Єдиний унікальний номер 256/6286/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2416/2014
інстанції: Гладка І.А.
Доповідач: Лісовий О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.

При секретарі ГАНЖЕЛА М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Калінінського районного
суду м. Донецька від 23 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 23 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення суми боргу задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
суму боргу за договором позики 18 400
грн., а також судові витрати по сплаті
судового збору 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, в обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначив, що він
працював у ТОВ «Гермес - Трейдінг»
без трудового договору та
юридичного оформлення, керівництво
ТОВ не оформляючи матеріальну
відповідальність, примушувало писати
фіктивні розписки про те що ТОВ
«Гермес - Трейдінг» нібито дає у борг
гроші на відповідну суму, проте ця
сума відповідає відпущеному товару
без попередньої оплати споживачу, із
змісту його апеляційної скарги
вбачається, що розписку він написав
під тиском з боку керівництва ТОВ
під їх диктовку.

Позивач ОСОБА_2 звернувшись до суду із
вказаним позовом зазначив, що 16 березня
2013 року він надав відповідачу ОСОБА_1 в
борг гроші у розмірі 18 400 грн., останній
зобов'язався повернути їх до 30 липня 2013
року, про що відповідачем була написана
розписка у присутності свідків, однак у
зазначений строк гроші не повернув,
тому просив суд стягнути з відповідача
на його користь суму боргу у розмірі 18
400 грн. та судові витрати.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що між сторонами був
укладений договір позики, відповідач
не виконав умови за вказаним договором.

Заслухавши доповідача, відповідача та
його представника, які просили
задовольнити апеляційну скаргу,
позивача та його представника, які
просили рішення суду залишити без змін,
заперечуючи проти апеляційної скарги
відповідача, дослідивши матеріали
цивільної справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлених судом першої інстанції
обставин, 16 березня 2013 року ОСОБА_2
надав ОСОБА_1 у присутності свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позику у розмірі 18 400
грн. яку ОСОБА_1 зобов'язався
повернути 30 липня 2013 року про, що
свідчить розписка.

Погоджуючись з висновками суду першої
інстанції апеляційний суд виходить з
наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1046 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч 1 та 2 ст. 1047 ЦК
України, договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Укладений між сторонами договір
позики підтверджується розпискою,
оригінал якої був наданий до
апеляційного суду, відповідач не
виконав свої зобов'язання за вказаним
договором позики.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач та його представник не
надали до суду жодних доказів, які б
свідчили про те, що між сторонами не був
укладений договір позики, розписка
була написана під тиском з боку
позивача, а також того, що за вказаною
розпискою були виконані зазначені у
ній зобов'язання з боку відповідача.

Доводи апеляційної скарги
відповідача були предметом розгляду у
суді першої інстанції, висновків суду
вони не спростовують.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України
апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 23 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: