Єдиний унікальний номер 243/408/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3033/2014
головуючий в I інстанції Кузнецов Р.В.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
___________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді
Никифоряка Л.П.

суддів
Супрун М.Ю., Папоян В.В.

при секретарі судового засідання
Бакунець Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію, у якій
подано апеляційну скаргу публічним
акціонерним товариством «ДТЕК
Донецькобленерго» на рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 21 лютого 2014 року,
-

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2014 року публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Донецькобленерго»
/надалі Товариство/ звернулося в суд з
позовом, в якому просило стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за спожиту
електричну енергію за період з 02 квітня
2010 року по 20 січня 2014 року в розмірі 131,50
грн. та три відсотки річних від
простроченої суми у розмірі 7,77 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 21 лютого 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
позивач, в апеляційній скарзі
представник Товариства просив рішення
скасувати та ухвалити нове яким
задовольнити позов у повному обсязі,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, зокрема не враховано, що між
сторонами існує письмовий договір,
відповідно до умов якого розрахунковим
періодом для встановлення розміру
оплати спожитої електричної енергії є
календарний місяць та розмір плати
проводитися енергопостачальником на
підставі показів приладу обліку які
він може отримувати самостійно. Та
відповідач як споживач електроенергії
зобов'язана оплачувати надану послугу,
незважаючи на наявні пільги і надані
субсидії, при цьому судом не враховано
того, що розмір субсидії для
відшкодування оплати послуг з
електропостачання розраховується
виходячи з фактичного споживання
послуг, але не більше від встановлених
норм споживання, та у разі коли по
закінченню терміну отримання субсидії
зазначені послуги використано на суму,
меншу від суми призначеної субсидії та
обов'язкової частки плати в межах норм
споживання, невикористанні
перераховані кошти перераховуються
організаціями що надають ці послуги на
рахунок органів праці та соціального
захисту населення.

З огляду на викладене, апелянт вважав,
що суд помилково зазначив, що
Товариство самовільно здійснювало
повернення перерахованих
невикористаних коштів субсидії,
призначених ОСОБА_1 без зазначення
таких операцій у особовому рахунку.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача та пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в
апеляційній скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є споживачем електроенергії в
будинку АДРЕСА_1, та з огляду на
фінансовий стан останній надана
субсидія для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг, в
тому числі послуг з електропостачання.

Та суд відмовляючи в позові виходив з
того, що споживач здійснювала оплату за
послуги з електропостачання
відповідно до фактичного споживання з
урахуванням розміру субсидії для
відшкодування оплати послуг з
електропостачання.

При цьому, Товариством не підтверджені
обставини з приводу того, що позивач
споживала електричну енергію понад
норми споживання визначені
відповідним управління праці та
соціального захисту населення, також
належними та допустимими доказами не
підтверджено обставин того, що
споживач використовувала послуги з
електропостачання за відповідний
розрахунковий період на суму меншу від
суми призначеної субсидії, також не
доведено що остання не повністю або
несвоєчасно сплачувала обов'язкову
частку плати в межах норм споживання.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
повернення перерахованих коштів
субсидії Товариством було здійснено
безпідставно та з порушенням вимог
чинного законодавства, та з огляду на
викладене суд відмовив у задоволенні
позову.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи та визначив матеріальні норми,
якими регулюються спірні
правовідносини щодо користування
електроенергією.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
керувався статтею 26 Закону України
«Про електроенергетику» та виходив із
того, що споживання енергії можливе
лише на підставі договору з
енергопостачальником та споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та Правил
користування електричною і тепловою
енергією /надалі Правила/ згідно із
законодавством України.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно встановлених обставин між
сторонами існує письмовий договір про
користування електричною енергією, за
яку споживач зобов'язаний сплачувати в
розмірі та в порядку відповідно до
чинного законодавства.

Разом з тим, як вбачається із
особового рахунку № НОМЕР_1, відкритого
на ім'я ОСОБА_1 та листа Управління
праці та соціального захисту населення
Слов'янської міської ради № 12-12/5127 від 30
грудня 2013 року ОСОБА_1 є споживачем
електроенергії в будинку АДРЕСА_1
котрій за період 2010 - 2014 років
призначалась субсидія.

Відповідно до пункту 14 постанови
Кабінету Міністрів України від 21
жовтня 1995 року N 848 «Про спрощення
порядку надання населенню субсидій для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, придбання
скрапленого газу, твердого та рідкого
пічного побутового палива» /надалі
Постанова/ якщо обсяг витрачання газу,
води, електричної та теплової енергії
вимірюється засобами їх обліку, розмір
субсидії для відшкодування їх оплати
розраховується виходячи з фактичного
споживання послуг, але не більше від
встановлених норм споживання.

Наявними письмовими доказами
підтверджено, що споживач ОСОБА_1
здійснювала споживання електричної
енергії не більше встановлених норм
споживання, також здійснювала
обов'язкову оплату в повному розмірі,
що підтверджено квитанціями про сплату
/а.с. 29-41/.

Та позивач позовні вимоги пов'язував із
сплатою споживачем за фактично надані
послуги в неповному та недостатньому
розмірі, з огляду на що, на думку
останнього утворилася заборгованість
згідно особового рахунку № НОМЕР_1,
відкритого на ім'я ОСОБА_1, за період з 02
квітня 2010 року по 20 січня 2014 року в
розмірі 131,50 грн.

Разом з тим, утворення такої
заборгованості позивач пов'язував із
тим, що за розрахунковий період на
підставі даних засобів обліку які
працівники Товариства отримували
самостійно та від споживача, остання
використовувала електроенергію понад
встановлені норми споживання, однак в
підтвердження наведених обставин
позивачем не надано належних та
допустимих доказів, оскільки витяг з
особового рахунку таким доказом не
являється так як містить протирічиву
інформацію та не об'єктивні відомості,
щодо обставин утворення у відповідача
заборгованості перед Товариством.

Також із вказаного витягу не
вбачається того, що працівниками
Товариства брались показники
лічильника на початок та закінчення
кожного розрахункового періоду
/календарного місяця/, що могло би
свідчити про використання
електроенергії понад встановлені
норми споживання.

У той же час, висновки суду першої
інстанції узгоджуються із положеннями
Постанови з огляду на те, що у разі коли
по закінченні терміну отримання
субсидії зазначені послуги
використано на суму, меншу від суми
призначеної субсидії та обов'язкової
частки плати в межах норм споживання,
невикористані перераховані кошти
повертаються (перераховуються)
організаціями, що надають послуги, на
рахунок органів праці та соціального
захисту населення або зараховуються
цими організаціями в рахунок
фінансування призначених іншим
отримувачам субсидій. У разі коли по
закінченні терміну отримання субсидії
зазначені послуги використано на суму,
більшу від суми призначеної субсидії
та обов'язкової частки плати в межах
норм споживання, органи праці та
соціального захисту населення
перераховують розмір призначеної
субсидії виходячи з вартості фактично
спожитих послуг, але не більше від
встановлених норм /пункт 14/.

Та відповідно до встановлених обставин
Товариство згідно наведених вимог
законодавства здійснювало
донарахування в межах встановлених
норм /а.с. 46/, з огляду на що,
спростовуються обставини щодо
можливості утворення заборгованості у
споживача ОСОБА_1

Отже вирішуючи спір судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справи, і суд дав оцінку наданим
сторонами доказам, виходячи з
фактичних обставин справи, висновки
суду є вичерпними, зроблені у
відповідності та на підставі
матеріальних норм які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, в частині
яка була предметом оскарження, та за
таких підстав, колегія апеляційного
суду вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» відхилити.

Рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з моменту набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: