№ 2/255/2167/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гаврилової Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Селянського (Фермерського)
господарства «Костянтин» про
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок порушення земельного
законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Селянського (Фермерського)
господарства «Костянтин» про
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок порушення земельного
законодавства, посилаючись на
наступне.

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого
приватним нотаріусом
Великоновосілківського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 04.08.2011 року
позивачеві належить земельна ділянка
загальною площею 38,850 га, що розташована
на території Шахтарської сільської
ради і має межі в вигляді трьох окремих
ділянок.

Восени 2011 року під час обробки суміжних
ділянок тракторист СФГ „Костянтин"
повністю заорав польову дорогу, що веде
з автодороги смт Велика Новосілка - м.
Амвросіївка до земельної ділянки
позивача, і з тих пір він не має до неї
доступу, оскільки жодна
сільськогосподарська машина не може
проїхати.

Крім того, тракторист СФГ „Костянтин"
тоді ж повністю зруйнував
землевпорядну роботу, виконану на
замовлення позивача спеціалістом
ОСОБА_5 у серпні 2011 року. Тракторист
поваляв і заорав в землю межеві знаки -
дерев'яні кілки, встановлені з
допомогою спеціальної апаратури, з
точністю до одного сантиметра.

Внаслідок знищення межових знаків
належної земельної ділянки позивач
буде вимушений знову звертатись до
землевпорядної установи і замовляти
проведення у повному обсязі всіх робіт
для відновлення в натурі меж ділянки.
Вартість цих робіт складає 2760 грн. 76
коп.

Відсутність межових знаків, а головне -
відсутність доступу до земельної
ділянки з причини знишення польової
дороги стали перешкодою до того, аби
позивач у 2012 році зміг хазяйнувати на
своїй землі. Відповідач залишив
позивача без доходу, бо він не зміг
виконати ніяких сільськогосподарських
робіт. Позивач планував і готувався до
того, щоб засіяти земельну ділянку
люцерною, зібрати врожай та продати
сіно. За його підрахунками, він міг би
отримати прибуток від реалізації сіна
у сумі 27072 гривні, оскільки згідно з
довідкою відділу статистики у
Великоновосілківському районі
Донецької області середня врожайність
багаторічних трав на сіно (люцерни,
еспарцету) по району у 2012 році
становила 24,5 центнера з гектару. Врожай
з земельної ділянки площею 11,05 га
становив би 27072 кг сіна. При середній
вартості 1000 грн. за тонну позивач
отримав би за весь врожай 27072 гривні.

Вважає, що відповідач повинен
компенсувати йому 27072 грн. втраченої
вигоди і сплатити 2760 грн. 76 коп витрат
на проведення землевпорядних робіт з
встановлення меж ділянки на
місцевості, а всьго збитків - на суму 29832
грн. 76 коп.

Просив суд стягнути з селянського
фермерського господарства «Костянтин»
на його користь збитки, завдані за
обставин, вказаних у позовній заяві, у
сумі 29832 гривні 76 коп., а також
зобов'язати відповідача поновити
польову дорогу від автодороги смт
Велика Новосілка - м. Амвросіївка до
належної йому земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, надав пояснення,
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, просила в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
докази у справі в їх сукупності,
прийшов до висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено
наступні обставини.

На підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку Серії ЯМ
№ 069412 ОСОБА_1 належить земельна ділянка
площею 11,0402 га під кадастровим №
:01:005:0048. Зазначена земельна
ділянка розташована за адресою:
Донецька область,
Великоновосілківський район,
Шахтарська сільська рада, за межами
населеного пункту. Цільове призначення
- для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с. 13).

28.08.2011 року було складено акт
встановлення меж земельної ділянки в
натурі, відповідно до якого кути
поворотів земельної частки (паю)
закріплені на місцевості дерев'яними
кілками в кількості 26 штук і передані
під нагляд і зберігання ОСОБА_1 (а.с. 14).

Вартість робіт з встановлення меж
земельної ділянки на місцевості (в
натурі) склала 2760,76 гривень (а.с. 15-16).

Відповідно до листа в.о.начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Донецькій області О.І.
Довбня від 20.07.2012 року за № 05/1202 19.07.2012
року було виявлено факт самовільного
зайняття земельної ділянки ФГ
«КОСТЯНТИН» в особі директора ОСОБА_6,
факт відхилення від проектів
землеустрою та зроблено розрахунок
шкоди, заподіяної самовільним
зайняттям земельної ділянки - 319,77 грн.
Вживаються заходи щодо притягнення
директора ФГ «Костянтин» до
адміністративної відповідальності за
ст. ст. 53-1, 55 КУпАП. Разом з тим, лист не
містить відомостей, які саме земельні
ділянки було самовільно зайнято та з
якого часу (а.с. 20).

