У х в а л а

іменем україни

27 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Кримського республіканського
підприємства «Вода Криму» про визнання
дій незаконними, відновлення
становища, яке існувало до порушення,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 08
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи уточнила та
остаточно просила: зобов'язати
відповідача визнати дійсним
акт-претензію від 16
червня 2012 про ухилення від постановки
пломби на лічильник води і стягнення
плати за показниками лічильника;
визнати незаконними дії відповідача
щодо відмови опломбувати її лічильник
на водяному вузлі, а замість цього
встановлення так званого
«контрольного» лічильника на
протилежній стороні вулиці від будинку
з зазначенням, що це її новий прилад
обліку, і призначенням її
відповідальною за цей прилад обліку;
визнати, що відповідач порушив її права
власника будинку і споживача води по
АДРЕСА_2, коли відмовився пломбувати її
лічильник на водяному вузлі, а замість
цього встановив так званий
«контрольний» лічильник в іншому
будинку по АДРЕСА_1,
призначивши її відповідальною за цей
прилад обліку; визнати, що водяний
лічильник, установлений працівниками
відповідача по АДРЕСА_1 для
обслуговування будинку по АДРЕСА_2,
встановлено з порушенням закону і
зобов'язати водоканал здійснити
демонтаж цього лічильника; відновити
положення, яке існувало до порушення
закону зі сторони працівників
відповідача, і зобов'язати відповідача
прийняти в експлуатацію лічильник
(опломбувати), який раніше був
встановлений за рішенням суду на
розподільному вузлі будинку по
АДРЕСА_2, та стягувати з неї плату за
показниками лічильника; зобов'язати
відповідача списати грошові кошти в
сумі 688 грн 30 коп., які рахуються на
особовому рахунку НОМЕР_1 за нею, як
безпідставний борг за воду; визнати, що
працівники відповідача своїми діями
при виконанні робіт з браком з
установки лічильника, що призвело до
затоплення її будинку, завдали їй
моральної шкоди; стягнути з
відповідача на її користь моральну
шкоду в сумі 10 тис грн; зняти пломби зі
встановлених приладів обліку
домоволодінь працівників водоканалу і
встановити контрольні лічильники води
наступним працівникам водоканалу
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 з щомісячним зняттям показань
приладу обліку, який потрібно
опломбувати, у тому числі її особистою
пломбою; здійснити установку цих
контрольних лічильників на
протилежній стороні вулиці від
будинків цих працівників водоканалу
під 100 кілограмовим люком і зобов'язати
останніх забезпечити цілодобову
охорону лічильників і доступ до них;
відносно вказаних працівників -
скласти акт зняття приладу обліку води
від 05 жовтня 2012 року (як це зробили їй) і
нарахувати їм заборгованість з оплати
за воду на підставі цього акта до цього
часу, як це зробили відносно неї.

Рішенням Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 08
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 14 січня 2014 року, в
задоволенні указаного позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
та безпідставності заявлених вимог.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази,
правильно встановив обставини справи,
в результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 08
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 14 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик