Справа № 755/9245/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого судді -

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі -

Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з
позовом до відповідача - ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, визначення місця
проживання дітей та надання дозволу на
виїзд за межі України неповнолітніх
дітей без згоди та супроводу матері.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 24
листопада 1995 року він перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу сторони мають двох доньок:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між сторонами виявився невдалим, а
за останній рік спільного проживання
сім'я повністю розпалась.

Через несумісність характерів
виникали сварки, у зв'язку із цим
сторони дійшли до згоди про розірвання
шлюбу.

З 2013 року сторони припинили шлюбні
стосунки, припинили вести спільне
господарство, почали проживати окремо
один від одного, внаслідок чого
подальше спільне життя сторін і
збереження шлюбу неможливе та
суперечить їх інтересам.

До суду представники сторін
звернулись з письмовими заявами,
згідно яки представник позивача позов
підтримав повністю та просив
задовольнити, а представник
відповідача позовні вимоги про
розірвання шлюбу визнав в повному
обсязі, просив шлюб розірвати.

Вивчивши заяви представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов про
розірвання шлюбу, визначення місця
проживання дітей та надання дозволу на
виїзд за межі України неповнолітніх
дітей без згоди та супроводу матері
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 24 листопада 1995
року, зареєстрованому Лівобережним
відділом реєстрації шлюбів м. Києва з
філією Державного центру розвитку
сім'ї, про що в книзі реєстрації
зроблений запис № 2197 (а.с. 9).

Спільне життя між сторонами не
склалося, сім'я фактично розпалася,
сторони не ведуть спільного
господарства та не підтримують шлюбних
стосунків, що ними визнається і згідно
зі ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач
може визнати позов протягом усього
часу судового розгляду, зробивши усну
заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи викладені позивачем та
визнані відповідачем обставини, суд
дійшов висновку про те, що сім'я сторін
фактично розпалась та поновлена бути
не може, отже, наявні правові підстави
для задоволення позову.

Судом також встановлено, що від шлюбу
сторони мають двох доньок: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
10, 11).

Між сторонами узгоджено місце
проживання неповнолітніх доньок після
розірвання шлюбу, що підтверджується
нотаріально посвідченим договором про
здійснення батьківських прав та
виконання батьківських обов'язків
батьком дитини, який проживає окремо,
та визначення місця проживання дитини
від 11.03.2014 року (а.с. 12).

Так, місце проживання дітей, згідно
вказаного договору визначене разом із
батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Водночас, п. 3.1.4. договору сторони
визначили, що батько дітей
зобов'язується завчасно повідомляти
мати про намір виїзду з дітьми за
кордон, - з метою отримання визначеного
законом дозволу матері.

Доказів відмови матері дітей у наданні
дозволу для виїзду дітей за межі
України, невиконання умов договору
щодо визначення місця проживання дітей
суду не надано, отже, на даний час у
сторін відсутній предмет спору.

Відповідно, в цій частині позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 57-61, 174, 209-210,
212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 листопада 1995
року Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з філією Державного
центру розвитку сім'ї, актовий запис №
2197, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу повернути
ОСОБА_2 дошлюбне прізвище - ОСОБА_2.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Дніпровський
районний суд м. Києва до Апеляційного
суду м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ :