________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/273/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого-судді: Маломуж А.І.;

за участю секретаря Шивцової К.С.,
Месропянцевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення»,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2013 року позивач звернулася до суду з
позовом до відповідачів про усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
виселення, в якому просить суд усунути
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві
власності шляхом виселення ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
вона на підставі договору
купівлі-продажу майна від 13 липня 2013
року (укладеним з ОСОБА_5) є власницею
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. Колишній власник квартири -
ОСОБА_5 зареєстрований у вищевказаній
квартирі, однак в ній не проживає. За
домовленістю з позивачкою він зберігає
реєстрацію у її квартирі до придбання
іншого житла. Відповідачі ж по справі
(члени сім'ї колишнього власника
квартири) також зареєстровані у
квартирі АДРЕСА_1, однак звільнити її
відмовляються, оскаржують договір
купівлі продажу позивачки з ОСОБА_5,
вимагають його визнати недійсним.
Враховуючи вищевикладене, позивачка
просить суд виселити вищевказаних осіб
з її квартири, стверджуючи, що це
порушує її право власника на власний
розсуд розпоряджатися та
користуватися своїм майном.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву, відповідно до
якої просила суд задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі, розглядати
справу за її відсутності.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином,
причини неявки судові невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу майна від 13 липня 2013
року (укладеним з ОСОБА_5) є власницею
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. Колишній власник
квартири - ОСОБА_5 зареєстрований у
вищевказаній квартирі, однак в ній не
проживає. Крім нього, у вищевказаній
квартирі зареєстровані члени його
сім'ї - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

16.08.2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Київського районного суду м.Одеси з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_1 «Про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
квартири та витребування квартири з
чужого незаконного володіння.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 10.10.2013 року у задоволені
позову ОСОБА_2 відмовлено у повному
обсязі, а ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 02.12.2013 року
рішення залишено без змін.

Крім того, у провадженні Київського
районного суду м. Одеси перебувала
цивільна справа №520/9940/13-ц за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 «про
поділ майна подружжя, визнання
договору фіктивним».

Рішенням від 23.12.2013 року у позові ОСОБА_2
до ОСОБА_5 в частині визнання квартири
АДРЕСА_1 спільним сумісним майном
подружжя, визнання за нею права
власності за нею - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 20.03.2014 року рішення
Київського районного суду м. Одеси від
23.12.2013 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позову,
оскільки право відповідачів на
проживання в спірній квартирі
нерозривно було пов'язано з їх
родинними відносинами з колишнім
власником. Оскільки квартиру було
продано, а новий власник не є членом
сім'ї відповідачів, правових підстав
для майбутнього проживання у
відповідачів у спірнsй квавртирі не
має.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

На підставі ст. 391 ЦК України, що
передбачає засоби захисту права
власності від порушень, не пов'язаних
із позбавленням володіння, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

У відповідності до ст.41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Право власності є непорушним.

При викладених обставинах, суд
доходить до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають
задоволенню, тому що її інтереси
порушені, вона не має змоги
користуватися спірним майном за своїм
розсудом.

Керуючись ст.ст. 208,212,213, 215, ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
«Про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення» -
задовольнити у повному обсязі.

Усунути перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1
на праві власності шляхом виселення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 із квартири
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Маломуж А. І.

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ

65080, м. Одеса, вул. Варненська, 3 «б»

телефон: 7189924

№ С26

___________ 2014 року

вих..№____________

ОСОБА_1

АДРЕСА_5

ОСОБА_4

АДРЕСА_1

ОСОБА_4

АДРЕСА_1

ОСОБА_3

АДРЕСА_1

Київський районний суд м. Одеси
надсилає на Вашу адресу рішення суду
від 26.03.2014 року.

Додаток: на ______ аркушах.

Суддя:
А.І. Маломуж