Справа № 127/3514/14-ц
Провадження № 2/127/2219/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

27 березня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

при секретарі Чінаровій Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні в
місті Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання відповідача таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням.

Позов мотивований тим, що рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 21.10.2009 року було визнано дійсним
договір дарування від 15.04.2009 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1
право власності на даний об'єкт
нерухомого майна.

19.12.2013 року реєстраційною службою
Вінницького міського управління
юстиції була проведена державна
реєстрація права власності позивача на
квартиру АДРЕСА_1, що в свою чергу
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень
№14949020 від 19.12.2013 року.

Згідно довідки МКП «ЖЕК №6» від 28.01.2014
року №411 адреса реєстрації місця
проживання у АДРЕСА_1 зберігається за
ОСОБА_1, її матір'ю ОСОБА_3, сином ОСОБА_2
та донькою ОСОБА_4

Відповідач у вищенаведеній квартирі
не проживає з кінця 2008 року, що
підтверджується актом про фіксацію
відсутності особи за місцем реєстрації
від 29.01.2014 року, затвердженим майстром
МКП «ЖЕК №6». ОСОБА_2 участі в утриманні
квартири не приймає, оплату
комунальних платежів не здійснює.

Питання щодо добровільного порядку
зняття із реєстраційного обліку з
відповідачем вирішити в позасудовому
порядку неможливо, у зв'язку з
відсутністю інформації щодо місця його
знаходження, що стало підставою
звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позов підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Вінниці від 21.10.2009 року визнано
дійсним договір дарування від 15.04.2009
року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1
право власності на даний об'єкт
нерухомого майна.

19.12.2013 року реєстраційною службою
Вінницького міського управління
юстиції була проведена державна
реєстрація права власності позивача на
квартиру АДРЕСА_1, що в свою чергу
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень
№14949020 від 19.12.2013 року.

Згідно довідки МКП «ЖЕК №6» від
28.01.2014 року №411 адреса реєстрації місця
проживання у АДРЕСА_1 зберігається за
ОСОБА_1, її матір'ю ОСОБА_3, сином ОСОБА_2
та донькою ОСОБА_4

Відповідач в вищенаведеній квартирі
не проживає з кінця 2008 року, що
підтверджується актом про фіксацію
відсутності особи за місцем реєстрації
від 29.01.2014 року, затвердженим майстром
МКП «ЖЕК №6». ОСОБА_2 участі в утриманні
квартири не приймає, оплату
комунальних платежів не здійснює.

Відповідно до ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
приміщення у відповідному населеному
пункті, де фізична особа проживає
постійно, переважно чи тимчасово. За
місцем проживання проводиться
реєстрація громадян.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Питання щодо добровільного порядку
зняття із реєстраційного обліку з
відповідачем вирішити в позасудовому
порядку неможливо, у зв'язку з
відсутністю інформації щодо місця його
знаходження.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Виниклі правовідносини врегульовані
положеннями ч. 1 ст. 41 Конституції
України та ч. 1 ст. 317 ЦК України, якими
передбачено, що власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Положеннями ст. 391 ЦК України
передбачено право власника майна при
наявності дій осіб, спрямованих на
перешкоджання вільного користування
та розпорядження власником своїм
майном, вимагати усунення таких
перешкод.

Способом, визначеним ст. 16 ЦК України,
відновити порушене право позивача на
вільне користування своєю власністю є
покладення на відповідача обов'язку
усунути перешкоди в користуванні
майном шляхом звільнення займаного
приміщення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 391
ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.
10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні належною їй на праві
приватної власності квартирою АДРЕСА_1
шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача у
відшкодування витрат зі сплати
судового збору 243,60 грн..

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу
на рішення суду протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Відповідач може подати апеляційну
скаргу на рішення суду протягом десяти
днів з дня постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення суду без задоволення.

Суддя: