У Х В А Л А

31 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ
«Укрсоцбанк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 29 травня 2007 року ОСОБА_3 отримав
кредитні кошти у сумі 75 тис. доларів
США, що еквівалентно 378 750 грн.

На забезпечення виконання умов
кредитного договору банк того ж дня
уклав із ОСОБА_4 договір іпотеки,
предметом якого є житловий будинок
АДРЕСА_1.

Також зазначив, що за кредитним
договором від 13 серпня 2008 року ОСОБА_3
отримав кредитні кошти у сумі 44 тис.
доларів США, на забезпечення виконання
умов якого між банком та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки, предметом
якого є вищезазначений житловий
будинок.

У результаті неналежного виконання
умов кредитних договорів утворилася
заборгованість у сумі 1 629 467 грн 77 коп.

Враховуючи викладене, позивач просив
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом його продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження та виселити відповідачів
зі спірного будинку.

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 25 грудня 2012 року
позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Звернуто стягнення за іпотечними
договорами від 29 травня 2007 року та від 13
серпня 2008 року на житловий будинок
АДРЕСА_1 загальною площею 184,0 кв. м, що
належить ОСОБА_4, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження з початковою
ціною, встановленою на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій для задоволення
грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі
125 601,69 доларів США, у сумі 18 557 грн 34 коп.,
у сумі 76 805,76 доларів США та у сумі 8 661
грн 99 коп.

Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із житлового
будинку АДРЕСА_1 у зв'язку зі зверненням
стягнення на цей будинок.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 23 квітня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3, до якої приєдналась
ОСОБА_4, відхилено, рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 25 грудня 2012 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ України від 13
листопада 2013 року касаційну скаргу
ОСОБА_3 задоволено частково, рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 25 грудня 2012 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 23 квітня 2013 року в частині
вирішення спору про виселення ОСОБА_3
та ОСОБА_4 із предмета іпотеки
скасовано, а справу в цій частині
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В іншій частині рішення Жовківського
районного суду Львівської області від
25 грудня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 23 квітня 2013
року залишено без змін.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. ст. 629, 639, 1055 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права заявник
посилається на копію ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 вересня 2011 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 02 вересня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 березня 2011 року у
справі за позовом про стягнення боргу
за договором про надання споживчого
кредиту, якою оскаржувані рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
залишено без змін.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту наданої у приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права ухвали суду
касаційної інстанції не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України
підстави для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року, оскільки
у зазначеній ухвалі предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог і
фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні з ухвалою суду,
про перегляд якої подано заяву.

Наведені заявником доводи щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права, на які
посилається заявник, зводяться до його
незгоди з оцінкою судом фактичних
обставин справи щодо конкретного
спору, а тому не можуть бути підставами
згідно з вимогами ч. 1 ст. 355 ЦПК України
для перегляду судового рішення.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року Верховним
Судом України.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська