У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого: Макарчука М.А.,

Суддів: Леванчука А.О.,
Писаної Т.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- Управління Пенсійного Фонду України у
Вінницькому районі Вінницької області,
про встановлення факту батьківства,
визнання права на спадкування за
першою чергою,

за касаційними скаргами ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на рішення Вінницького
районного суду Вінницької області

від 04 листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 2005 року
проживала однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_6 у АДРЕСА_1, з яким вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет. У 2010 році у них народилася дочка
- ОСОБА_7 Відомості про батька в
актовому записі про народження дитини
та в свідоцтві про народження
проведено відповідно до ст. 135
Сімейного кодексу України за вказівкою
матері ОСОБА_8 За життя ОСОБА_6 визнавав
себе батьком дитини, піклувався про
неї. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер і
спадкоємцями першої черги після його
смерті стали їх спільна дочка
ОСОБА_7 та його мати - ОСОБА_5 Оскільки
ОСОБА_5 не визнає онуку, між нею та
позивачкою виник спір з приводу
спадкування після смерті ОСОБА_6, з
метою захисту права своєї дочки на
спадкування після смерті її батька.

Позивач просила суд встановити факт
батьківства ОСОБА_6 стосовно їх доньки
ОСОБА_7, а також просить визнати за її
неповнолітньою донькою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право на спадкування
після смерті ОСОБА_6, як за спадкоємцем
першої черги.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від

04 листопада 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено. Встановлено факт
батьківства ОСОБА_6 відносно дитини -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинений
Виконавчим комітетом Писарівської
сільської ради, Вінницького району
Вінницької області. Визнано за ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право на спадкування в
порядку першої черги як доньки
померлого, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 03 грудня

2013 року рішення районного суду в
частині задоволення позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - Управління
Пенсійного Фонду України у Вінницькому
районі Вінницької області, про
встановлення факту батьківства
скасовано й ухвалено в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. У решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалених у справі судових
рішень, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права, із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

ОСОБА_4 у поданій до суду касаційній
скарзі ставить питання про скасувати
рішення суду апеляційної інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням апеляційним судом в цій
частині норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
місцевий суд вважав, що позивачем
доказано факт батьківства ОСОБА_6
відносно дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення, апеляційний
суд вважав, що встановлення факту
батьківства є неналежним способом
захисту права малолітньої ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте погодитися з рішенням
апеляційного суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу
України у разі смерті чоловіка, який не
перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт
його батьківства може бути
встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу.

Заява про встановлення факту
батьківства може бути подана особами,
зазначеними у частині третій статті 128
цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у
позивачки народилася дочка - ОСОБА_7,
батьківство якої записано за прізвищем
та громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини - за її
вказівкою.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6,
якого позивачка вважає батьком своєї
дитини, помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємцем
ОСОБА_6 є його мати - ОСОБА_5

Оскільки встановлення батьківства їй
необхідне для забезпечення права дочки
на спадкування після смерті батька
дитини просила встановити зазначений
факт.

Таким чином, позивачем заявлено вимоги
про захист права малолітньої ОСОБА_7 на
спадкування у спосіб, який
встановлений ст. 130 Сімейного кодексу
України з урахуванням спору про право
на спадкування.

З цих підстав висновок апеляційного
суду про неналежний спосіб захисту
права є помилковим.

У зв'язку із неправильним визначенням
виду правовідносин між сторонами
апеляційним судом взагалі не
перевірялися заперечення відповідачки
проти заявлених вимог і, зокрема,
доводи про порушення місцевим судом її
права на призначення судової
експертизи на предмет встановлення
кровного споріднення між нею як
бабусею та малолітньою ОСОБА_7 як
онукою.

З цих підстав рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 03 грудня 2013 року скасувати,
справу направити на новий апеляційний
розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Писана Т.О.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.