________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/971/14-ц
Провадження № 4-с/520/38/14
УХВАЛА

22.04.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого
судді Калініченко Л.В.

при секретарі
Голобородової В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
скаргою ОСОБА_1

на дії державного виконавця Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського районного суду м.
Одеси від 29 липня 2013 року ОСОБА_2
визнано винним в скоєні злочину,
передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і
призначено йому покарання в виді
арешту строком на 6 місяців, з
утриманням в кримінально-виконавчій
установі, визначеній органами, які
відають виконанням покарання. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1
матеріальну шкоду 4357 грн. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1
моральну шкоду 5000 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного
суду Одеської області від 15 жовтня 2013
року апеляційну скаргу потерпілого
ОСОБА_1 – адвоката ОСОБА_3 залишено без
задоволення, а вирок Київського
районного суду м. Одеса від 29.07.2013 року
відносно обвинуваченого ОСОБА_2 –
залишено без змін.

29 жовтня 2013 року Київським районним
судом м. Одеси видані виконавчі листи №
520/8266/13-к.

24 січня 2014 року постановою про відмову
у відкритті виконавчого провадження
державний виконавець Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції відмовив в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 520/8266/13-к виданого 29
жовтня 2013 року про стягнення грошової
суми 5000,00 грн. з ОСОБА_2, посилаючись на
статтю 6 розділ 1 якого внесено зміни до
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до яких
обов’язковою вимогою до виконавчого
документа є зазначення
ідентифікаційного коду боржника.

24 січня 2014 року постановою про відмову
у відкритті виконавчого провадження
державний виконавець Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції відмовив в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 520/8266/13-к виданого 29
жовтня 2013 року про стягнення грошової
суми 4357,00 грн. з ОСОБА_2, посилаючись на
статтю 6 розділ 1 якого внесено зміни до
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до яких
обов’язковою вимогою до виконавчого
документа є зазначення
ідентифікаційного коду боржника.

30 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою в якій просить визнати
дії державного виконавця щодо
винесення постанови від 24 січня 2014 року
про відмову у відкритті виконавчого
провадження № ВП 41692221 за виконавчим
листом від 29 липня 2013 року по справі №
520/8266/13-к про стягнення з ОСОБА_2
матеріальної шкоди у розмірі 4357 грн.; та
постанови від 24 січня 2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження № ВП 41691760 за виконавчим
листом від 29 липня 2013 року по справі №
520/8266/13-к про стягнення з ОСОБА_2
моральної шкоди у розмірі 5000 грн.
протиправними. Скасувати постанову від
24 січня 2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження № ВП 41692221 за
виконавчим листом від 29 липня 2013 року
по справі № 520/8266/13-к про стягнення з
ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 4357
грн. Скасувати постанову від 24 січня 2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження № ВП 41691760 за
виконавчим листом від 29 липня 2013 року
по справі № 520/8266/13-к про стягнення з
ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5000
грн.

У судовому засіданні
представник ОСОБА_1 підтримав скаргу та
просив її задовольнити.

Державний виконавець Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції заперечував проти
задоволення скарги, просив відмовити у
її задоволенні в повному обсязі.

Вислухавши представника ОСОБА_1,
державного виконавця Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що скарга
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

24 січня 2014 року постановою про відмову
у відкритті виконавчого провадження
державний виконавець Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції відмовив в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 520/8266/13-к виданого 29
жовтня 2013 року про стягнення грошової
суми 5000,00 грн. з ОСОБА_2, посилаючись на
статтю 6 розділ 1 якого внесено зміни до
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до яких
обов’язковою вимогою до виконавчого
документа є зазначення
ідентифікаційного коду боржника.

24 січня 2014 року постановою про відмову
у відкритті виконавчого провадження
державний виконавець Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції відмовив в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 520/8266/13-к виданого 29
жовтня 2013 року про стягнення грошової
суми 4357,00 грн. з ОСОБА_2, посилаючись на
статтю 6 розділ 1 якого внесено зміни до
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до яких
обов’язковою вимогою до виконавчого
документа є зазначення
ідентифікаційного коду боржника.

Частиною 1 Статті 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону:
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно зі ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов’язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред’явлення такого документу до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження» у виконавчому документі
зазначаються: повне найменування
(для юридичних осіб) або ім'я
(прізвище, власне ім'я та по батькові)
(для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
чи перебування (для фізичних
осіб), ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків)
або номер і серія паспорта стягувача
та боржника для фізичних осіб -
громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи

можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Тобто зі змісту зазначених
норм закону індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника
повинен бути зазначений саме у
виконавчому листі.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець повинен відмовити у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження державного
виконавця Другого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції від 24
січня 2014 року, якою відмовлено в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 520/8266/13-к виданого 29
жовтня 2013 року про стягнення грошової
суми 5000,00 грн. з ОСОБА_2, посилаючись на
статтю 6 розділ 1 якого внесено зміни до
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до яких
обов’язковою вимогою до виконавчого
документа є зазначення
ідентифікаційного коду боржника, та
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження державного
виконавця Другого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції 24 січня 2014
року, якою відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документу та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 520/8266/13-к виданого 29 жовтня 2013
року про стягнення грошової суми 4357,00
грн. з ОСОБА_2, посилаючись на статтю 6
розділ 1 якого внесено зміни до статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до яких
обов’язковою вимогою до виконавчого
документа є зазначення
ідентифікаційного коду боржника,
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України, ст. 18 Закону
України « Про виконавче провадження»,
суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Другого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги на
ухвалу суду протягом п’яти днів з дня
її оголошення, а особи, які були
відсутніми під час оголошення ухвали
протягом п’яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя

Ка
лініченко Л. В.