У х в а л а

31 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,розглянувши заяву ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 жовтня 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_6 до Сумської міської
ради, ОСОБА_8, треті особи - ОСОБА_9, Друга
Сумська державна нотаріальна контора,
комунальне підприємство «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації»,
про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним в
частині та внесення змін в реєстрацію,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що 03 лютого
2004 року нотаріусом другої Сумської
державної нотаріальної контори йому
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті батька - ОСОБА_10
Свідоцтвом не охоплено все майно, що
належало його батькові за життя.
Зокрема не враховано, що саме його
батько, будучи співвласником будинку
АДРЕСА_1, зробив у встановленому
законом порядку, без участі інших
співвласників, прибудови і добудови до
тієї частини будинку, яка йому перейшла
за договором купівлі-продажу від
власника, особисто та з дозволу
Виконавчого комітету Ковпаківської
районної ради в м. Суми. Поліпшення були
прийняті в експлуатацію та
зареєстровані БТІ, але після добудови
не було перераховано ідеальні долі в
спільній частковій власності двох
співвласників: таким чином залишилися
ОСОБА_10 - 2/5 частини, a ОСОБА_11 - 3/5
частини, хоча це не відповідало
дійсності. З огляду на зазначене,
просив визнати свідоцтво про право на
спадщину за законом від 3 лютого 2004 року
недійсним в частині визначення складу
спадкового майна, на яке видано
свідоцтво та внести зміни до
реєстраційного напису від 21 липня 2004
року, а також внести зміни до
реєстраційного напису від 21 липня 2004
року в частині розміру частки у
спільній частковій власності на
будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 28 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області
від 02 жовтня 2013 року, в задоволенні
позову ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 жовтня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за скаргою ОСОБА_6 на
вказані судові рішення.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм права, що призвело до ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року і від 13
листопада 2013 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надані для порівняння ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року і
від 13 листопада 2013 року не можуть бути
прикладом неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, оскільки правові
висновки зазначені у цих судових
рішеннях та в ухвалі, про перегляд якої
подано заяву, ґрунтуються на різних
фактичних обставинах, встановлених
судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
Сумської міської ради, ОСОБА_8, треті
особи - ОСОБА_9, Друга Сумська державна
нотаріальна контора, комунальне
підприємство «Сумське міське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним в
частині та внесення змін в реєстрацію
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О.
Писана