Єдиний унікальний номер 2/508/1088/12
Номер провадження 22-ц/775/4050/2014
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Прокопчук Л.М.
Апеляційний суд Донецької області
Головуючого: судді Прокопчук
Суддів Жарової Ю.І., Корчистої
При секретарі Попченко В.Г.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Український Бізнес Банк» про визнання
виконаним грошового обов'язку в
повному обсязі, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 13 квітня 2012 року, -
У вересні 2011 року позивачка
звернулась до суду із зазначеним
позовом до відповідача, посилалася на
те, що між нею та банком 21.05.2003 року було
укладено кредитний договір, за умовами
якого вона отримала споживчий кредит
на суму 7000 дол США з оплатою 18% річних за
період з 21.05.2003 року по 20.05.2004 року та 20%
річних за період з 21.05.2004 року по 22.06.2004
року. З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором її
чоловік ОСОБА_4 передав банку в іпотеку
нерухоме майно - жилий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1 про що
було укладено договір від 24.06.2003 року.
Строк погашення кредиту 22.06.2004 року. За
заявою відповідача Артемівським
міськрайонним судом Донецької області
20.12.2005 року було видано судовий наказ
про стягнення з позивачки на користь
відповідача заборгованості за
грн. Крім того за заявою відповідача
від 23.05.2005 року приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу видав нотаріальний напис про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Відповідно до нотаріального
напису 07.04.2009 року предмет іпотеки було
отримав відповідач. У жовтні 2010 року
відповідач подав до виконавчої служби
Артемівського МРУЮ судовий наказ від
20.12.2005 року для примусового виконання.
Вважаючи, що заборгованості перед
банком немає, оскільки банк отримав з
реалізації предмету іпотеки суму,
більшу ніж зазначено в судому наказі
від 20.12.2005 року, позивачка, уточнюючи
позовні вимоги, просила визнати
повністю виконаними її грошові
зобов'язання перед банком по
кредитному договору шляхом реалізації
предмета іпотеки (а.с. 3-7, 81).
Рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 13 квітня
2012 року в задоволенні позову
відмовлено (а.с. 91-93).

Позивач в апеляційній скарзі на
вказане судове рішення порушує питання
про його скасування та ухвалення
нового рішення. Посилається на те, що
судом при ухваленні рішення порушені
норми матеріального права. (а.с. 99-101).

Представник позивача в судове
засіданні апеляційного суду не
з'явився. Про розгляд справи належно
повідомлений.

Представник відповідача просив
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
такий спосіб захисту як визнання в
повному обсязі виконаним грошового
обов'язку не передбачений діючим
законодавством.

Висновки суду відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це
застосування цивільно-правових
засобів з метою забезпечення цивільних
прав.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
або оспорене право чи цивільний
інтерес.

Порушення права пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права
виникає невизначеність у праві,
викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання
або оспорення суб'єктивного права є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з позовом за
захистом, позивачка посилалися на
невизнання відповідачем відсутності
її заборгованості за кредитним
договором.

Способи захисту цивільного права
та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК
України.

У вказаній нормі визначено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Отже спосіб захисту, обраний
позивачкою, не відповідає вимогам
закону.

Крім того, в судовому засіданні
апеляційного суду представником
відповідача надані копії судових
рішень Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 26.02.2014 року,
яке змінено рішенням апеляційного суду
Донецької області від 07 квітня 2014 року,
з яких вбачається, що заборгованість
позивачки перед відповідачем мається.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів апеляційного суду визнає, що суд
першої інстанції ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не містять
підстав для його скасування, тому
відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 13 квітня
2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Головуючий

Судді