АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1745/14
Головуючий 1 інстанції Бородіна
Доповідач: Овсяннікова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду міста
Харкова від 20 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
вселення.

В обґрунтування позову вказав, що йому
на підставі договору дарування
належить 1:4 частина квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Київського районного
суду міста Харкова від 06 вересня 2006
року був визначений порядок
користування вищевказаною квартирою,
зокрема, попередньому власнику, від
якого у дар він отримав частку,
виділено в користування кімнату № 3
площею 15 кв.м.

Між тим, відповідачі чинять йому
перешкоди в користування його
власністю, внаслідок чого він
вимушений звернутися до суду.

Просить усунути перешкоди в
користуванні власністю - 1:4 частиною
трикімнатної ізольованої квартири
АДРЕСА_1; вселити його в житлову кімнату
№ 3 цієї квартири.

Відповідач ОСОБА_1, у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, зазначаючи, що спірну
квартиру на теперішній час займає її
сім'я, в тому числі син - ОСОБА_2 У
позивача є інше житло і вона заперечує
проти проживання його у спірній
квартирі.

Співвідповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 20 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено .

Усунено перешкоди ОСОБА_3 в
користуванні власністю - 1:4 часткою
квартири АДРЕСА_1 шляхом його вселення
в житлову кімнату №3 площею 15 кв.м.
квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.
по 57 грн. 35 коп. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в
якій просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове , яким в задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на те, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
оскільки судом не прийнято до уваги той
факт, що на момент постановлення
рішення суду померла власник 1:4 частини
вказаної квартири ОСОБА_4 та вказана
частка, що їй належала, не розподілена
між спадкоємцями. Судом невірно
прийнято , що 1:4 частина , яка належить
ОСОБА_3 це є саме кімната площею 15 кв.м.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з тих обставин , що його право
власника користуватися належним йому
майном порушено і воно підлягає
захисту.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належала в рівних частках - по 1:4
частині ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 згідно договору купівлі -
продажу від 24 лютого 1999 року (а.с.8).

Заочним рішенням Київського районного
суду міста Харкова від 06 вересня 2006
року , яке набрало законної сили,
визначено порядок користування цієї
квартири між співвласниками і виділено
у користування ОСОБА_5 кімнату №3
площею 15,0 кв.м.; ОСОБА_4 та ОСОБА_1
кімнату №4 площею 16,2 кв.м.; ОСОБА_2 -
кімнату №2 площею 18,2 кв.м. ; інші
приміщення залишено у загальному
користуванні співвласників.

10 червня 2013 року ОСОБА_5 подарував
належну йому 1:4 частину квартири ОСОБА_3
(а.с.6); Договір зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст.ст. 317;319 ч.1; 321 ч.1;
391 ЦК України власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Задовольняючи позовні вимоги та
вселяючи ОСОБА_3 у кімнату № 3 цієї
квартири суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з цих вимог
закону та обставин по справі.

Що стосується заперечень відповідачів,
то вони судовою колегією не
приймаються.

Посилання ОСОБА_1, що договір дарування
укладений ОСОБА_5 під примусом значення
не має, оскільки ці обставини не є
предметом розгляду.

Той факт, що ОСОБА_3, як вказує
відповідачка, має інше житло та може
неадекватно себе вести не є підставою
для відмови в позові.

ОСОБА_1 не надано доказів, що заочне
рішення суду від 06 вересня 2006 року про
визначення порядку користування
спірною квартирою скасовано.

На цьому рішенні є відмітка, що рішення
набрало законної сили.

Не має правового значення і та
обставина, що один з співвласників -
ОСОБА_4 - померла і право власності
після її смерті ні за ким не
зареєстровано.

Позивачем заявлено позов до тих осіб,
хто порушував його права власника і
заперечував його вселенню в квартиру.

У даному випадку хто є спадкоємцем
після смерті ОСОБА_4 значення немає.

При цьому сама ОСОБА_1 вказує, що саме
вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Рішенні ухвалено з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 20 січня 2014 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: