Справа № 136/838/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" травня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Липовець цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"ІмексБанк" до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«ІмексБанк» звернулись до
Липовецького районного суду
Вінницької області з позовом до ОСОБА_2
про стягнення кредитної
заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 13 липня 2012 року між
Публічним акціонерним товариством
«ІмексБанк» та відповідачем, ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
999-00021506 про надання кредиту, на підставі
якого Банк надав Позичальнику
овердрафт за допомогою платіжної
картки VISA, з максимальною сумою
заборгованості 50 000,00 гривень, зі
сплатою 19 % річних від суми
заборгованості, та з встановленням
дати остаточного повернення
овердрафту до 12 липня 2014 року.

Крім цього, 13 липня 2012 року між Банком
та Позичальником укладений Договір
про відкриття та обслуговування
поточного рахунку, операції за яким
можуть здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів з
видачею платіжної картки VISA для
фізичної особи. Згідно з п. 6.17 вказаного
договору Позичальник зобов'язався
сплачувати щомісячно комісію за
розрахункове обслуговування поточного
рахунку. Станом на 11 грудня 2013 року,
заборгованість відповідача складає 50
640,67 гривень, з яких заборгованість за
тілом кредиту 34 865,44 гривень,
заборгованість за відсотками 4 073,16
гривень, комісія за розрахункове
обслуговування поточного рахунку - 6
202,07 гривень. За порушення п.4.9. умов
договору , боржнику були нараховані
штрафні санкції в сумі 5 500,00 гривень. В
зв'язку з цим, банк звернувся до
Позичальника з претензією від 02 липня
2013 року з вимогою погасити
заборгованість в повній сумі, однак
вказана претензія залишилась
відповідачем без належного реагування.

Крім того, 13 липня 2012 року між АТ
"Страхова компанія Примор'є" та ОСОБА_2
був укладений Договір № 13/07/ГО-322/1
добровільного страхування
відповідальності позичальника за
непогашення кредиту, предметом якого
було страхування майнових інтересів
страхувальника, пов'язаних з обов'язком
останнього в порядку, передбаченому
чинним законодавством, відшкодувати
збитки, завдані третій особі -
Кредитору в зв'язку з неповерненням
(непогашенням) страхувальником кредиту
згідно з умовами кредитного договору №
999-0002156 від 13 липня 2012 року, укладеного
між Кредитором та Страхувальником.
Однак, в порушення пп.. 5.7.2, п. 5.7 Договору
страхування до теперішнього часу АТ
"Страхова компанія "Примор'є" не
здійснила виплату страхового
відшкодування. Ураховуючи наведені
обставини, позивач просив суд стягнути
з відповідача на користь Публічного
акціонерного товариства «ІмексБанк»
та АТ "Страхова компанія "Примор'є"
заборгованість у сумі 50 640,67 гривень, а
також судові витрати.

Ухвалою Любашівського районного суду
Одеської області від 03 квітня 2014 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ІмексБанк» в
частині до АТ "Страхова компанія
"Примор'є" про стягнення заборгованості
за кредитним договором - залишено без
розгляду за заявою позивача, а справа
передана до Липовецького районного
суду Вінницької області за
підсудністю, оскільки місце проживання
відповідача ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник
позивача Вишнівський О.В., діючий на
підставі довіреності, позовні вимоги
підтримав з підстав, що наведені у
позовній заяві, просив суд їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, вказавши, що
заборгованість за кредитним
зобов'язанням ним допущена, у зв'язку із
обставинами що зумовлені його станом
здоров'я та здійснення ним
підприємницької діяльності, яка
останнім часом не дає необхідного
прибутку. Однак по мірі можливостей він
згоден сплачувати кошти за взятими на
себе зобов'язаннями.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши докази та давши їм
оцінку в сукупності, дійшов до
наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

13 липня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «ІмексБанк»
та ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір № 999-00021506/1 про надання кредиту,
відповідно до п.1.1. якого предметом
договору зазначено, що Банк
зобов'язується надати для власних
потреб Позичальника за допомогою
платіжної карти VISA у готівковій чи
безготівковій формі шляхом сплати
поточного рахунку №НОМЕР_1 коштів
понад кредитовий залишок коштів на
рахунку (овердрафт) в межах
встановленого строку та ліміту
овердрафту, а Позичальник
зобов'язується своєчасно погашати
овердрафт, сплачувати фіксовану
процентну ставку за користування
кредитом із розрахунку 19% річних від
суми заборгованості та виконувати інші
зобов'язання, у тому числі нести
відповідальність за порушення умов
договору та неналежне його виконання.
Максимальна сума заборгованості
позичальника за кредитом на умовах
овердрафту узгоджена була сторонами в
розмірі 50 000 грн. Дата остаточного
повернення кредиту 12 липня 2014 року.
Зменшення ліміту овердрафту та платежі
з повернення овердрафту було узгоджено
згідно Додатку №1, який є невід'ємною
частиною договору, про що домовились
сторони договору. Отримання кредиту
проводиться Позичальником за
допомогою платіжної картки.

13 липня 2012 року, на виконання умов
кредитного договору, між Банком та
Позичальником укладений Договір про
відкриття та обслуговування поточного
рахунку, операції за яким можуть
здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів з
видачею платіжної картки VISA для
фізичної особи. Згідно з п. 6.17 вказаного
договору Позичальник зобов'язався
сплачувати щомісячно комісію за
розрахункове обслуговування поточного
рахунку. Загальна сума щомісячного
платежу по вищезазначеним
зобов'язанням визначена в Додатку №1 до
договору кредиту.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст.611 ЦК України,
унормовано, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Станом на 11 грудня 2013 року,
заборгованість відповідача перед
Банком склала 50 640,67 гривень, з яких
заборгованість за тілом кредиту 34 865,44
гривень, заборгованість за відсотками 4
073,16 гривень, комісія за розрахункове
обслуговування поточного рахунку - 6
202,07 гривень; штрафні санкції за
порушення умов договору кредиту в сумі
5 500,00 гривень, що підтверджується
розрахунком заборгованості
відповідача перед Банком, з яким
погоджується суд.

Відповідач в судовому засіданні визнав
суму заборгованості перед Банком.

Згідно положень ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику, грошові кошти, у
такій самій сумі у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання.

За таких обставин, оцінюючи в
сукупності всі досліджені по справі
докази у контексті наведених вище
правових норм регулювання предмету
спору, виходячи з умов кредитного
договору, Додатку №1, що є його
невід'ємною частиною та Договору про
відкриття та обслуговування поточного
рахунку операції за яким можуть
здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів з
видачею платіжної картки VISA для
фізичної особи, суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими, оскільки в
судовому засіданні доведено належними
та допустимими доказами позивачем, що
відповідач взятих на себе зобов'язань
за Договорами в строки та на умовах
визначені у зобов'язаннях не виконав, в
зв'язку з чим заборгував позивачу
Публічному акціонерному товариству
«ІмексБанк» 50 640,67 грн. (п'ятдесят тисяч
шістсот сорок гривень 67 копійок), які
підлягають до стягнення судом, а позов
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до
складу судових витрат входить
судовий збір.

Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
506,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 526-530, 610, 611, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, ст.ст.10, 11, 58-60, 88, 158, 169,
208, 209, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
"ІмексБанк" заборгованість за
кредитним договором №999-00021506, яка
утворилась станом на 11.12.2013 року в сумі
50 640 (п'ятдесят тисяч шістсот сорок)
гривень 67 коп. та судові витрати у
вигляді судового збору в розмірі 506
(п'ятсот шість) гривень 41 коп., а всього 51
147 (п'ятдесят одну тисячу сто сорок сім)
гривень 08 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко