У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 р. м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану її представником ОСОБА_3, на
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 02 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 16 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»,
Акціонерного товариства Банк «Фінанси
та Кредит», Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», Акціонерного
товариства «Кременчукм'ясо» про
визнання договорів дійсними та
визнання право власності на нежитлові
приміщення,

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», Акціонерного товариства
Банк «Фінанси та Кредит», Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
Акціонерного товариства
«Кременчукм'ясо» про визнання договору
купівлі-продажу на нежитлові
приміщення дійсним та визнання на них
права власності.

Зазначила, що 22 квітня 2005 року між нею
(покупцем) та ОСОБА_4 (продавцем) був
укладений договір №4/20 та договір №4/26
купівлі-продажу нерухомого майна, за
яким вона придбала нежитлові
приміщення. На виконання зобов'язань
вона сплатила обумовлену в договорах
ціну в повному обсязі. Сторони
домовилися щодо всіх істотних умов
договорі. З вини відповідача ОСОБА_4 не
відбулося нотаріальне посвідчення
договорів.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 квітня 2008 року позов ОСОБА_2 був
задоволений в повному обсязі.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчук від 03 липня
2012 року вищезазначене судове рішення
скасовано за ново виявленими
обставинами на новий судовий розгляд.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчук Полтавської області
від 03 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 16 січня 2014
року, в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, подану її
представником ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм процесуального права, та невірне
застосування норм матеріального права,
просить рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчук
Полтавської області від 03 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 16 січня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись 328, 335 ЦПК України

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2, подану
її представником ОСОБА_3, на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 02 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 16 січня 2014 року,
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович