Ічнянський районний суд Чернігівської
Справа № 733/340/14-ц
№ 2/733/210/14
Рішення

Іменем України

"28" березня 2014 р.
Ічнянський районний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Головченко
М.М.

при секретарі Науменко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ічня цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до редакції газети «Ічнянська
панорама», ОСОБА_2 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до редакції газети «Ічнянська
панорама», ОСОБА_2 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди. В
позовній заяві вказав, що в газеті
«Ічнянська панорама» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_3 та НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4
опубліковані статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «
ІНФОРМАЦІЯ_2» , яка є відгуком на книжку
«Ічнянці в Армії УНР» в яких частина
викладений відомостей являється
недостовірною інформацією. Вважає, що
викладена в статтях неправдива
інформація принижує його честь,
гідність та ділову репутацію, а саме:
неправдиве і наклепницьке твердження
про те, що «ІНФОРМАЦІЯ_1», що публікація
ОСОБА_3 «ІНФОРМАЦІЯ_5» про зайняття
ОСОБА_1 самвидавом у м. Ічня та м. Києві
не відповідають дійсності а є «байками
ОСОБА_3» ; «ОСОБА_1 нібито не міг бути
дисидентом», «уникнути
відповідальності за антирадянські
твори міг лише той, хто погодився бути
агентом Комітету Держбезпеки або
публічно покаявся в засобах масової
інформації»; таку подяку отримав
довірливий ОСОБА_4 «від колишнього
двієчника ОСОБА_1»; «Якщо ви, шановні
ічнянці, десь прочитаєте, що ОСОБА_1 був
дисидентом або антирадянщиком, то
знайте, що мова йде не про вашого
земляка ОСОБА_1, 1954 року народження, а
про журналіста і офіцера ОСОБА_5, 1934
року народження, уродженця міста
Донецька … він був обраний депутатом
Верховної Ради України»; « не
зрозуміло, чому ОСОБА_6 і ОСОБА_1
називають себе «авторами книжки», якщо
вони є лише упорядниками чужих
текстів»; до складу редколегії книжки
« Ічнянці в Армії УНР» відомого
ічнянського краєзнавця ОСОБА_7 було
«внесено без його відома»; «крадіжці та
спотворенні» чужої статті «Омаман
«Куреня смерті» яку взагалі ніколи не
читав; «безсоромне викрадення ОСОБА_1 і
ОСОБА_6 чужих текстів» та звинувачення
у плагіаті, оскільки не згадали
племінницю отамана ОСОБА_8, хоча
користувалися її фактами». Просить суд
зобов'язати редакцію газети «Ічнянська
панорама» спростувати вищевказані
недостовірні інформації та стягнути з
редакції газети і відповідача ОСОБА_2
на його користь моральну шкоду в
розмірі 16000грн.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
повністю і просив суд їх задовільнити
збільшивши стягнення моральної шкоди
до 20000грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився. На попередньому
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував вказуючи на те, що
позивач не може бути дисидентом,
оскільки відсутні офіційні документи.
Підтвердив, що дійсно стаття в газеті
від імені ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та інші написана особисто ним і
ніяких доручень на публікацію статті
вони йому не надавали.

Представник відповідача ОСОБА_13 в
судовому засіданні в задоволенні
позову просив суд відмовити,
посилаючись на те, що позивач не був
дисидентом, оскільки в нього відсутнє
документальне підтвердження і з
радянською владою та комуністичним
режимом він не боровся, а навпаки
підтримував цей режим. Відносно
публікації статті « ІНФОРМАЦІЯ_2»
вказав, що дане питання вирішувалось
районним та апеляційним судом
Чернігівської області і в газеті
«Ічнянська панорама» було надруковано
спростування поширених відомостей.
Відшкодування позивачу значної
моральної шкоди свідчить про його
намагання знищити незалежну газету.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Між сторонами склались
правовідносини, які регулюються
Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.. 277 ЦК України,
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка поширила інформацію.

Згідно ст.. 297 ЦК України , кожен має
право на повагу до його гідності та
честі, гідність та честь фізичної
особи є недоторканною, фізична особа
має право звернутися до суду з позовом
про захист її гідності та честі. Ст.. 299
ЦК України встановлено, що фізична
особа має право на недоторканність
своєї ділової репутації і вона може
звернутися до суду з позовом про захист
своєї ділової репутації.

Відповідно до п.9 ПВС України від 27
лютого 2009 року «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи» передбачено, що відповідачами у
справі про захист гідності, честі чи
ділової репутації є фізична або
юридична особа, яка поширила

недостовірну інформацію, а також автор
цієї інформації. Якщо позов
пред'явлено про спростування
інформації, опублікованої в засобах
масової інформації, то належним
відповідачем є автор і редакція
відповідного засобу масової

інформації чи інша установа, що
виконує її функції.

Відповідно до ст.. 47 Закону України
«Про інформацію» та ст. ст. 37, 41 Закону
«Про друковані засоби інформації
(пресу) в Україні» у випадку, якщо
редакція засобу масової інформації не
має доказів того, що опубліковані нею
відомості відповідають дійсності, вона
несе відповідальність згідно з чинним
законодавством і зобов'язана
спростувати поширену інформацію.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що дійсно в газеті
«Ічнянська панорама» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_3 опублікована стаття
«ІНФОРМАЦІЯ_1» автором якої являється
відповідач по справі ОСОБА_2 і який не
надав суду конкретних доказів, що
поширена інформація отримана ним від
вказаних авторів ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та інші, а тому частина
інформації на яку посилається позивач
не відповідає дійсності. Стосовно
поширення інформації, що публікація
ОСОБА_3 «Ічнянський самвидав» про
заняття ОСОБА_1 самвидавом у м. Ічні та
м. Києві не відповідає дійсності, а є
«байками І.Неживого» суд вважає, що
вона стосується автора публікації, а не
позивача по справі, тому в даній
частині позовних вимог необхідно
відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення
моральної шкоди суд вважає, що моральна
шкода повинна бути стягнута з
відповідача ОСОБА_2 який фактично
являвся автором публікації статті
«ІНФОРМАЦІЯ_1», а не редакції газети
«Ічнянська панорама» . При вирішенні
даного питання суд враховує ступінь
вини відповідача ОСОБА_2, а також
глибину моральних та душевних
страждань позивача, який не надав суду
конкретних доказів яким чином це
відобразилось на стані його здоров'я та
які наступили негативні наслідки, в
зв'язку з опублікуванням неправдивої
інформації. Також при визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
суд враховує вимоги розумовості і
справедливості, а тому вимоги позивача
в частині стягнення моральної шкоди,
суд вважає за необхідне задовільнити
частково в розмірі 500грн.

Понесені позивачем витрати при
поданні позовної заяви стягнути на
його користь відповідно до заявлених
позовних вимог.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до редакції газети «Ічнянська
панорама» та ОСОБА_2 як засновника і
редактора газети про спростування
недостовірної інформації, викладеної в
статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» в газеті «
Ічнянська панорама» від ІНФОРМАЦІЯ_4
НОМЕР_2 суд вважає за необхідне
відмовити.

В судовому засіданні встановлено,
що авторами книжки «Ічнянці в Армії
УНР» являються ОСОБА_6 та ОСОБА_1 і
стаття в газеті була опублікована за
підписом автора ОСОБА_13 яким були
поширені неправдиві відомості на які
посилається в позовній заяві позивач
ОСОБА_1 Аналогічні вимоги розглядались
Ічнянським районним судом 7 жовтня 2013
року за позовом ОСОБА_6 (справа №
733/1280/13-ц і рішення суду частково
змінено рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 2 грудня 2013
року. В газеті «Ічнянська панорама» № 1
від 2.01.2014 року було опубліковано
спростування поширених відомостей. А
тому, оскільки спір фактично вирішений,
суд вважає, що позивач мав право
звернутись з позовом до автора
публікації ОСОБА_13 про відшкодування
моральної шкоди, однак позовні вимоги
ним заявлені до редакції газети та
ОСОБА_2 як засновника і редактора
газети, який не може бути відповідачем
щодо відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 15, 23, 277, 280, 297, 299, 1167 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 27 лютого 2009року «Про
судову практику у справах про захист
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи», Законами України
«Про інформацію», «Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в
Україні», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовільнити частково.

В позові ОСОБА_1 до редакції газети
«Ічнянська панорама» та ОСОБА_2 як
засновника і редактора газети про
спростування недостовірної
інформації, викладеної в статті «
ІНФОРМАЦІЯ_2» в газеті «Ічнянська
панорама» від ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_2 -
відмовити.

Визнати, що відомості поширені
ОСОБА_2 в газеті «Ічнянська панорама»
від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 від імені
«ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
інші» про те, що «ІНФОРМАЦІЯ_1» -
заголовок статті, в абзаці восьмому
статті «уникнуть відповідальності за
антирадянські твори міг лише той, хто
погодився бути таємним агентом
Комітету держбезпеки, або публічно
покаявся в засобах масової
інформації», в абзаці десятому статті
таку подяку отримав довірливий ОСОБА_4
« від колишнього двієчника ОСОБА_1», в
абзаці одинадцятому статті «якщо ви,
шановні ічнянці, десь прочитаєте, що
ОСОБА_1 був дисидентом або
антирадянщиком, то знайте, що мова йде
не про вашого земляка ОСОБА_1, 1954 року
народження, а про журналіста і офіцера
ОСОБА_5, 1934 року народження, уродженця м.
Донецька … він був обраний депутатом
Верховної ради України» такими, що не
відповідають дійсності, порочать
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
вищевказані відомості у місячний строк
із дня набрання рішенням законної сили,
шляхом опублікування спростування в
газеті «Ічнянська панорама» (на першій
сторінці).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральне відшкодування в сумі
500(п'ятсот)гривень.

В решті вимоги щодо морального
відшкодування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені витрати при поданні
позову в сумі 293 (двісті дев'яносто
три)грн. 40коп.

На рішення на протязі 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні в
той же строк з моменту отримання копії
рішення може бути подана апеляційна
скарга в Чернігівський апеляційний
суд через Ічнянський районний суд.

Суддя
М. М. Головченко