районного суду Вінницької області від
27 жовтня 2005 року, вирішено: стягувати з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в
с.Горишківка, працюючого різноробочим
СВАТ «Дружба» с.Копіївка Тульчинського
району на користь ОСОБА_2, яка проживає
в с.Гнатків, аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини
всіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімум для дитини
відповідного віку щомісячно до
досягнення ним повноліття, починаючи з
14.10.2005 року.

Згідно довідок виконкому
Горишківської сільської ради № 203 від
22.04.2014 року, ОСОБА_1 з 01.03.2013 року по даний
час ніде не працює; № 77 від 14.03.2014
року-на території Горишківської
сільської ради за ОСОБА_1 майна не
рахується.

Згідно довідки Томашпільського
районного центру зайнятості, ОСОБА_1
перебуває на обліку як безробітний з
09.04.2013 року, допомога по безробіттю
призначена 16.04.2013 року терміном на 360
календарних днів.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен урахувати: стан
здоров'я, матеріальне становище дитини
і платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Перевіривши зібрані у справі докази та
давши їм оцінку в їх сукупності, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими, які підлягають
задоволенню, а саме визначити розмір
аліментів, що будуть стягуватись з
нього на користь ОСОБА_2 на утримання
їхньої неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в
твердій грошовій сумі 20 грн щомісячно
до досягнення дитиною повноліття,
оскільки матеріальний стан позивача
змінився, а саме погіршився, на даний
час ніде не працює, перебував на обліку
в РЗЦ як безробітний, але допомогу по
безробіттю уже не отримує, тому не має
постійного стабільного доходу; саме
такий розмір аліментів, як тверда
грошова сума 200 гривень в
місяць-визнала відповідачка і визнання
відповідачкою позову не порушує права
та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Позовну заяву ОСОБА_1 пред'явлено
до суду 29 квітня 2014 року, відповідно
починаючи з цієї дати суд присуджує
новий розмір аліментів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного,
керуючись статями 180-182, 191, 198-200 СК
України, статями 10, 15, 57-62, 64, 88, 212-215, 224-227,
367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну розміру стягуваних аліментів на
утримання неповнолітньої дитини
задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_2, яка проживає АДРЕСА_2 аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
твердій грошовій сумі 200 гривень
щомісячно до досягнення ним
повноліття, починаючи з дня подачі
заяви до суду, а саме з 29 квітня 2014 року.

Рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, в цей же строк з
дня отримання копії рішення, до
апеляційного суду Вінницької області
через Томашпільський районний суд.

Суддя: О. В. Пилипчук