Справа №: 398/1521/14-цУХВАЛА
"14" березня 2014 р.
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого - судді
при секретарі - Соловйовій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Олександрії заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову,-
Позивач звернувся до
Олександрійського міськрайонного суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики в
сумі 5 000 дол.США в гривневому
еквіваленті відповідно до офіційного
Одночасно позивачем подано в суд
заяву про забезпечення позову, в якій
він просить суд з врахуванням того, що
йому стало відомо, що відповідач, з
метою уникнення виконання зобов'язань
по поверненню йому боргу за договором,
має намір продати належне йому майно, а
продаж майна може утруднити або
взагалі зробити неможливим виконання
рішення суду за позовом, з яким він
звертається.

14.03.2014 року відкрито провадження по
даній справі.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши заяву та матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено,
що види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст.151 ЦПК України, за
заявою заінтересованої особи суд може
забезпечити позов до подання позовної
заяви з метою запобігання порушенню
права інтелектуальної власності. До
заяви про забезпечення позову
додаються документи та інші докази, які
підтверджують, що саме ця особа є
суб'єктом відповідного права
інтелектуальної власності і що її
права можуть бути порушені у разі
невжиття заходів забезпечення позову.

Згідно роз'яснень викладених у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч. 4 ст.151 ЦПК України),
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

З матеріалів справи убачається, що
03.03.2014 року позивач подав вищезазначену
заяву, яка за формою та змістом не в
повному обсязі відповідає вимогам ч. 2
ст.151 ЦПК України, оскільки у ній не
зазначено обґрунтування та причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов та інші відомості, потрібні для
забезпечення позову, зокрема, - номери
засобів зв'язку відповідача, не
зазначено, на яке саме рухоме чи
нерухоме майно необхідно накласти
арешт, не надано даних щодо наявності у
відповідача рухомого чи нерухомого
майна та його місцезнаходження; не
обґрунтовано чому саме такий вид
забезпечення позову необхідно
застосувати; а арешт може бути
накладений лише на індивідуальне
визначене майно і в такому разі мають
зазначатися ознаки, які ідентифікують
відповідне майно та відрізняють його
від іншого (однорідного чи подібного)
майна, та зазначити місцезнаходження
майна.

За загальним правилом заявник
зобов'язаний довести наявність підстав
для забезпечення позову, надавши
відповідні докази.

Крім цього, у поданій до суду заяві
про забезпечення позову позивач не
наводить жодних обґрунтувань, які б
давали підстави вважати, що невжиття
заходів забезпечення позову саме
шляхом накладення арешту на майно
відповідача, може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 8 ст.153 ЦПК України,
суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги те, що заява про
забезпечення позову подана без
додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а
саме в ній не наведено жодних
обґрунтувань, які б давали підстави
вважати, що невжиття заходів
забезпечення, може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду; не надані докази щодо наявності у
відповідача рухомого та нерухомого
майна, заяву про забезпечення позову
слід повернути заявникові.

Керуючись ст., ст. 11, 151- 153, 293 ЦПК
України, -

У Х В
А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики повернути
заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Олександрійський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: