Справа № 189/639/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.04.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пустовар
О.С.

при секретарі
Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та поділ майна подружжя, суд,
-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та поділ майна подружжя,
вказавши в позовній заяві, що 20.06.1992
року між нею та відповідачем було
зареєстровано шлюб, та на даний час між
ними виник спір про майно. Шлюбний
договір або інші правочини про поділ
майна між сторонами не укладались.
ОСОБА_2 отримав в спадщину житловий
будинок з господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У
період шлюбу між сторонами за спільні
кошти значно покращено технічний стан
будинку, добудовано господарчі
споруди, зроблено значний ремонт в
самому будинку, підведено воду,
опалення - вартістю 70000,00 грн. Оскільки
будь-яких договорів щодо розміру
частки у спільному майні вони не
укладали, частка сумісно нажитого
майна позивачки складає ? частину
спірного майна. Позивачці та
відповідачу не вдається поділити
спірне майно у позасудовому порядку, в
зв'язку з чим, ОСОБА_1 просить суд позов
задовольнити.

В судове засідання сторони не
з'явилися, направивши до суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності.

Позивачка позовні вимоги
підтримала та просить позов
задовольнити.

Відповідач позов визнав в повному
обсязі та не заперечує проти його
задоволення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва
про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від
20.06.1992 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб
20.06.1992 року, який зареєстрований
Олександрівською сільською радою
Покровського району Дніпропетровської
області, актовий запис №9. Після
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила
прізвище на ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про право
на спадщину за законом від 09.06.1999 року
вбачається, що спадкоємцем майна
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є син -
ОСОБА_2 Спадкове майно, на яке видане
свідоцтво складається з жилого
будинку, жилою площею 38,6 кв.м., з
господарчими будівлями: Б-І сарай; В-І
гараж; Д-І сарай; Н-І вбиральня; П-І
погріб; №1 паркан, що знаходиться в с.
Тихе, Покровського району
Дніпропетровської області (а.с.9).

З копії технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок вбачається, що ОСОБА_2
являється власником житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

Відповідно до ст. 60 Сімейного
кодексу України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини та самостійного заробітку.
Вважається, що кожна річ набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України,
майно набуте подружжям за час шлюбу
належить їм на праві сумісної
власності і у разі його поділу частки
дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного
кодексу України, майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Відповідно до п. 25 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" якщо неподільні речі не
можуть бути реально поділені між
подружжям відповідно до їх часток, суд
визнає ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу і
залишає майно у їх спільній частковій
власності.

Беручи до уваги, що житловий
будинок з господарчими спорудами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
технічний стан якого значно покращено
позивачкою та відповідачем за спільні
кошти саме у період шлюбу, що випливає
із матеріалів справи, суд вважає, що
дане майно є спільною власністю сторін
у справі, частки у котрій є рівними,
оскільки іншого судом не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 69, 70, 71 СК України, п.22 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу визнання його
недійсним та поділити спільного майна
подружжя", п. 25 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21.12.2007 року
№ 11 "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", ст.ст. 88, 209, 218
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та поділ майна подружжя -
задовольнити.

Визнати житловий будинок з
господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (та
становить собою: А-1 - житловий будинок,
Б-1 - літня кухня, Г-1 - убиральня, Е-1; Л-1 -
гараж, Ж-1; З-1; Н-1; О-1; Р-1 - сараї, К-1 -
літній душ, М-1; С-1; Т-1; У-1 - навіси, Ф-1 -
сарай, П-1 - погріб, №1-6 - огорожа, №7 -
колодязь, №8 - погріб, І вимощення)
спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати право власності за ОСОБА_1
на ? частину житлового будинку з
господарчими спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати право власності за
ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку з
господарчими спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
О.С. Пустовар