Єдиний унікальний номер 229/5299/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2759/2014
Суддя в 1 інстанції: Сєрікова О.О.
Доповідач: Новосьолова Г.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року

м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Шевченко
В.С.

суддів: Агєєва О.В.,
Новосьолової Г.Г.

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дружківського міського суду
Донецької області від 04 лютого 2014 року
по цивільної справі за позовом ОСОБА_1
до товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ - ДІСТРИБЬЮШН»
про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дружківського міського суду
Донецької області від 04 лютого 2014 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ - ДІСТРИБЬЮШН»
про захист прав споживачів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що суд
першої інстанції не всебічно та не
повно з'ясував обставини по справі, а
саме: після повідомлення позивачкою
відповідача по дефект придбаного
товару, останній запропонував
звернутися до сервісного центру з
обслуговування та якщо усунути
недоліки не можливо, то відповідно до
п.4.1 договору купівлі - продажу від 24
серпня 2013 року товар буде замінений; на
письмові заяви позивачки про заміну
пральної машинки, відповідач не
виконував своїх зобов'язань, мотивуючи
свої вимоги тим, що необхідно спочатку
надати довідку про відсутність
заборгованості за кредитом, а потім
буде вирішуватися питання щодо
повернення грошових коштів.

В апеляційної інстанції позивачка
доводи апеляційної скарги підтримала,
просила рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення її позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
просив апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Вислухавши суддю - доповідача,
позивачку ОСОБА_1 та представника
відповідача, перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається
наступне:

23 грудня 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ - ДІСТРИБЬЮШН»
про захист прав споживачів, мотивуючи
свої вимоги наступним.

24 серпня 2013 року ОСОБА_1 відповідно до
договору купівлі - продажу купила у
відповідача пральну машинку ВЕКО WKB71241
PTMC вартістю 3555,75 грн. (а.с.4-6).

Пральна машинка була придбана
позивачкою на підставі кредитного
договору з ПАТ «Альфа Банку» від 24
серпня 2013 року.

19 вересня 2013 року позивачка не змогла
користуватися придбаним товаром,
оскільки пральна машинка не
увімкнулася.

11 жовтня 2013 року позивачка звернулась
до відповідача з письмовою заявою про
проведення ремонту або заміни
придбаного товару - пральної машинки,
яка стала непридатною для використання
та знаходиться на гарантійному
обслуговуванні (а.с.7).

26 листопада 2013 року позивачка вдруге
звернулась до відповідача з вимогою
про розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми (а.с.8).

04 грудня 2013 року позивачка отримала акт
технічного стану ЭЛС1306491 від 02 грудня
2013 року, якій був складений
представником сервісного центру ФПП
ОСОБА_2, де зазначено, що ОСОБА_1
звернулась 25 листопада 2013 року до
сервісного центру з товаром WKB71241 PTMC,
внаслідок чого був виявлений дефект
товару. Пральна машинка не вмикається,
у зв'язку з непостачанням модулю
керування . Заказ модуля 02 жовтня
2013 року (а.с.9).

12 грудня 2013 року позивачка купила іншу
пральну машинку «SAMSUNG» вартістю 4119,90
гривень (а.с.10).

15 січня 2014 року ПАТ «Альфа Банк»
повідомив відповідача про те, що 27
серпня 2013 року на їх рахунок були
перераховані кошти у сумі 7545,46
грн.(платіжне доручення №583403 сплата за
ОСОБА_1 згідно кредитного договору
№401503936 від 24 серпня 2013 року). Та
зазначив, якщо буде часткове
поверненням товару, то відповідачу
необхідно буде повернути перераховані
кошти у розмірі 3555,75 грн.(а.с.36).

30 січня 2014 року відповідач направив на
адресу позивачки письмо з вимогою
надання товару- пральної машинки,
документів на товар та акту про недолік
товару з подальшим розірванням
договору та повернення грошових
коштів, якщо буде встановлений
істотний недоліки товару (а.с.37).

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позовних вимог виходив з
того, що вимога позивачки про стягнення
вартості іншої пральної машинки
законом не передбачено, не надано
доказів спричинення моральної шкоди та
стягнення неустойки.

Апеляційний суд вважає висновки суду
першої інстанції законними та
обґрунтованими.

За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про захист прав споживачів" (далі -
Закон) у разі виявлення недоліків
товару споживач має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі виявлення істотних недоліків
товару споживач має право вимагати:

1) розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця, товар.

За ч. 3 указаної статті споживач має
право пред'явити одну з вимог,
передбачених ч. 1 цієї статті, а в разі
її невиконання заявити іншу вимогу,
передбачену ч. 1 цієї статті.

Судом установлено, що 24 серпня 2013 року
ОСОБА_1 придбала у магазині ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", що розташований у
будинку 37, по вул.. Радченко у м.
Дружківка Донецткої області, пральну
машинку ВЕКО WKB71241 PTMC вартістю 3555,75 грн.
11 жовтня 2013 року через несправність
пральної машинки звернулась до
магазину з письмовою заявою про
проведення ремонту або заміни
придбаного товару, потім 26 листопада 2013
року позивачка вдруге звернулась до
відповідача з вимогою про розірвання
договору та повернення сплаченої за
товар грошової суми. 04 грудня 2013 року
позивачка отримала акт технічного
стану ЭЛС1306491 від 02 грудня 2013 року, якій
був складений представником
сервісного центру ФПП ОСОБА_2 - ОСОБА_4,
де зазначено, що ОСОБА_1 звернулась 25
листопада 2013 року до сервісного центру
з товаром WKB71241 PTMC, внаслідок чого був
виявлений дефект товару. Пральна
машинка не вмикається, у зв'язку з
непостачанням модулю керування .
Заказ модуля 02 жовтня 2013 року. Отже, на
час звернення до суду 23 грудня 2013 року
відповідачем вимоги позивачки не
виконанні, а тому ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовними вимогами про визнання
дії відповідача
незаконними,зобов'язанні сплатити
неустойку за кожен день затримки
недоліків у сумі 2489,20 гривень,
зобов'язанні сплатити вартість іншої
пральної машинки у сумі 4119,90 гривень,
зобов'язанні сплатити моральну шкоду у
розмірі 5 000 гривень.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
пояснив, що дійсно 24 серпня 2013 року
відповідно до договору купівлі -
продажу ОСОБА_1 купила пральну машинку
ВЕКО WKB71241 PTMC вартістю 3555,75 грн. Пральна
машинка була придбана позивачкою на
підставі кредитного договору з ПАТ
«Альфа Банку» та знаходилась на
гарантійному обслуговуванні.
Представник відповідача також
повідомив, що відповідно до листа №01/01
від 01 січня 2013 року, у 2013 р. ТОВ «Беко
Україна» на території України, роботи
по здійсненні гарантійного та після
гарантійного ремонту техніки торгової
марки «ВЕКО», яку ТОВ «Беко Україна»
поставляє ТОВ «САВ - ДІСТРІБЬЮШН» за
договором поставки №21/11-2012 від 21
листопада 2012 р. здійснюється
авторизованими сервісними центрами.
Між ФП ОСОБА_2 та ТОВ «Беко Україна»
укладений договір №1024/2013 від 01 січня 2013
року на поставку запасних чистин. Отже,
позивачка звернулась до сервісного
центру ФП ОСОБА_2 та 04 грудня 2013
отримала акт технічного стану ЭЛС1306491
про виявлений дефект товару, оскільки
пральна машинка не вмикається, у
зв'язку з непостачанням модулю
керування та проведений заказ
модулю 02 жовтня 2013 року. 25 лютого 2014
року договір купівлі - продажу між
сторонами був розірваний внаслідок
істотних недоліків товару та на адресу
ПАТ «Альфа Банк» у зв'язку з
поверненням товару ОСОБА_1, платіжним
дорученням повернути грошові кошти у
сумі 3555,75 грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтвердила, що договір купівлі -
продажу товару був розірваний та сума у
розмірі 3555,75 грн. за придбаний товар
була повернута банку. Проте, позивачка
наполягає на задоволенні її позовних
вимог в частині стягнення неустойки за
кожен день затримки усунення недоліків
та моральної шкоди. Також зазначила, що
представник сервісного центу проводив
огляд пральної машинки за місцем
проживання позивачки та склав акт про
виявлений дефект товару.

