Провадження №2-о/761/201/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку
Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2014 року заявник звернувся до
суду з заявою про встановлення
юридичного факту, у якій просив
встановити факт шлюбних відносин між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Пізніше заявник уточнив свою заяву та
просив встановити, що запис про дату
народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, в
Свідоцтві про укладення шлюбу, серія
НОМЕР_1, виданому Станіславською
сільською радою Білозерського району
Херсонської області 12 лютого 1977 року, є
помилковим. Також, просив встановити,
що в Свідоцтві про укладення шлюбу
серія НОМЕР_1, виданому Станіславською
сільською радою Білозерського району
Херсонської області 12 лютого 1977 року і
в Свідоцтві про смерть, серія НОМЕР_2,
виданному Відділом реєстрації смерті
м. Києва 30 грудня 2007 року, зазначена
особа ОСОБА_3 є однією і тією ж самою
особою.

Заяву обгрунтовує тим, що в Свідоцтві
про укладення шлюбу, серія НОМЕР_1,
виданному Станіславською сільською
радою Білозерського району
Херсонської області, помилково
зазначено дату народження ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлення вказаного
факту необхідне заявникові для
отримання Свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
ОСОБА_3.

В судове засідання заявник з'явився,
заяву підтримав в повному обсязі та
просив її задовольнити.

Заінтересована особа у судове
засідання з'явився, заяву підтримав та
просив її задовольнити у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з Свідоцтва про
укладення шлюбу, серія НОМЕР_1, виданому
Станіславською сільською радою
Білозерського району Херсонської
області 12 лютого 1977 року, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уклали шлюб, про що в книзі реєстрації
актів громадянського стану вчинено
актовий запис № 2.

Натомість, згідно паспорту громадянина
України серія НОМЕР_3, виданому
Воровським РВ УМВС України в
Херсонській обл., ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_5.

У паспорті ОСОБА_3 є відмітка про
реєстрацію шлюбу з гр. ОСОБА_1 12 лютого
1977 року Станіславською сільською радою
Білозерського району Херсонської
області, що підтверджує укладення
шлюбу з заявницею саме ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_5.

Також, як вбачається зі Свідоцтва про
народження, серія НОМЕР_4, виданим 01
листопада 1979 року Херсонським міським
відділом запису актів громадянського
стану, від шлюбу народився син - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Так, у графі про батьків
батьком ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_3, що
свідчить про неможливість бути батьком
у віці двох років.

Крім того, як зазначено у Свідоцтві про
смерть серія НОМЕР_2, виданому 30 грудня
2007 року Відділом реєстрації смерті у
місті Києві, ОСОБА_3 помер у віці 61
років. Тобто, у 2007 році ОСОБА_3 було 61
рік, а тому вірний рік народження -
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зокрема, рік народження ОСОБА_3
зазначено у копії трудової книжки,
копії медичного посвідчення водія та
особового листка з обліку кадрів, а
саме ІНФОРМАЦІЯ_5.

Між тим, ОСОБА_3 отримав право на
зайняття адвокатською діяльністю
згідно посвідчення, виданого 11 жовтня
1995 року. Тобто, якби рік народження був
таким, як зазначено у Свідоцтві про
укладення шлюбу - 1977 рік, то право бути
адвокатом ОСОБА_3 отримав би у віці 18
років, що суперечить віковому цензу
осіб, які мають право займатись
адвокатською діяльністю.

Так, у зв'язку з існуючими
розбіжностями у даті народження ОСОБА_3
у Свідоцтві про укладення шлюбу серія
НОМЕР_1, виданому Станіславською
сільською радою Білозерського району
Херсонської області 12 лютого 1977 року та
Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2,
виданому Відділом реєстрації смерті м.
Києва від 30 грудня 2007 року, Третьою
київською державною нотаріальною
конторою відмовлено у видачі ОСОБА_1
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_3, що підтверджується листом
№903/02-14 від 13 травня 2014 року.

За ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, які
справи про встановлення факту
розглядаються судом.

Між тим, за ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Встановлення такого юридичного факту,
як рік народження померлого ОСОБА_3,
впливає на право отримання ОСОБА_1
свідоцтва про право на спадщину, іншого
порядку встановлення такого
юридичного факту законодавством не
визначено, а тому суд вважає, що заява
підлягає частковому задоволенню.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 5 від 31 березня 1995 року
встановлено, що судами не
встановлюється тотожність особи, а
тому така вимога ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні
суду повинно бути зазначено відомості
про факт, встановлений судом, мету його
встановлення, а також докази, на
підставі яких суд установив цей факт.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 179, 180, 208, 209, 212, 213, 218,
223, 234, 235, 256, 259, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
ОСОБА_2 про встановлення юридичного
факту - задовольнити частково.

Встановити рік народження ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_5.

В задоволенні іншої частини заяви -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: