АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/796/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Пироженко С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. РІШЕННЯ
20 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Міщенко С. В. суддів
Нерушак Л. В. , Трюхан Г. М. при
секретарі Посипайко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 11 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної
незаконними діями іншою особою , -
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2012 рокуОСОБА_6 звернувся з
позовом до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 ,
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної
незаконними діями іншою особою.
Свою позовну заяву обґрунтовував тим,
що 27 березня 2011 року відповідач
перебуваючи в нетверезому стані, з
незрозумілих причин підійшов із
сокирою до входу на подвір'я позивача і
почав вирубувати декоративні кущі
троянд та вишень, які росли біля входу.
Позивач звернувся з проханням
припинити самоуправство, на що у
відповідь отримав нецензурну лайку,
яка принизила честь і гідність його
нині покійної матусі та напади
відповідача зі спробою вдарити сокирою
по голові та фотокамері ОСОБА_8. У
результаті суперечки були спричинені
позивачу незначні тілесні ушкодження
та пошкоджена фотокамера. Постановою
Соснівського РВ УМВС Черкаської
області було відмовлено у порушенні
кримінальної справи по вказаному факту
. У зв'язку із протиправними діями зі
сторони відповідача, позивач зазнав
матеріальної, фізичної та значної
моральної шкоди, яка виразилася в
емоційних та душевних стражданнях та
хвилюваннях. Позивач на деякий час був
позбавлений можливості реалізувати
свої уподобання та бажання, як звичайна
людина, яка вела досить енергійний
спосіб життя, що викликало у позивача
моральні страждання.
А тому, у зв'язку з наведеним , ОСОБА_6
просив суд стягнути з відповідача 5000
грн. на відшкодування моральної шкоди,
2186 грн. - кошти, які необхідні для
усунення пошкоджень фотокамери та
витрати на судовий збір і правову
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 11 грудня 2013 року у
задоволенні позовуОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначав, що,
на його думку, судом першої інстанції
були порушені вимоги ч. 1 ст. 21 ЦПК
України про недопустимість повторної
участі судді Пироженко С.А. в розгляді
справи, оскільки цим суддею була
постановлена незаконна ухвала по
даній цивільній справі про залишення
без розгляду його позову, яка була
скасована судом апеляційної інстанції.
Крім того районним судом не було надано
належної оцінки вказаним фактам,
клопотанням та заявам, які були
заявлені позивачем під час розгляду
справи , а також залишено без належної
оцінки його докази. Зокрема ОСОБА_6, на
підтвердження своїх позовних вимог,
надав суду речовий доказ у вигляді
CD-диску, який підтверджує факт,
здійсненого відповідачем
правопорушення, а саме: приниження
честі та гідності як позивача так і
його родичів, якому суд не дав оцінку, і,
навпаки , віддав перевагу доказами зі
сторони відповідача , зокрема
неправдивим показанням свідків, що
свідчить про неупереджений розгляд
справи судом.

Тому, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права, просив
скасувати рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 11 грудня
2013 року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Судові витати стягнути з
відповідача.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність, обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення .

Зокрема безпідставними колегія суддів
вважає посилання апелянта на порушення
судом першої інстанції процесуальних
норм щодо порушення судом першої
інстанції вимоги ч. 1 ст. 21 ЦПК України
про недопустимість повторної участі
судді Пироженко С.А. в розгляді справи,
оскільки цим суддею хоч і була
постановлена ухвала по даній
цивільній справі про залишення без
розгляду його позову, яка була
скасована судом апеляційної інстанції,
але її скасування та направлення
справи для продовження розгляду справи
по суті не є підставою для розгляду
справи судом в іншому складі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Розглянувши спір в частині вимог
ОСОБА_6 щодо стягнення на його користь з
відповідача 2186 грн. коштів, які
необхідні для усунення пошкоджень
фотокамери, суд дійшов до правильного
висновку про відсутність підстав для
його задоволення в цій частині,
оскільки позивач не довів як сам факт
заподіяння йому майнової шкоди ОСОБА_7,
так і її розмір.

Не надав ОСОБА_6 доказів на доведення
позовних вимог в цій частині і під час
розгляду справи судом апеляційної
інстанції. А його посилання на
допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення в частині вимог про
відшкодування матеріальної шкоди , не
знайшли свого підтвердження . Апелянт в
ході розгляду його апеляційної скарги
не надав належних та об'єктивних
доказів на підтвердження як самого
факту пошкоджень його фотокамери та
розміру шкоди, заподіяної її
пошкодженням ( протоколу огляду ,
висновків спеціаліста чи експерта ,
тощо) , так і доказів про причетність
відповідача до дій по її пошкодженню. А
посилання ОСОБА_6 , як на доказ факту
пошкодження відеокамери відповідачем,
на дані що містяться у відеозаписі
конфлікту , під час якого , за його
твердженнями, й було пошкоджено даний
пристрій /а.с.19/ , - при перегляді
безпосередньо апеляційним судом
даного відеозапису , також не знайшли
свого підтвердження .

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Тому , за таких обставин , судова
колегія вважає, що оскаржуване рішення
суду в частині вирішення спору щодо
відшкодування матеріальної шкоди
заподіяної незаконними діями іншою
особою - є законним, обґрунтованим,
постановленим на зібраних по справі
доказах, які надали суду сторони.
Відповідає вимогам матеріального і
процесуального законодавства, а доводи
апеляційної скарги не є суттєвими, були
предметом судового розгляду, суд дав їм
належну оцінку і вони не дають підстав
для його скасування чи зміни.

Водночас, в частині, що стосується
повноти дослідження судом першої
інстанції матеріалів справи, оцінки,
наданих сторонами доказів і обставин
справи, а також правильності
застосування окремих норм
матеріального права при вирішенні
даного спору щодо вимог про
відшкодування на користь позивача
заподіяної йому моральної шкоди -
рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам, що визначені ст. 213
ЦПК України .

У зв'язку з чим, відповідно до ст.309 ЦПК
України , якою передбачено, що
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи … Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню , -
рішення в цій частині належить
змінити, скасувавши його в частині
вимог про відшкодування моральної
шкоди з постановленням щодо цих
позовних вимог нового рішення.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» визначено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Пунктом 5 вказаної Постанови
передбачено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Відповідно до п.9 тієї ж Постанови
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини, крім випадків
встановлених частиною другою цієї
статті.

Судом встановлено, і даний факт не
оспорювався сторонами, що між ними
(сторонами по справі) на протязі
тривалого часу існують неприязні
стосунки, які сприяють утворенню
конфліктів з різних підстав.

Сторони неодноразово звертались до
Соснівського РВ із заявами про
виникнення конфліктів по різним
обставинам. Матеріали даної цивільної
справи та відмовні матеріали ЖРЗПЗ -
1226/2 від 07.11.2012 року вх.6320 від 07.11.2012 року,
що були досліджені судом, містять
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи за заявами
сторін.

Також судом встановлено, що 27 березня
2011 року близько 16 години по АДРЕСА_1 між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт через
намагання ОСОБА_7 зрубати кущі, які
ростуть біля паркану будинковолодіння
в якому мешкає ОСОБА_6. Що також було
визнано сторонами та доведено
дослідженими судом доказами.

При цьому в ході зазначеного конфлікту
ОСОБА_7 в бік ОСОБА_6 було здійснено
висловловлювання в грубій та
нецензурній формі , що образило його
людську гідність та принизило
гідність позивача та честь його , нині
покійної, матері . І дана обставина
доводиться наданими позивачем та
дослідженими судом доказами . Зокрема й
даними відтвореного і дослідженого
колегією суддів відеозапису вказаного
конфлікту, автентичність якого не
заперечувалася відповідачем . З якого
чітко вбачається, що саме ОСОБА_7 прибув
до будиноковолодіння позивача та
намагався проти волі останнього
зрубати кущі, які ростуть попід
огорожею останнього , і при цьому
висловлювався лайливими словами в
нецензурній формі в бік позивача та
членів його родини. Чого до того ж не
заперечував і відповідач, підтвердивши
факт застосування грубої нецензурної
лексики під час конфлікту з позивачем.
Який, як вбачається з матеріалів справи
, виник з вини відповідача, оскільки
саме він прибув з сокирою в руках до
будинковолодіння позивача та
намагався в грубій формі вчинити дії по
знищенню насаджень біля огорожі ОСОБА_6
без згоди останнього.

Тому , враховуючи доведеність самого
факту заподіяння позивачу моральної
шкоди, що виразилася в протиправній
поведінці та нецензурній, грубій лайці,
яка ображає честь та гідність позивача
і членів його родини, в цій частині
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 підлягає до
часткового задоволення.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди , колегія суддів
враховує характер та обсяг моральних
страждань позивача, внаслідок
протиправних дій відповідача , а також
обставини за яких було з боку
відповідача здійснено образливе
нецензурне висловлювання . Як враховує
і наявність між сторонами тривалих
неприязних відносин і вчинені з боку
позивача попередні провокативні дії
щодо відповідача, про які свідчать в
тому числі і досліджені судом
відеозапис попереднього конфлікту та
відмовні матеріали зі скаргами в
міліцію сторін по справі. Та, виходячи
із засад розумності, виваженості і
справедливості , матеріального стану
сторони відповідача, який є
пенсіонером, ступені його вини в
порушенні прав позивача, колегія
суддів вважає , що за вказаних обставин
на відшкодування заподіяної позивачу
моральної шкоди підлягає до стягнення
з відповідача 500 грн. моральної шкоди.

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Тому, враховуючи, що до
задоволення підлягає частина позовних
вимог щодо відшкодування моральної
шкоди, з відповідача належить стягнути
на користь позивача 107,3 грн. ,
сплаченого останнім судового збору . У
решті рішення належить залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 11 грудня 2013 року - задовольнити
частково .

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 11 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної
незаконними діями іншою особою -
змінити.

У частині відмови в задоволенні позову
щодо стягнення моральної шкоди
рішення суду скасувати , ухвалити в цій
частині нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог про
стягнення моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 500
(п'ятсот) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
витрати по сплаті судового збору
пропорційно до задоволених позовних
вимог в сумі 107,3 грн.

У решті рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 11 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :