Справа № 310/3127/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Бердянського МВ УМВС України в
Запорізькій області про виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бердянського
МВ УМВС України в Запорізькій області
про усунення перешкод у здійсненні
права власності шляхом виселення,
позбавлення права користування
житловим будинком, зняття з
реєстраційного обліку, вказуючи, що 28
листопада 2012 року між ним та ОСОБА_2
було укладено договір позики,
відповідно до якого він передав у
власність ОСОБА_2 832 000 гривень, що
еквівалентно 104 000 доларів США.
Додатковою угодою до договору позики
від 21.12.2012 року внесено зміни, позику
встановлено в розмірі 920 000 грн., що
еквівалентно 115 000 доларів США та
встановлено строк договору до 01.12.2013
року. У забезпечення договору позики
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
іпотеки від 21.12.2012 року, предметом якого
було визначено житловий будинок
АДРЕСА_1. Умови договору позики від
28.11.2012 року, зі змінами внесеними
додатковою угодою від 21.12.2012 року, у
встановлений строк ОСОБА_2 належним
чином не виконані, сума позики не
повернута, тому у відповідності до п.
6.5.1. договору іпотеки від 21.12.2012 року,
для задоволення вимог
іпотекодержателя, 13.03.2014 року було
здійснено реєстрацію права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1
Відповідачі у добровільному порядку
відмовляються звільнити житловий
будинок та подати заяву до органу
реєстрації про зняття з реєстрації
місця проживання, чим чинять йому
перешкоди в користуванні власністю.
Відповідачі відмовляють йому в доступі
до будинку. У зв'язку з мешканням та
реєстрацією у будинку відповідачів
він не має можливості використовувати
його для власного проживання та
проживання членів його сім'ї. Просив
усунути йому перешкоди у здійсненні
права власності шляхом виселення
відповідачів із житлового будинку
АДРЕСА_1, позбавити їх права
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

Ухвалою Бердянського
міськрайонного суду від 22.05.2014 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Бердянського МВ УМВС України в
Запорізькій області про позбавлення
права користування ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 житловим будинком АДРЕСА_1 та
зняття ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку за адресою:
будинок АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

У судовому засіданні
позивач та його представник вимоги
підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились
без поважних причин. На підставі ч. 5 ст.
74 ЦПК України позивачу були видані
судові повістки про виклик
відповідачів у судове засідання, яке
відбудеться 22.05.2014 року і позивач взяв
на себе зобов'язання вручити їх
відповідачам. ОСОБА_1 повернув до суду
повістки про виклик у судове засідання
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у яких зроблена
помітка про те, що вони відмовились
отримати повістки, що за ст. 76 ч. 8 ЦПК
України є належним їх повідомленням і
не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився без поважних
причин, про слухання справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується розпискою про
отримання повістки.

Заслухавши осіб, які беруть
участь у справі, свідків, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 331 ЦК
України право власності на нерухоме
майно вникає з моменту державної
реєстрації.

За ст. 319 ч. 1 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16,
ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування
своїм майном, будь-яким способом, що є
адекватним змісту порушеного права,
який враховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

Підставою для задоволення
позову власника є встановлення факту
порушення прав власника і об'єктивно
існуючих перешкод у здійсненні ним цих
прав.

Права власника житлового
будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК
України, ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися житлом на
власний розсуд.

Обмеження чи втручання у
право власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Договором іпотеки від 21.12.2012
року, який укладено між
іпотекодержателем ОСОБА_1 та
іпотекодавцем ОСОБА_2 забезпечувались
вимоги іпотекодержателя, що витікають
з договору позики, укладеного між
іпотекодержателем та іпотекодавцем та
посвідченого приватним нотаріусом
Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 28.11.2012 року та додаткової
угоди до договору іпотеки, посвідченої
20.12.2012 року приватним нотаріусом
Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, за умовами якого
іпотекодавець зобов'язується перед
іпотекодержателем повернути грошові
кошти у сумі 920 000 гривень, що
еквівалентно 115 000 доларів США за
комерційним курсом валют на час
розрахунку в строк не пізніше 01.12.2013
року. У відповідності до цього договору
іпотекодержатель має право у випадку
невиконання іпотекодавцем своїх
зобов'язань за договором позики
отримати задоволення за рахунок
житлового будинку АДРЕСА_1. Пунктом 6.5.1
договору передбачено, що згідно ст. 37 ЗУ
«Про іпотеку» іпотекодержатель на
власний розсуд може набути право
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання зобов'язань іпотекодавцем за
договором позики. У цьому випадку
договір є правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно, що
є предметом іпотеки (а.с.7-9).

Згідно витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності ОСОБА_1
є власником житлового будинку з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, об'єкта
житлової нерухомості, який
розташований АДРЕСА_1. Право власності
виникло на підставі договору іпотеки,
серія та номер: 2517, виданий 21.12.2012 року,
видавник ОСОБА_5 нотаріус Бердянського
міського нотаріального округу
Запорізької області (а.с.10).

Таким чином, судом
встановлено, що ОСОБА_1 на законних
підставах набув право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1.

За повідомленнями УДМС
України в Запорізькій області від
07.05.2014 року та 13.05.2014 року місце
проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
зареєстровано в АДРЕСА_1.

Листом від 15.04.2014 року ОСОБА_1
просив відповідачів усунути йому
перешкоди у здійсненні права власності
шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку за адресою:
будинок АДРЕСА_1, який було направлено
цінним листом та отримано
відповідачами (а.с.11), але останні не
звільняючи спірне житлове приміщення,
порушують право власності позивача, що
підтверджується поясненням свідків
ОСОБА_1 та ОСОБА_6

За таких обставин позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 15, 16, 319, 331, 383, 386, 391 ЦК
України, ст. 150 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя