Будьоннівський районний суд м.
Головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Державного підприємства «Донецька
Залізниця» в особі Донецького
будівельно - монтажного
експлуатаційного управління до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
Позивач - Державне підприємство
«Донецька залізниця» в особі
Донецького будівельно - монтажного
експлуатаційного управління звернувся
до суду з позовом, в якому просить
квітня 2012 року на право зайняття
квартири АДРЕСА_2 жилою площею 48, 7 кв. м.,
за адресою: АДРЕСА_2, виданий Київським
виконавчим комітетом ОСОБА_1 з сім`єю з
В посилання своїх вимог позивач
вказав, що спільною постановою від 01
листопада 2011 року керівництвом
«Укрзалізниці» та профспілковою
організацією квартири у будинку
АДРЕСА_2, в тому числі і відповідачам,
були розподілені між співробітниками
позивача. 21 березня 2012 року виконавчим
комітетом Київської районної у м.
Донецьку ради було затверджено
рішення адміністрації та
територіального комітету профкому
Ясинуватської дирекції залізничних
перевізок ДП «Донецька Залізниця" про
надання житлової площі. Під час
постановки відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на облік по
покращенню житлових умов
відповідачами була надана довідка про
реєстрацію у квартирі АДРЕСА_1, житлова
площа якої складає 37,4 кв.м., 4-х членів
сім`ї відповідачів, що вказувало на
відсутність житлової норми для кожного
члена сім`ї. В 2008 році відповідачами
було приватизоване вказане житло,
однак з ККП «Бюро приватизації та
обміну житлового фонду» довідку про
знаходження у власності житла у
відповідачів відповідачами не було
надано і про це позивачу відомо не було,
а було надано довідку з КП "БТІ" за №
151907 від 25 жовтня 2011 року про
відсутність у відповідачів житла, що
знаходиться у приватній власності.
Після отримання відповідачами ордеру
за № 30669 від 03 квітня 2012 року на спільну
квартиру, позивач за листом № 101/6/228 від
20 квітня 2012 року звернувся до
Будьоннівської районної в м. Донецьку
ради з клопотанням про заселення
звільненої квартири АДРЕСА_1 іншими
робітниками, які знаходились на
квартирному обліку. Однак, з відповіді
№ 01-12-751 від 11 травня 2012 року стало
відомо, що квартира АДРЕСА_1
приватизована відповідачами ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Листом № 1442 від 11
травня 2012 року ДП "Укрзалізниця"
звернулась в ККП "Бюро приватизації та
обміну житлового фонду" для отримання
інформації про приватизацію
відповідачами квартири по АДРЕСА_1. З
відповіді за № 167 від 25 травня 2012 року
стало відомо, що у відповідачів є
свідоцтво за № 5603 від 31 жовтня 2008 року
про право власності на квартиру по
АДРЕСА_1. Після повідомлення про
вказане порушення, відповідач ОСОБА_1
написала заяву про відмову від
квартири АДРЕСА_2, але до цього часу її
не звільнила разом зі своїми членами
родини. Тому, позивач просить визнати
ордер за № 30669 від 03 квітня 2012 року на
право зайняття квартири АДРЕСА_2,
загальною площею 48,7 кв. м., недійсним та
стягнути з відповідачів судові витрати
у розмірі 107 грн. 30 коп.

10 січня 2013 року до Будьоннівського
райсуду м. Донецька надійшов
зустрічний позов від відповідача
ОСОБА_1 до ДП «Донецька Укрзалізниця» в
особі Донецького будівельно -
монтажного експлуатаційного
управління про визнання права
користування жилим приміщення та
вселення, в якій позивач ОСОБА_1
просить визнати за нею та членами її
сім`ї право на користування жилим
приміщенням квартирою АДРЕСА_2,
загальною площею 48,7 кв. м., та вселити
ОСОБА_1 та членів її сім`ї: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 у вказану квартиру. В
обґрунтування своїх вимог відповідач
вказала, що 3 квітня 2012 року виконавчим
комітетом Київської районної ради м.
Донецька видано ордер № 30669 на її імья
та на її сім`ю із чотирьох осіб на право
заняття 2 кімнат загальною житловою
площею 48,7 кв. м. в квартирі АДРЕСА_2.
Також ОСОБА_1 та членам її сім`ї були
видані ключі від вказаної квартири,
після чого позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перевезли лише
частину своїх речей - меблі та одяг до
вказаної квартири. Однак повністю
переїхати до вищезазначеної квартири
не змогли у зв`язку із тим, що
працівники позивача незаконно забрали
у них оригінал ордеру та ключі від
вказаної квартири.

Представник позивача за
довіреністю Ковеза В.Г. до суду не
з'явився, але від нього надійшла заява з
проханням розглянути справу у його
відсутність та про те, що він повністю
підтримує позов та не заперечує про
заочний розгляд справи у відсутність
відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до суду не з'являються, були
своєчасно повідомлені неодноразово
про час розгляду справи.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла
заява про відкладення розгляду справи
у зв'язку із його лікуванням, але жодних
документів з цього приводу ним суду не
було надано, тобто на час розгляду
справи 18 жовтня 2013 року підстав для
відкладення розгляду справи не
існувало.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла
заява про відкладення розгляду справи
у зв'язку із її лікуванням, але до заяви
приєднана довідка лікувального
закладуё що вона знаходилась на
лікуванні з 26.09.2013р. по 10.10.2013 року, тобто
на час розгляду справи 18 жовтня 2013 року
вона не лікувалась і підстав для
відкладення розгляду справи не
існувало.

Крім того, відповідачі були
завчасно повідомлені про час розгляду
справи через регіональну газету
"Донбас" від 12 жовтня 2013 року у
відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України.

Представник 3-ї особи - виконкому
Київської районної у м. Донецьку ради
до суду не з'явився, звідти надійшла
заява про розгляд справи у відсутність
представника виконкому.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду не з'являються,
були своєчасно повідомлені
неодноразово про час розгляду справи,
про причини неявки суд не повідомляють
і від них до суду не надійшло заяви про
розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали по справі,
суд вважає, що позов підлягає повному
задоволенню і не підлягає задоволенню
зустрічний позов, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до довідки ДП
«Донецька Залізниця» в особі
Донецького будівельно - монтажного
експлуатаційного управління,
відповідач ОСОБА_1 є працівником
локомотивного депо ст. Іловайськ і з
членами своєї сім'ї з 4-х осіб
перебувала на квартирному обліку за
місцем роботи.

Відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 у відповідності до ст.
52,58 ЖК України на підставі сумісної
постанови ДП "Донецька залізниця" та
профкому цієї організації від 01
листопаду 2011 року про розподіл квартир
в жилому будинку АДРЕСА_2 та рішення
виконкому Київської районної в м.
Донецьку ради за № 75 від 21 березня 2012
року був виданий ордер Київським
виконавчим комітетом за № 30669 від 03
квітня 2012 року на право зайняття
квартири АДРЕСА_2, складом сім'ї з 4-х
осіб(а.с.4,6,7).

Відповідачами при постановці на
квартирний облік позивачу була надана
довідка КП "БТІ м. Донецька" від 25 жовтня
2011 року, відповідно до якої всі
відповідачі нерухомого майна,
приватного домоволодіння,
приватизованого житла, не житлового
приміщення, дачної садово-огородньої
ділянки чи гаражу на праві приватної
власності не мають (а.с.5).

На підставі вказаного вище ордеру
відповідачі вселились в квартиру
АДРЕСА_2.

До матеріалів справи приєднана
копія листа ДП "Укрзалізниця" від 20
квітня 2012 року, з яким позивач
звернувся до Будьоннівської райради у
м. Донецьку з клопотанням про вселення
до звільненої квартири за адресою
АДРЕСА_1, де раніше проживали
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2, на що позивача повідомили
листом за № 01-12-751 від 11 травня 2012 року,
що квартира за вказаною адресою
приватизована відповідачами (а.с.8-9).

Пунктом 13 Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
УРСР, затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11
грудня 1984 року № 470, передбачено, що на
квартирний облік беруться громадяни,
які потребують поліпшення житлових
умов з відповідним переліком юридичних
фактів, з якими закон повьязує осіб
потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ст. 59 ЖК України,
ордер на жиле приміщення може бути
визнано недійсним у судовому порядку у
випадку подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень.

Як встановлено судом в судовому
засіданні, передбачений законом
порядок та умови надання сім'ї ОСОБА_2
квартири АДРЕСА_2 не був дотриманий, а
саме, відповідачами не була надана
інформація стосовно житла, яке
знаходить у їх приватній власності, що
призвело до порушення за ст. 48 ЖК
України, за якою жиле приміщення
надається громадянам у межах норми
жилої площі, але не менше розміру, який
визначається Кабінетом Міністрів
України і Федерацією професійних
спілок України. При цьому враховується
жила площа у жилому будинку (квартирі),
що перебуває у приватній власності
громадян, якщо ними не використані
житлові чеки.

Суд вважає, що надання
відповідачами ОСОБА_1 невірної
інформації про відсутність у них
приватного житла та приховування ними
факту наявн6ості такого житла для
постійного проживання, отриманого за
рахунок держави, стало підставою для
взяття їх на квартирний облік для
поліпшення житлових умов.

Таким чином, всупереч ст. 48 ЖК
України, при розподілі житла на сім'ю
відповідачів ОСОБА_1 не була врахована
житлова площа, яка знаходиться у
відповідачів у приватній власності по
АДРЕСА_1, у зв'язку із неправомірними
діями відповідачів.

Відповідно до положень ст. 117 ЖК
України у разі визнання ордера на жиле
приміщення недійсним внаслідок
неправомірних дій осіб, які одержали
ордер, вони підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення.

Оскільки суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі, то суд вважає за
необхідне стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь позивача, у
відповідності до ст. 88 ЦПК України ,
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 107,30 грн., що
підтверджується доданим до справи
платіжним дорученням за № 682 від 08
серпня 2012 року.

На підставі ст. 42, 47, 52, 58, 59, 117 ЖК
України та керуючись ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позов Державного підприємства «
Донецька Залізниця» в особі
Донецького будівельно - монтажного
есплуатаційного управління до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
ордеру недійсним, - задовольнити.

Визнати недійсним ордер за № 30669
від 03 квітня 2012 року, виданий
виконкомом Київської в м. Донецьку
ради, на імья ОСОБА_1 на право зайняття
квартири АДРЕСА_2, складом сім'ї з 4-х
осіб - ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Державного підприємства « Донецька
Залізниця» в особі Донецького
будівельно - монтажного
есплуатаційного управління судові
витрати в розмірі 107,30 грн. (сто сім грн.
30коп.).

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський райсуд м.
Донецька протягом 10 днів з дня його
проголошення. Рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. В разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного
рішення відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 можуть подати до
Будьоннівського райсуду м. Донецька
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя