Провадження по справі № 2/260/192/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року Ленінський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді
Данилюк О.С.

при секретарі
Яременко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, Сьома донецька державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту родинних відносин та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, мотивуючи свої вимоги тим, що
на підставі договору дарування,
посвідченого 14 травня 1969 року Сьомою
донецькою державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 2116, її рідній
тітці - ОСОБА_4 належало домоволодіння
АДРЕСА_1 та у встановленому законом
порядку було зареєстровано 19.05.1969 року
у КП БТІ м. Донецька за реєстровим № 3866.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, залишивши
заповіт від 04.09.1991 року, посвідчений
Сьомою донецькою державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
3078, відповідно до якого все належне їй
майно вона заповідає своїй донці -
ОСОБА_5. Чоловік ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5
- ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_14. 22.09.2012 року
ОСОБА_5 звернулася до Сьомої донецької
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, яка
відкрилася після смерті її матері -
ОСОБА_4, у зв'язку з чим в той же день
була заведена спадкова справа № 346/2012,
та вона почала оформляти необхідні
документи для отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, але не
встигла його отримати, так як
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла, але фактично вона
його прийняла, так як постійно мешкала
із спадкодавцем за одною адресою та
звернулася до нотаріуса з відповідною
заявою про прийняття спадщини. 10.07.2013
року у встановлений законом строк
позивачка та відповідач по справі -
рідний брат ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернулися
до приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3 з
питання оформлення спадщини після
смерті ОСОБА_5 Нотаріусом була заведена
спадкова справа № 24/2013, при цьому
відповідач у присутності нотаріуса
відмовився від свого права на спадщину
після своєї померлої сестри та
племінниці на її користь. 01.10.2013 р. вона
звернулася до приватного нотаріуса
ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом, але ж
їй на підставі постанови від 01.10.2013 р.
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії було відмовлено у видачі свідоцтва,
так як документів, які б підтверджували
право власності ОСОБА_5 на житловий
будинок АДРЕСА_1 не були нею надані,
тому право на житловий будинок
спадкуватися та входити до складу
спадщини не може, так як воно нічим не
підтверджене. Крім того, документів, що
підтверджують її родинні відносини із
спадкодавцем ОСОБА_5, за якими можливо
би було визначити ступінь споріднення,
у неї відсутні. З цього питання вона
зверталася до Національного
історичного архіву Білорусії, до
Державного архіву Чернігівської
області, до Державного архіву
Брянської області Російської
Федерації, але ж отримала відповіді, що
метричні книги про народження за 1913, 1918
роки по селу Шеломи Новозибківського
повіту Чернігівської губернії до
Державного архіву Чернігівської
області не надходили, а також, що
відповідно до метричних книг церкві
Шеломи Новозибковського уїзду нині
Новозибковського району Брянської
області за 1912-1918 р.р. на зберіганні у
архіві відсутні, що унеможливлює
підтвердження року народження ОСОБА_10
та ОСОБА_4. Інших спадкоємців за
законом, крім відповідача ОСОБА_2, який
є рідним братом померлої ОСОБА_4 та
рідним дядьком померлої ОСОБА_5, немає.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_9. в судове засідання не з'явилися,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, надали
суду заяви, в яких позовні вимоги
підтримали, просила задовольнити та
розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному
обсязі, пояснив, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9., дійсно є його
рідними сестрами, а ОСОБА_5 є його
племінницею. Не заперечував, щоб право
власності на спадщину у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6., було визнано за
позивачкою ОСОБА_1 В подальшому просив
справу розглядати в його відсутність.

Приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду заяву, якою
просив розглянути справу без його
участі.

Представник Сьомої донецької
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду заяву, якою
просив розглянути справу без його
участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками є
ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_13., та
ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12. (а.с.
19-21).

ОСОБА_4 раніше мала дівоче прізвище
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб з ОСОБА_6, яке було видане 11.08.1937
р. Сталінським міським бюро РАГС за
актовим записом № 1250 (а.с. 13).

ОСОБА_10 раніше мала дівоче прізвище
ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу, відповідно до
якого вона 10.02.1939 р. зареєструвала шлюб
з ОСОБА_11, за актовим записом № 221 (а.с.
19).

Відповідно ксерокопій форми № 1,
наданою Ленінським районним відділом у
місті Донецьку Державної міграційної
служби України відносно ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, у пункті 5. у всіх
них вказані відомості про прізвище,
ім'я та по батькові батька та матері
однакові: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 30-33).

Згідно домової книги для прописки осіб,
проживаючих у будинку АДРЕСА_1, виданої
01 березня 1949 року, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстровані у
спірному домоволодінні з 01.04.1945 р.,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 20.06.1947 р., а
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5., зареєстрований з
16.12.1950 р (а.с. 35-41).

Згідно відповіді від 04.09.2013 р.
Державного архіву Чернігівської
області метричні книги про народження
за 1913, 1918 роки по селу Шеломи
Новозибківського повіту Чернігівської
губернії до Державного архіву
Чернігівської області не надходили
(а.с. 25).

Згідно відповіді від 30.08.2013 р.
Державного архіву Брянської області
встановлено, що відповідно до
метричних книг церкві Шеломи
Новозибковського уїзду нині
Новозибковського району Брянської
області за 1912-1918 р.р. на зберіганні у
архіві відсутні, що не є можливим
підтвердити рік народження ОСОБА_10 та
ОСОБА_4 (а.с. 27).

Отже, враховуючи встановлені та
наведені фактичні обставини по справі
в їх сукупності, суд приходить до
висновку про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідними
сестрами відповідача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, а ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., є
племінницею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., та двоюрідною
сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6., що дозволяє суду
встановити факт їх родинних відносин.

Крім того, з матеріалів справи судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серія НОМЕР_1, виданим
Ленінським відділом РАГСу м. Донецька
від 11.06.1985р. (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається з
домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала
померлій ОСОБА_4 на підставі договору
дарування, посвідченого 14 травня 1969
року Сьомою донецькою державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2116 (а.с. 8-12).

04.09.1991 року ОСОБА_4 залишила заповіт,
посвідчений Сьомою донецькою
державною нотаріальною конторою за
реєстровим № 3078, відповідно до якого
все належне їй майно вона заповідає
своїй донці - ОСОБА_5 (а.с. 16).

Відповідно до відомостей, внесених до
домової книги на момент смерті ОСОБА_4,
з нею проживала її донька - ОСОБА_5, яка
фактично вступила в управління
успадкованим за заповітом майном, а
саме домоволодінням АДРЕСА_1 (а.с. 35-41).

22.09.2012 р. ОСОБА_5 звернулася до Сьомої
Донецької державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини за заповітом після смерті
своєї матері - ОСОБА_4, у зв»язку з чим
була заведена спадкова справа № 346/2012
р., що підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с.
17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідна сестра
позивачки - ОСОБА_5 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ленінського районного управління
юстиції м. Донецька від 14.01.2013 року (а.с.
18).

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді домоволодіння АДРЕСА_1, яке
належало її померлій матері ОСОБА_4 на
підставі згаданого у рішенні договору
дарування, посвідченого 14 травня 1969
року Сьомою Донецькою державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2116, та яке померла ОСОБА_5 фактично
прийняла у спадщину, але не оформила
після смерті своєї матері.

Таким чином, після смерті двоюрідної
сестри ОСОБА_5 відкрилася спадщина у
вигляді домоволодіння АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що позивач в
передбачений 6-ти місячний строк з
моменту смерті ОСОБА_5 звернулася до
приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою
про прийняття спадщини від 10.07.2013 року,
але 01.10.2013р. їй було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з
не оформленням спадкодавцем права
власності на домоволодіння АДРЕСА_1
спадкодавцем (а.с. 63).

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту
чергу право на спадкування за законом
мають інші родичі спадкодавця до
шостого ступеня споріднення включно,
причому родичі ближчого ступеня
споріднення усувають від права
спадкування родичів подальшого
ступеня споріднення.

Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
за нею права власності на спірний
будинок в порядку спадкування за
законом є обґрунтованими і підлягають
задоволенню, а тому за позивачкою
необхідно визнати право власності на
спадкове майно у вигляді домоволодіння
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1258, 1268, 1296 ЦК України, п. 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст. 10, 11, 36, 209, 212, 214-215, 218, 256, 257 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Сьома Донецька державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12.,
є рідними сестрами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., є
племінницею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. та двоюрідною
сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., право
власності в порядку спадкування за
законом на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку літ.
А-1, загальною площею 50,9 кв.м, житловою
площею 27,2 кв.м, погребу літ. а, прибудови
літ. а1, прибудови літ. а2, ганку літ. а3,
літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, сараю
літ. Г, убиральні літ. Д, огороджень літ.
№ 3-7, як спадщину, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: