Головуючий суду 1 інстанції - Логвіна
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 427/8055/13-ц
Провадження № 22ц/782/809/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Максюти І.О.

при секретарі - Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ЛОКСТП
„Луганськтеплокомуненерго" на рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 15 січня 2014 року
у справі за позовом Луганського
обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечующого
підприємтва
„Луганськтеплокомуненерго" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
надані послуги по центральному
опаленню та гарячому водопостачанню,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго»
звернулось до суду з даним позовом до
ОСОБА_2 та просили стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 201,89 грн., інфляційні
нарахування у період з лютого 2009 року
по липень 2013 року у розмірі 112,27 грн., 3 %
річних за той же період у розмірі 42,54
грн., а всього - 356,71 грн. та судовий збір
229,40.

В обґрунтування позову зазначає, що
ЛОКСТП „Луганськтеплокомуненерго" до
квітня 2007 року надавало ОСОБА_2, як
абоненту, згідно облікового рахунку №
31834, який присвоєний відповідно до
„Правил користування тепловою
енергією", котрі затверджені наказом
Міністерства енергетики і
електрифікації СРСР від 6 грудня 1981
року № 310, послуги з теплопостачання в
займаному житловому приміщенні за
адресою: кв. 60 років СРСР, 43/145, м.
Свердловська, Луганської області .
Відповідач повинна була щомісячно
здійснювати сплату послуг, але вона
ухиляється він виконання своїх
обов'язків, в результаті чого
утворилась заборгованість по
центральному опалюванню та гарячому
водопостачанню, яка станом на 01.08.2013
року складала 201,89 грн., у зв'язку з чим
просили задовольнити позов.

Рішенням Свердловського
міського суду Луганської області від
15 січня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
надані послуги по центральному
опаленню та гарячому водопостачанню,
відмовлено у повному обсязі у зв'язку з
необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду,
ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
звернулися з апеляційною скаргою, в
якій просять скасувати рішення
Свердловського міського суду від 15.01.2014
року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» в повному
обсязі.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи, у зв'язку з чим судова колегія
відповідно до ст.305 ЦПК України вважає
за можливим розглянути справу за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду має бути законним
та обґрунтованим, тобто суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
повинен вирішити справу згідно з
законом, ухваливши рішення на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК
України Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої
інстанції були виконані.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
жодних доказів на спростування доводів
відповідача відносно несплати за
послуги з теплопостачання, згідно
наданих відповідачем квитанцій вся
заборгованість була сплачено в повному
обсязі, а тому дійшов висновку про
необґрунтованість вимог.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та узгоджуються з нормами
матеріального і процесуального права,
які судом першої інстанції застосовані
правильно.

Ст. 11 ЦПК передбачено те, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
документально, що абонент ОСОБА_2,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до наданої позивачем
оборотної відомості, заборгованість
утворилась з січня 2005 по липень 2013 роки
та складає 201,89 грн.

З копії договору про розстрочку,
укладеного між ОСОБА_2 та філією

«Свердловськтелокомуненерго» ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» від 17.04.2008
року щодо

заборгованості за спожиту теплову
енергію, передбачено, що підприємство
надає останній

розстрочку у погашені заборгованості з
теплопостачання та гарячої води в
розмірі 3183,40 грн. строком до 31.09.2009 року.

Згідно довідки ВАТ «Луганськгаз»
№1445, яка надана ОСОБА_2, за адресою:

АДРЕСА_1, з 09.10.2008 року встановлено
індивідуальне опалення, що
підтверджуються дозволом на
встановлення індивідуального опалення
Свердловської міської ради Луганської
області.

З наданих відповідачем копій
квитанцій про сплату боргу на
виконання договору про
реструктуризацію заборгованості від
17.04.2008 року, відповідачем ця сума була
погашена.

Зазначені в квитанціях суми
зараховувались позивачем та
відображені у зворотній відомості.

Згідно довідки КП СТО
«Свердловськтеплозабезпечення» від
30.12.2013 року,

заборгованості за ОСОБА_2 за послуги
опалення та гаряче водопостачання,
станом на

30.12.2013 року, не має.

В листопаді 2008 року проведена
переплата з КП «СТО» в ЛОК «ЛТКЕ»

на суму 161 грн. 66 коп.

Таким чином, з тих доказів, які були
надані позивачем на обґрунтування
своїх позовних вимог щодо залишку
заборгованості у відповідача, не
вбачається, що відповідач дійсно має
таку заборгованість за надані послуги,
оскільки наданими відповідачем
квитанціями було підтверджено сплату
суми заборгованості за зазначений
період в повному обсязі відповідно до
укладеного договору про
реструктуризацію заборгованості від
17.04.2008 року.

Враховуючи наведене вище, судова
колегія приходить до висновку про те,
що у суду першої інстанції були
підстави для відмови в задоволенні
позову, оскільки підстав вважати, що
відповідач не розрахувався за надані
послуги, судом першої інстанції не було
встановлено, а також і не було доведено
позивачем.

Доводи апелянта про безпідставність
квитанції КП СТО
«Свердловськтеплозабезпечення», як на
підтвердження відсутності
заборгованості, на увагу не
заслуговують, оскільки з рішення суду
вбачається, що висновок щодо
відсутності заборгованості судом
зроблено на підставі цілої низки
доказів, які судом оцінені у їх
сукупності та ним надано відповідну
оцінку, з якою судова колегія
погоджується.

Доводи апеляційної скарги про те,
що відповідач повинна була самостійно
з'ясувати питання стосовно належного
виконавця послуг та сплатити суми у
погашення заборгованості саме
позивачеві, на увагу не заслуговують,
оскільки позивач, як виконавець
послуг повинен доводити до відома
споживачів щодо всіх змін, які
відбуваються у наданні таких послуг,
що позивачем у випадку з відповідачем
не виконано.

Доводи апеляційної скарги про те, що
строк позовної давності для
заявлення ним своїх вимог не сплинув,
оскільки переривався зверненням його
до суду за видачею судового наказу,
який у подальшому було скасовано, та
проведенням відповідачем інших
проплат у 2011 році, на увагу не
заслуговують, оскільки судом першої
інстанції положення правових норм
щодо строків позовної давності до
виниклих правовідносин не
застосовувалися та не обговорювалися.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Вирішуючи даний спір, який виник
між сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями сторін.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
є суттєви ми і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправи льного вирішення справи, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду за лишенню без змін .

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,
313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ЛОКСТП
„Луганськтеплокомуненерго» -
відхилити.

Рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 15 січня 2014 року
у справі за позовом Луганського
обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечующого
підприємтва
„Луганськтеплокомуненерго" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
надані послуги по центральному
опаленню та гарячому водопостачанню -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Луганської
області набирає чинності негайно та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді:

.