Справа № 442/6811/13
Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/2109/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи:27
24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
головуючого - судді Цяцяка Р.П.,
суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
при секретарі Ясиновській Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Дрогобицької
міської ради на ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 08 жовтня 2013 року,
В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
зі згаданої відповідачки на його
користь 50 000 грн. позики (а.с. 3).
В процесі розгляду даної справи
сторони дійшли згоди та подали до суду
мирову угоду - для її визнання та
закриття провадження по справі.
Оскаржуваною ухвалою визнано мирову
угоду укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за
умовами якої в порядку погашення
заборгованості відповідачки перед
позивачем визнано право власності за
останнім на нежитлове приміщення,
позначене на плані літ. „А-1", загальною
площею 88,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (в
подальшому - „спірне нежитлове
У зв'язку з визнанням судом вище
згаданої мирової угоди провадження у
справі було закрито (а.с. 39).
Згадану ухвалу оскаржила Дрогобицька
Апелянт просить оскаржувану ухвалу
скасувати і направити справу для
продовження її розгляду до суду першої
інстанції, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та на порушення
норм матеріального і процесуального
Вважає, що оскаржувана ухвала порушує
права Дрогобицької міської ради,
оскільки спірне нежитлове приміщення є
самочинним будівництвом і знаходиться
на земельній ділянці, яка перебуває у
комунальній власності.
Звертає увагу на те, що судом не
досліджувалося питання про наявність
чи відсутність у відповідачки права на
будівництво спірного нежитлового
приміщення, а також на те, що
оскаржуваною ухвалою визнано право
власності на нерухоме майно, яке
взагалі не було предметом спору,
оскільки таким предметом було
стягнення коштів за договором позики
Апелянт і сторони спору, будучи
своєчасно належним чином
повідомленими про час і місце
апеляційного розгляду справи (а.с. 53-55),
в судове засідання не з'явилися, явку
своїх представників не забезпечили і
про причини такої неявки суд не
повідомили, що (у відповідності до ч.2
ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає
розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
Визнаючи мирову угоду та закриваючи
провадження в справі, суд першої
інстанції виходив з того, що мирова
угода, укладена між сторонами спору,
„не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб"
Проте з такими висновками суду
погодитися не можна, виходячи з
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо сторони уклали мирову
угоду і вона визнана судом.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову. До ухвалення судового
рішення у зв'язку з укладенням
сторонами мирової угоди суд роз'яснює
сторонам наслідки такого рішення,
перевіряє, чи не обмежений представник
сторони, який висловив намір вчинити ці
дії, у повноваженнях на їх вчинення.
Закриваючи провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд. Суд не
визнає мирової угоди у справі, в якій
одну із сторін представляє її законний
представник, якщо його дії суперечать
інтересам особи, яку він представляє.

Як убачається зі змісту мирової угоди
та оскаржуваної ухвали, за її умовами
судом визнано за позивачем по справі
ОСОБА_3 право власності на спірне
нежитлове приміщення, яке є самочинним
будівництвом і знаходиться на
земельній ділянці, яка знаходиться у
комунальній власності територіальної
громади міста Дрогобича в особі
Дрогобицької міської ради.

Таким чином, безспірним є те, що умови
мирової угоди суперечать закону і
порушують права та інтереси інших осіб,
зокрема - Дрогобицької міської ради, як
власника землі, а відтак суд не вправі
був визнавати умови такої мирової
угоди.

З урахуванням вище наведеного
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню - з направленям справи для
продовження її розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 п.4, 314 ч.1
п.6, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дрогобицької
міської ради задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 08 жовтня 2013
року скасувати і направити справу для
продовження її розгляду до згаданого
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду, як така, що не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, оскарженню не підлягає.

Суддя:

Судді: