АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2433/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1264/14
Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 26 лютого 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3,
Полтавської районної державної
нотаріальної контори про визнання
заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 26 лютого 2014
року в задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову
накладені ухвалою Полтавського
районного суду Полтавської області від
05 липня 2013 року, якою заборонено
державному нотаріусу Полтавської
районної державної нотаріальної
контори (м. Полтава, вул.. Стешенка, 6)
видавати свідоцтво про право на
спадщину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
вчиняти будь які інші дії спрямовані на
оформлення спадщини, яка відкрилась
після смерті батька позивача ОСОБА_4, до
вирішення цивільної справи № 545/2433/13-ц
по суті та, якою заборонено
відповідачам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_5, відчужувати будь яке майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з таким рішенням
місцевого суду ОСОБА_1 подала на нього
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема, наголошує на тому, що місцевим
судом не взято до уваги ту обставину, що
спірний заповіт було посвідчено
нотаріусом з порушенням вимог закону.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що згідно
свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_4
помер ОСОБА_4, після смерті якого
залишилося спадкове майно (а.с.16).

Згідно заповіту від 14 липня 2011 року,
ОСОБА_4, усе належне йому майно, заповів
- дружині ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Відповідно висновку медико-соціальних
(експертних) комісій, ОСОБА_4 був
інвалідом першої групи по зору
безстроково з 11.11.2009 року та потребував
постійного догляду (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження від
10.01.1983 р. ОСОБА_1 є дочкою померлого
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 8).

ОСОБА_4, згідно свідоцтва про укладення
шлюбу від 06.11.1990 р. одружився з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка прийняла його
прізвище (а.с. 47).

Полтавським районним судом 10 червня 2011
р. винесено заочне рішення про
розірвання шлюбу між ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
13).

Відповідно копії паспорту ОСОБА_1,
остання прописана за адресою: АДРЕСА_1 з
10.03.1992 р., сімейний стан з 06.11.1990 р.
одружена з ОСОБА_4 (а.с. 44).

Згідно довідки від 10.09.2012 р.
Калашниківської сільської ради
Полтавського району за ОСОБА_4
числиться житловий будинок
з господарськими будівлями, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
свідоцтво про право особистої
власності на будинок зареєстровано за
реєстровим номером 2 від 15.08.1989 р.
Полтавським міським бюро технічної
інвентаризації на підставі рішення
виконкому Полтавської районної ради
народних депутатів № 273 від 31.07.1989 року
(а.с. 15).

Також за ОСОБА_4 числиться присадибна
земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства
площею - 0,48 га., та для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею - 0,2481 га., ділянки розташовані в
АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно пояснень свідків, в померлого
ОСОБА_4 хоча і були вади по зору, але до
дня смерті він не був сліпим, міг
рахувати гроші при отриманні пенсії,
дзвонити по мобільному телефону, для
чого мав записник з цифрами та літерами
для свого зору, міг посвідчувати не
тільки заповіт, але і довіреність на
керування та експлуатацію автомобілем,
складати, підписувати та
розраховуватися по господарським
договорам, спілкуватися з друзями, яких
впізнавав, робити інші дії притаманні
людині зі слабим зором.

Вирішуючи спір по суті, місцевий суд
дійшов висновку, що позов є
необґрунтованим, не доведеним в
судовому засіданні і таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки спірний
заповіт складений особою, яка мала на
це право, складений без порушенням
вимог щодо його форми та посвідчення,
підписаний заповідачем власноручно,
волевиявлення заповідача було вільним
і відповідало його волі.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України
заповіт має бути особисто підписаний
заповідачем. Частина 4 даної статті
передбачає, якщо фізична особа у
зв'язку з хворобою або фізичною вадою
не може підписатися власноручно, за її
дорученням текст правочину у її
присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину,
що посвідчується нотаріально,
засвідчується нотаріусом або
посадовою особою, яка має право на
вчинення такої нотаріальної дії, із
зазначенням причин, з яких текст
правочину не може бути підписаний
особою, яка його вчиняє.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1248 ЦК України,
нотаріус посвідчує заповіт, який
написаний заповідачем власноручно або
за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів.

Згідно ч. 2 цієї ж статті нотаріус може
на прохання особи записати заповіт з її
слів власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні вади
не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках.

На бажання заповідача його заповіт
може бути посвідчений при свідках,
відповідно вимог ч. 1 ст. 1253 ЦК
України.

Частина 2 даної статті вимагає, у
випадках, встановлених абзацом третім
частини другої статті 1248 і статтею 1252
цього Кодексу, обов'язкової
присутності не менш як двох свідків при
посвідченні заповіту.

Згідно абзацу 3 пункту 16 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 03.
03.2004 року (яка діяла на час складання
заповіту), якщо фізична особа, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії є сліпою, нотаріус, крім того,
прочитує їй текст документа, про що на
документі робиться відповідна
відмітка. Якщо сліпа особа письменна,
вона сама підписує документ.

Відповідно до пункту 158 вказаної
Інструкції, на бажання заповідача, а
також у випадках, якщо заповідач через
фізичні вади не може сам читати
заповіт, посвідчення заповіту має
відбуватися при свідках.

Як встановив місцевий суд з пояснень
нотаріуса ОСОБА_9, допитаної в якості
свідка в судовому засіданні, у неї не
виникло жодних сумнівів у дієздатності
заповідача, а також щодо його вад по
зору, так як останній вільно
спілкувався і бачив нотаріуса, однак
особисто текст заповіту не читав, його
читала вголос вона, нотаріус, а ОСОБА_4
лише підписав заповіт піднісши його
текст ближче до очей, так як погано
бачив.

Звідси слідує, що спірний заповіт був
написаний та прочитаний нотаріусом за
відсутності двох свідків, як того
вимагають вищезазначені нормативні
акти.

Стаття 203 ЦК України визначає загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Стаття 1257 ЦК України передбачає, що
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. Частина 2
даної статті визначає, що за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року "Про судову практику у
справах про спадкування", заповіт
складений із порушенням вимог щодо
його форми та посвідчення, згідно із
частиною першою статті 1257 ЦК є
нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК
визнання такого заповіту недійсним
судом не вимагається.

За таких обставин, недодержання вимог
закону щодо форми спірного заповіту та
його посвідчення свідчить про
наявність ознак його нікчемності.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду
спору про визнання правочину
недійсним як оспорюваного та
застосування наслідків його
недійсності буде встановлено
наявність підстав, передбачених
законодавством, вважати такий правочин
нікчемним, суд, вказуючи про
нікчемність такого правочину,
одночасно застосовує наслідки
недійсності нікчемного правочину.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК
України, якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Тому, аналізуючи зазначену норму
закону та враховуючи фактичні
обставини справи, в тому числі,
відсутність даних про наслідки
правочину, судова колегія розцінює
спірний заповіт як оспорюваний
правочин, та беручи до уваги межі
заявлених позовних вимог і
апеляційного оскарження приходить до
висновку про їх задоволення.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
ухвалене рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309
ЦПК України є підставою для його
скасування з ухваленням нового.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4
ч.1 ст. 309, 314, 317 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 26 лютого 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за
участю третіх осіб: ОСОБА_3, Полтавської
районної державної нотаріальної
контори про визнання заповіту
недійсним задовольнити.

Визнати заповіт, укладений ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, від 14.07.2011 року,
зареєстрований Полтавською районною
державною нотаріальною конторою за
номером 1-1555 - недійсним.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Головуючий суддя : /підпис/
Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б.
/підпис/ Обідіна О.І.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
________________ Панченко О.О.