Провадження №2/761/4039/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У квітні 2014 року ОСОБА_1 (Позивач)
звернулась до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій
просила розірвати шлюб, укладений між
нею та Відповідачем 25.01.1997 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану Радянського
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
з 25 січня 1997 року перебуває у шлюбі з
Відповідачем. Від шлюбу подружжя має
дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з тим,
протягом останніх 4 років сімейне життя
між Позивачкою та Відповідачем
поступово погіршується, що призвело до
фактичного припинення між ними шлюбних
відносин, кожен з подружжя має
діаметрально протилежні погляди на
шлюб, сім'ю, через що між ними постійно
виникають сварки, свідком яких нерідко
стає їх дитина, що тяжко впливає на її
психічний стан. На даний момент ведення
спільного господарства між сторонами
та сумісне проживання не припинено, та
за переконанням Позивачки сенсу
підтримувати сімейні відносини немає.
Позивачка зазначила, що дитина після
розірвання шлюбу буде проживати разом
У судовому засіданні Позивач позов
підтримала та просила його
задовольнити, зазначила, що не вбачає
підстав для надання строку для
примирення, проти винесення заочного
рішення не заперечувала,

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивачка
проти заочного розгляду справи не
заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224
та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України,
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Судом з'ясовано, що між ОСОБА_2
(Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1
(Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_3, 25 січня 1997 року у
Відділ реєстрації актів
громадянського стану Радянського
району м. Києва зареєстровано шлюб, про
що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу 25.01.1997р. зроблено запис
за № 24 та видано Свідоцтво про
укладення шлюбу. Після державної
реєстрації шлюбу прізвища сторін
визначені так: чоловіка - "ОСОБА_2",
дружини "ОСОБА_1". Реєстрація шлюбу
підтверджується Свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_1 від 25.01.1997р.
(а.с.6).

Від шлюбу подружжя має дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 31.08.1999р.,
виданим Відділом реєстрації актів
громадянського стану Радянського
районного управління юстиції у м. Києві
(а.с.7).

Також встановлено, що Позивачка не
вбачає можливості подальшого
продовження шлюбних відносин і
збереження шлюбу суперечило б її
інтересам та інтересам дитини.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного
кодексу України (СК України) шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110
СК України).

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Із заявлених позовних вимог
вбачається, що сторони по справі
втратили почуття любові та поваги один
до одного, не підтримують
сімейно-шлюбних відносин, окремо
ведуть господарство, тобто стали
чужими людьми.

Беручи до уваги наведене, суд прийшов
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їх інтересам та інтересам їх дитини, а
тому шлюб потрібно розірвати.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу
України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64,
169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25.01.1997року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Радянського
району м.Києва, запис №24, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
Позивача залишити "ОСОБА_1", а прізвище
Відповідача - "ОСОБА_2".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
сплачений нею при зверненні до суду
судовий збір у розмірі 243,60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: