Справа № 2-175/6143/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

при секретарі Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у сел. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Дніпропетровський
районний відділ головного управління
Державної міграційної служби України
в Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
знаття з реєстраційного обліку , -

в с т а н о в и в :

В грудні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом в якому просили
постановити рішення яким визнати
ОСОБА_3, таким, що втратив право
користування будинком АДРЕСА_1;
зобов'язати Дніпропетровський
районний відділ головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказали, що їм в
рівних частках на праві приватної
власності належить домоволодіння
АДРЕСА_1.04 жовтня 2003 року вона, ОСОБА_1,
зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 Після
реєстрації їх шлюбу відповідач
оселився проживати разом з нею в її
будинку, а 24 січня 2004 року був
зареєстрований за вищевказаною
адресою. З листопада 2010 року по цей час
відповідач в будинку не проживає, його
особистих речей в будинку немає, їх
шлюб розірвано. Своїми діями
відповідач створює їм перешкоди у
користуванні власністю, тому вони
звернулися до суду за захистом своїх
матеріальних прав.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити їх в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_2 надала суду заяву в
якій просила розглядати справу без її
участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судовому засіданні від
03.03.2014 року позовні вимоги не визнав,
підтвердивши своє небажання проживати
у будинку позивачів та небажання
зніматися з реєстрації у ньому. У
судове засідання від 13.03.2014 року не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, що підтверджується його
підписом в повідомленні про дату
засідання (а.с.27).

Представник Дніпропетровського РВ ГУ
ДМС України в Дніпропетровській
області у судове засідання не з'явився,
надав суду заяву в якій просив
розглядати справу без їх представника
(а.с.19).

Вислухавши позивачку,відповідача,
свідка, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном за власним розсудом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування і
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік.

Встановлено, що на підставі рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 28
березня 1990 року, позивачам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 належить по 1/2 частині житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

З 04 жовтня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають спільну дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. За згодою позивачів, 24
січня 2004 року за вищевказаною адресою в
будинку був зареєстрований відповідач
по справі ОСОБА_3, що підтверджується
домовою книгою (а.с.8-9). Сімейно-шлюбні
відносини між подружжям не склалися,
тому на підставі рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 20
березня 2012 року їх шлюб було розірвано.

На даний час в будинку проживають
ОСОБА_1, її малолітня донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивачка ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області № 1121
від 13 грудня 2013 року (а.с.11).

ОСОБА_3 в спірному будинку не
проживає з листопада 2010 року, особистих
речей в будинку не має, він не сплачує
комунальні послуги, не приймає участі в
поточних косметичних ремонтах будинку,
грошові кошти на утримання
домоволодіння не надає. Факт не
проживання відповідача в спірному
будинку підтверджується Актом про не
проживання від 22 жовтня 2013 року, згідно
якого ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 не
проживає з листопада 2010 року (а.с.6).
Вказане визнано також відповідачем у
судовому засіданні .

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач не проживає в будинку без
поважної причини понад один рік , у
позивачів виникли перешкоди в
користуванні своїм майном, а тому суд
вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити та визнати ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1 що є
підставою для зняття його з реєстрації
за вищевказаною адресою.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 223 ЦПК
України, ст. 15, 16, 317, 319, 391,405 ЦК України,
ст. 41 Конституції України, суд -

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця
м.Дніпропетровськ, іпн: НОМЕР_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1 що є
підставою для зняття з реєстрації за
вищевказаною адресою ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця
м.Дніпропетровськ , Дніпропетровським
районним відділом головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Озерянська Ж.М.