Провадження №2/522/2730/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Єршової Л.С.

при секретарі - Ларіній Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання договору дарування
недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовною заявою до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору
дарування недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
початку серпня 2013 року співвласник
квартири позивачів ОСОБА_5 усно
повідомила, що вона подарувала за
договором дарування свою частину
квартири АДРЕСА_1, своєму сину ОСОБА_4.

13.09.2013 року позивачі отримали лист від
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
№442/02-24 від 05.09.2013 року, в якому
містилась заява ОСОБА_4, в якій він
повідомляє позивачів про намір продати
належну йому (одну четверту) частину
квартири АДРЕСА_1 за 135 881 грн.

Оскільки, співвласниками вищевказаної
квартири є ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, вони звернулися до ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 з проханням надати документи, що
підтверджують дані обставини, на що
останні відмовили.

Згідно з Розпорядженням органу
приватизації квартира передана у
спільну сумісну власність ОСОБА_5 та
членам її сім'ї (розпорядження №354
від 18.02.98 р.).

Згідно із Свідоцтвом про право
власності на житло зазначена квартира
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_5 і членам її сім'ї у
рівних частинах (свідоцтво № 0354 від
18.02.98 р.). Позивачі вважають, що фраза «в
рівних частинах» в даному випадку не
несе юридичного навантаження, оскільки
для кожного члена сім'ї не виділена
його частина, а власність є «спільною».
В зв'язку з цим позивачі просять суд
визнати недійсним та скасувати договір
дарування дарування ? частини квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4.

У судове засідання з`явилися позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, від позивача ОСОБА_2
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутністю.

В судове засідання з'явився
представник відповідачів - ОСОБА_7

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені чч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає в
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1,
кожному з них належить по ? частини
цієї квартири.

05 березня 2012 року ОСОБА_5 уклала з
ОСОБА_4 договір дарування 1/4 частини
спірної квартири (а.с.22).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19 червня 1992 року
передача квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають у цій квартирі
(будинку).

Згідно з свідоцтвом про право
власності на житло №0354 від 18 лютого 1998
року, виданим на підставі
розпорядження органу приватизації
державного житлового фонду
Приморського району м. Одеси №354 від
18.02.1998 року, квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної власності належить ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 ОСОБА_3, в рівних частках.

В технічному паспорті від 11.08.2000 року на
квартиру АДРЕСА_1 теж зазначено, що
власники володіють вказаною квартирою
в рівних частках.

Крім того, на копії свідоцтва про право
власності на житло, зроблено відмітку
нотаріуса, про те що 16.09.2000 року згідно
договору дарування, посвідченого 1-ю
Одеської державною нотаріальною
конторою за реєстром №3-2903, ОСОБА_4
подарував ОСОБА_2 ? зазначеної квартири
(а.с.8).

З витягу з Державного реєстру прав
власності на нерухоме майно КП
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості вбачається, що частка
ОСОБА_4 після укладення договору
дарування від 05.03.2012 року як
співвласника спірної квартири
визначена, а саме - ? та зазначена форма
власності - приватна спільна часткова
(а. с.47).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
Фонду», власник приватизованого майна
має право розпорядитися квартирою на
свій власний розсуд: продати,
подарувати, здати в оренду, обміняти,
укладати інші угоди, не заборонені
законом.

Відповідно до ст. 361 ЦК України
співвласник має право самостійно
розпорядитися своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що укладаючи
оспорюваний договір дарування, ОСОБА_5
законно розпорядилася, зареєстрованою
за нею часткою в праві власності на
квартиру, тому укладений правочин
відповідає вимогам закону.

Також суд зазначає, що позивачі не були
стороною договору, який вони оспорюють,
а права особи, яка вважає себе
власником майна, не підлягають
захистові шляхом задоволення позову до
добросовісного набувача з
використанням правового механізму,
встановленого статтями 215, 216 ЦК
України.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 361 ЦК України,
ст.ст. 8, 12 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст.ст. 10,11,15, 57-61,169,212-215,218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання договору дарування недійсним,
-відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Єршова
Л.С.

10.09.2014