Справа № 433/320/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року, Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Троїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов,
в якому в обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ОСОБА_8 є власницею
житлового будинку з надвірними
побудовами та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1. Між позивачем
та ОСОБА_8 було досягнуто домовленості
щодо купівлі-продажу належного
останній вищезазначеного
домоволодіння. Вказану домовленість
фактично було виконано у повному
обсязі, так як позивачем було передано
домовлену суму за придбання
зазначеного нерухомого майна ОСОБА_8,
остання в свою чергу фактично передала
позивачу у власність дане нерухоме
майно. На підставі укладеного між
позивачем та ОСОБА_8 правочину було
вчинено відповідний договір
купівлі-продажу від 15 серпня 2013 року.
Однак, посвідчити укладений правочин
вони не встигли, оскільки ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Відповідачі є
правонаступниками після смерті ОСОБА_8,
останнім відомо про вчинений між
позивачем та ОСОБА_8 вищезазначений
правочин, у зв'язку з чим останні від
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8
у вигляді вказаного домоволодіння
відмовилися. На даний час відповідачі
не заперечують проти визнання за
позивачем права власності на житловий
будинок з надвірними побудовами та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.
Оскільки вказані обставини
позбавляють позивача оформити право
власності на набуте їм нерухоме майно у
нотаріальному порядку, він змушений
звернутися за захистом свого майнового
права до суду. Позивач просить визнати
за ним право власності на вищевказане
нерухоме майно.

Позивач до суду не з'явився, останній
надав заяву, згідно якої на позовних
вимогах наполягає у повному обсязі,
просить позов задовольнити, справу
просить розглянути без його участі.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, надали до суду аналогічні
заяви, згідно яких проти задоволення
позовних вимог не заперечують, просять
дану справу розглянути без їх участі,
претензій до позивача не мають.

Суд, вивчивши та проаналізувавши
надані докази, встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» у разі визнання
відповідачем (або його представником
за відсутності у дорученні відповідних
обмежень) позову можливе лише
ухвалення рішення про задоволення
позову, а не про задоволення позову
частково чи про відмову в його
задоволенні.

Ухвалюючи рішення по суті спору чи
постановляючи ухвали в попередньому
судовому засіданні, суд у
мотивувальній частині судового
рішення зазначає лише про дії сторін
щодо розпорядження своїми
процесуальними і матеріальними
правами та здійснені судом заходи з
перевірки таких дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є
власницею житлового будинку з
надвірними побудовами та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1. На вказане
домоволодіння було виготовлено
відповідну технічну документацію
(а.с.32-34). Відповідна земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
даного домоволодіння не приватизована
(а.с.35).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було досягнуто
домовленості щодо купівлі-продажу
належного останній вищезазначеного
домоволодіння. Вказану домовленість
фактично було виконано у повному
обсязі, так як позивачем передано
домовлену суму за придбання
зазначеного нерухомого майна ОСОБА_8 На
підставі укладеного правочину було
вчинено відповідний договір
купівлі-продажу від 15 серпня 2013 року
(а.с. 30-31).

Однак, посвідчити укладений правочин
вони не встигли, оскільки ОСОБА_8 згідно
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29).

Відповідачі є правонаступниками після
смерті ОСОБА_8, останні від прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8 у вигляді
вказаного домоволодіння відмовилися
(а.с.36-41). На даний час відповідачі не
заперечують проти визнання за
позивачем права власності на житловий
будинок з надвірними побудовами та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1,
про що свідчать їх заяви про визнання
позовних вимог.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що

належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі
смерті фізичної особи, боржника за
зобов'язанням у правовідносинах, що
допускають правонаступництво в
порядку спадкування, обов'язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи - її
спадкоємця; таким чином, відбувається
передбачена законом заміна боржника за
зобов'язанням.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу, одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Позивач домовився з ОСОБА_8 щодо усіх
істотних умов укладеного між ними
відповідного правочину
купівлі-продажу вищевказаного
нерухомого майна, згідно з яким
позивачем було передано домовлену
грошову суму за продаж даного майна
останній, а ОСОБА_8 у свою чергу
фактично передала позивачу у власність
зазначене вище нерухоме майно, про що
було вчинено договір купівлі-продажу.
Даний правочин відповідає дійсній волі
сторін, що підтверджується
вищевикладеними обставинами, однак
підстави для нотаріального
посвідчення вказаного правочину
відсутні з незалежних від позивача
обставин, а саме у зв'язку зі смертю
сторони правочину. Правонаступники
майна померлої, відповідачі по справі,
не заперечують проти переходу права
власності на дане домоволодіння від
померлої ОСОБА_8 до позивача. Вказаний
правочин на даний час не потребує
державної реєстрації, а тому порушене
право позивача може бути предметом
захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у
аналізі Верховного суду України за 2013
рік про застосування судами
законодавства про право власності при
розгляді цивільних справ, згідно якого
з 01 січня 2013 року державна реєстрація
правочинів щодо нерухомості скасована,
тому у разі недодержання сторонами
вимог закону про нотаріальне
посвідчення, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий правочин
дійсним, наслідком чого є визнання
права власності на відповідне нерухоме
майно.

У даному випадку між сторонами мають
місце саме зазначені вище
правовідносини, позивач звернувся до
суду за захистом свого порушеного
майнового права, так як він набув у
власність зазначене домоволодіння,
однак у нього відсутні підстави для
нотаріального посвідчення
відповідного правочину. Таким чином,
суд вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 203, 204, 331, 334, 638, 655,
1216, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,
174, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з усіма надвірними
побудовами та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Станом на 07 квітня 2014 року рішення суду
набрало законної сили.

Суддя