10.06.2012 року ст. дільничим інспектором
Великоновосілківського РВ ГУМВС
України складено постанову про відмову
у порушенні кримінальної справи за ст.
194 КК України в зв'язку з відсутністю
ознак злочину (а.с. 23).

17.04.2013 року ст. дільничим інспектором
Великоновосілківського РВ ГУМВС
України складено висновок а
результатами розгляду заяви ОСОБА_1 В
зв'язку з тим, що матеріали перевірки не
містять ознак скоєння кримінального
правопорушення перевірка вважається
закінченою (а.с. 25).

При здійсненні перевірки працівниками
внутрішніх справ підтверджено факт
збиття межевих знаків співробітниками
ФГ «Костянтин».

Згідно до листа Відділу
Держземагентства у
Великоновосілківському районі
Донецької області від 14.05.2013 року № 646
під'їзд до земельної ділянки позивача
можливий по двом запроектованим
грунтовим шляхам, один з яких проходить
вздовж північно-західної сторони та
виходить до автомобільної траси
Велика-Новосілка-Амвросіївка, а другий
- прямує від зазначеної автостради в
напрямку на південь (а.с. 56).

Постановою Великоновосілківського
районного суду Донецької області від
29.08.2012 року скасовано постанову
державного інспектора Державної
інспекції сільського господарства в
Донецькій області №27/07/12-78 від 27.07.2012
року про притягнення ОСОБА_6 до
адміністративної відповідальності за
ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі
850 грн. (а.с. 72).

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюються
згідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, в тому
числі шляхом відшкодування заподіяних
збитків та застосування інших,
передбачених законом, способів захисту
(ст. 16 ЦК України).

Згідно до ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язки зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі. Якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв'язку з цим
доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої
було порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право. На вимогу особи, якій завдано
шкоди, та відповідно до обставин справи
майнова шкода може бути відшкодована і
в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана
майну, може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

Відповідно до ст. 156 ЗК України
визначено підстави відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, а ст. 157 ЗК України
визначено порядок відшкодування таких
збитків.

Статтею 156 ЗК України встановлено, що
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок встановлення обмежень щодо
використання земельних ділянок.

Позивач зазначає, що внаслідок
самовільного руйнування відповідачем
дороги, він був фактично позбавлений
можливості користуватись належною
йому земельною ділянкою. Разом з тим,
відповідно до листа Відділу
Держземагентства у
Великоновосілківському районі
Донецької області від 14.05.2013 № 646
під'їзд до земельної ділянки позивача
можливий по двом запроектованим
грунтовим шляхам. Таким чином,
зазначене твердження позивача
спростовується наявними матеріалами
справи.

Статтею 156 ЗК України також
встановлено, що власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 57 ЦПК України визначено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Згідно
зі ст. 58 ЦПК України належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Суд вважає, що зазначена вимога
позивачем не доведена. В матеріалах
справи відсутні будь-які письмові
докази в обґрунтування суми таких
неодержаних позивачем доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки (вартість однієї тони сіна), а
також докази того, що позивач взагалі
збирався використовувати земельну
ділянку для вирощування люцерни
(документи про закупівлю посадкового
матеріалу, документи, що підтверджують
наявність (залучення на підставі
договору оренди/підряду)
сільськогосподарської техніки,
придатної для виконання зазначених
робіт). З огляду на наведене, суд
приходить до висновку про те, що в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення 27072 грн. втраченої вигоди
слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» № 6
від 27.03.1992 року (в редакції за станом на
день виникнення правовідносин), шкода,
заподіяна особі і майну громадянина,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Під час розгляду справи було
встановлено, що поваляв і заорав в
землю межеві знаки - дерев'яні кілки
тракторист СФГ «Костянтин». Крім того,
зазначене підтверджується матеріалами
справи (а.с. 23) та не спростовано
представником відповідача в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином підлягає стягненню з
Селянського (Фермерського)
господарства «Костянтин» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
завданої матеріальної шкоди 2760,76
гривень.

Справу розглянуто у межах заявлених
позивачем позовних вимог з урахуванням
обраного ним способу захисту права.

На підставі ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача пропорційно
задоволених позовних вимог судові
витрати в розмірі 229,40 гриівень.

На підставі ст. 1166, 1172 ЦК України та
керуючись ст. ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Селянського
(Фермерського) господарства
«Костянтин» про відшкодування збитків,
заподіяних внаслідок порушення
земельного законодавства -
задовільнити частково.

Стягнути з Селянського (Фермерського)
господарства «Костянтин» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
завданої матеріальної шкоди 2760,76
гривень, судові витрати в розмірі 229,40
гривень, а всього 2990 (дві тисячі
дев'ятсот дев'яносто гривень) гривень 16
копійок.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення
складені в нарадчій кімнаті та
проголошені в судовому засіданні 25
березня 2014 року. Повний текст рішення
складений та підписаний 31 березня 2014
року.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька
Г.М. Пруднікова