З матеріалів справи вбачається, що
звертаючись до суду позивачка просила
стягнути суму неустойки за кожен день
затримки усунення недоліків,
враховуючи, що пральна машинка була на
гарантійному обслуговуванні та
наявність істотних недоліків не
дозволяла використовувати її за
призначенням.

Але, під час розгляду справи в
апеляційному порядку, відповідач
зазначив, що недоліки є істотними, а
тому розірвав з позивачкою договір
купівлі-продажу пральної машинки та 25
лютого 2014 року грошові кошти за товар,
який був придбаний на підставі
кредитного договору - повернути до
банку.

Оскільки розірвання договору
купівлі-продажу має наслідки
повернення продавцем сплаченої за
товар суми, а покупцем - товару, то
вимога про стягнення неустойки за
порушення строку гарантійного ремонту
задоволенню не підлягає.

Саме така правова позиція викладена
Верховним Судом України у постанові
від 09 вересня 2009 року по справі N 6-6521св08,
яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх судів
України.

А тому, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання сплатити
неустойку за кожен день затримки
усунення недоліків у сумі 2489,20 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині зобов'язання сплатити
вартість іншої пральної машинки у сумі
4119,90 грн., суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов до висновку проте,
що дані позовні вимоги не передбачені
законодавством України, оскільки
відповідно до ст..8 Закону України «Про
захист прав споживачів» у разі
виявлення істотних недоліків товару
споживач має право вимагати розірвання
договору та повернення сплаченої за
товар грошової суми, а ні вартість
придбаної іншої пральної машинки.

Крім цього, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання стягнення
моральної шкоди з наступних підстав.

Загальні положення про відшкодування
моральної шкоди закріплені в статтях 23,
1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 2
постанови Пленуму від 31 березня 1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (із наступними змінами) надав
роз'яснення, що спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, коли право на
відшкодування моральної шкоди
безпосередньо передбачене нормами
Конституції або випливає з її положень,
або закріплене законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди.

Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4
Закону № 1023-XII "Про захист прав
споживачів" споживачі мають право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону.

Порядок відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків робіт і послуг,
регулюється нормами ЦК (статті 1209 - 1211).

У ст. 1 Закону від 19 травня 2011 р. № 3390-VI
"Про відповідальність за шкоду, завдану
внаслідок дефекту в продукції" поняття
шкоди визначено як завдані внаслідок
дефекту в продукції каліцтво, інше
ушкодження здоров'я або смерть особи,
пошкодження або знищення будь-якого
об'єкта права власності, за винятком
самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 ЦК (в редакції
Закону № 3390-VI) шкода, завдана майну
покупця, та шкода, завдана каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю у
зв'язку з придбанням товару, що має
недоліки, відшкодовується відповідно
до положень гл. 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товарів, робіт
(послуг), передбачені § 3 гл. 82ЦК.

Аналіз зазначених норм дає підстави
для висновку, що у спорах про захист
прав споживачів чинне цивільне
законодавство передбачає
відшкодування моральної шкоди у тих
випадках, якщо шкода завдана майну
споживача або завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю.

Судом установлено і це підтверджується
матеріалами справи, що належна
позивачки ОСОБА_1 пральна машинка у
жовтні 2013 року не включилась.

Даний факт сторонами не оспорюється.

Відповідно до положень частини третьої
ст. 1209 ЦК, згідно з якими підстави для
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товару, що є
рухомим майном, у тому числі такого, що
є складовою частиною іншого рухомого
чи нерухомого майна, встановлюються
законом.

Так, згідно зі статтею 6 Закону від 19
травня 2011 р. № 3390-VI "Про
відповідальність за шкоду, завдану
внаслідок дефекту в продукції",
потерпілий повинен довести:

1) наявність шкоди;

2) наявність дефекту в продукції;

3) наявність причинно-наслідкового
зв'язку між дефектом в продукції та
шкодою.

Згідно з частиною четвертою ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позивачем не доведено наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
дефектом в продукції та шкодою.

Виходячи з встановлених обставин,
наданих сторонами доказів та вимог
закону вбачається, що рішення суду
ухвалено у відповідності до норм
матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду не
встановлено.

Наведені в скарзі позивача доводи
необґрунтовані й правильність
висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
то відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу, і залишає рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду
Донецької області від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: