Справа №: 343/3259/13-ц
Провадження №: 2/0343/43/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого-суддi Тураш В.А.

секретаря- Прокопишин Я.В., Лукань
О.З.

адвоката -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Долина справу
за позовом Витвицької сільської ради
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить постановити рішення,
яким усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою в урочищі
«Кривець», від вулиці Шевченка до
вулиці Чорновола, що в с.Витвиця
Долинського району Івано-Франківської
області, яка передбачена генеральним
планом с. Витвиця Долинського району
Івано-Франківської області, шляхом
зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не
чинити перешкоди комісії під час
проведення обстеження та встановлення
меж проїжджої дороги, згідно генплану
виготовленого у 1984 році в урочищі
«Кривець», с. Витвиця Долинського
району Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.12.2011 року
сесією шостого скликання Витвицької
сільської ради Долинського району
Івано-Франківської області прийнято
рішення № 190-10/2011 про виділення дороги в
урочищі Кривець, від вулиці Шевченка до
вулиці Чорновола, яка передбачена
генеральним планом с. Витвиця (
виготовленим Івано-Франківською
філією «Діпромісто» в 1984 році та
затвердженим рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської обласної
ради 15.01.1985 року № 12).

10 вересня 2012 року постановою
Долинського районного суду відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Витвицької сільської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення сесії Витвицької
сільської ради від 23.12.2011 року - за
необґрунтованістю позовних вимог.

23 червня 2013 року ухвалою Колегії суддів
Львівського апеляційного
адміністративного суду, апеляційну
скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишено
без задоволення, а постанову
Долинського районного суду від 10
вересня 2012 року без змін.

01.08.2013 року, комісією в складі
сільського голови, депутатів сільської
ради, які являються членами земельної
комісії, головного спеціаліста сектору
землеустрою відділу Держземагенства в
Долинському районі, головного
спеціаліста сектору державного
земельного кадастру та реєстрації
відділу Держземагенства в Долинському
районі, проведено обстеження та
встановлення меж проїзджої дороги
згідно Генплану виготовленого у 1984
році в урочищі Кривець, с. Витвиця,
Дорлинського району,
Івано-Франківської області, та
складено акт.

Однак комісією вищевказані роботи не
були проведені в зв'язку з тим, що з
сторони громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
чинились перешкоди щодо встановлення
меж дороги.

15.08.2013 року комісією повторно не було
проведено встановлення меж проїжджої
дороги згідно генплану виготовленого у
1984 році в урочищі Кривець, с. Витвиця, в
зв'язку з тим, що громадяни ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 чинили перешкоди, не
допускали забити кілки, про що також
складено акт.

Вважає дії відповідачів незаконними,
оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321
Цивільного кодексу України ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності або обмежений у його
здійсненні. Дана земельна ділянка на
якій запроектована дорога, відноситься
до земель Витвицької сільської ради. У
разі порушення цього права власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування своїм
майном. Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Ухвалою Долинського районного суду від
24 січня 2014 року (а.с.49) до участі у
розгляді справи залучено в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8

В судовому засіданні представники
позивача - сільський голова Бандра Б.М.
(посвідчення а.с.13-15), Левкович В.С. (
доручення а.с.76), вимоги викладені в
позовній заяві підтримала, зіславшись
на вищевикладені обставини . Додатково
пояснили, що громадяни, які проживають
в урочищі Кривець, в с.Витвиця в т.ч. і
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають дуже поганий
заїзд до своїх господарств. У них є
генеральний план забудови с.Витвиця,
який розроблений Івано-Франківською
філією «Діпроміст» в 1984 році і
затверджений рішенням виконкому
Івано-Франківської обласної ради.
23.12.2011 року сесією Витвицької сільської
ради прийнято рішення про виділення
дороги від вул. Шевченка до вул.
Чорновола. Дане рішення оскаржувалось
відповідачами, однак в задоволенні їх
позову було відмовлено. На даний час
вони не можуть відбити в натурі межі
дороги, оскільки відповідачі чинять їм
перешкоди, про що складено відповідні
акти. Прокладення дороги не ущемляє
нічиї права, оскільки вона проходить
поза межами земельних ділянок, які
передані у власність , чи в
користування відповідачам. Просили
позов задоволити.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, просила позов задоволити.
Пояснила, що дорога, яка передбачена
генеральним планом забудови села
необхідна для заїзду до їх
господарств. В останні судові
засідання ОСОБА_7 не з»явився, подав
заяву (а.с.99) згідно якої просить
розгляд справи проводити без його
присутності. Позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнали, пояснили, що дорогу
хочуть облаштувати через земельні
ділянки , які належать їм, тому вона
заперечують проти цього. Просять в
позові відмовити.

Суд , вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши та перевіривши в
судовому засіданні надані сторонами по
справі докази, вважає, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного:

Ч.1 ст. 13 Конституції України
передбачено, що земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної(морської) економічної зони є
об»єктами права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пп. а,б статті 12 ЗК України
передбачають, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно ст. 39 ЗК України - використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

П.п. «а», «б» ч.4 ст. 83 ЗК України
встановлено, що до земель комунальної
власності, які не можуть передаватись у
приватну власність, належать: землі
загального користування населених
пунктів (майдани, вулиці, проїзди,
шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо);

б) землі під залізницями,
автомобільними дорогами, об'єктами
повітряного і трубопровідного
транспорту.

Згідно ст.116 ЗК України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчуються державними актами.

Ч.2 ст. 95 ЗК України встановлено,
що порушені права землекористувачів
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Згідно зі ст. ст. 152,153 ЗК України -
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.
Власник не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених Земельним
кодексом та іншими Законами України.
Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється шляхом визнання
угоди недійсною, визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
застосуванням інших, передбачених
Законом, способів.

Ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків
встановлених законом.

У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК
України - обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
генеральним планом забудови с.Витвиця
Долинського району , розробленого в 1984
році Івано-Франківською філією
«Діпроміст» та затвердженого рішенням
виконавчого комітету
Івано-Франківської обласної ради 15.01.1985
р. №12 ( а.с.43-44) між вул. Шевченка до вул.
Чорновола в с.Витвиця - передбачено
дорогу.

Рішенням десятої сесії шостого
скликання Витвицької сільської ради
від 23.12.2011 року №190-10/2011 «Про виділення
дороги, яка передбачена генеральним
планом с.Витвиця - сесія сільської ради,
розглянувши заяви гром. ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_11 про виділення дороги, яка
передбачена генеральним планом
с.Витвиця в урочищі «Кривець» від вул.
Шевченка до вул. Чорновола, беручи до
уваги заяви гром. ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, враховуючи лист ДП УРНДІПМ
«Діпроміст» імені Ю.М. Білоконя від
16.08.2011р. № ГРП-7/455 та керуючись
генеральним планом с.Витвиця
(виготовленим Івано-Франківською
філією «Діпроміст» в 1984 році та
затвердженим рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської обласної
ради 15.01.1985 р. №12), вирішила - виділити
дорогу, яка передбачена генеральним
планом с.Витвиця 1984 року в натурі.
Земельній комісії вийти на місце
протягом 10 днів, скласти відповідний
акт та подати на затвердження сесії
сільської ради.

Дане рішення сільської ради
оскаржувалось відповідачами в
судовому порядку.

Згідно постанови Долинського
районного суду від 10.09.2012р. по справі
№2-а-90/212р. (а.с.6-8) - у задоволенні позову
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Витвицької
сільської ради про визнання
протиправним та скасування рішення
сесії Витвицької сільської ради від
23.12.2011 року №190-10/2011 - відмовлено за
необгрунтованістю позовних вимог.

У відповідності до ухвали колегії
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013р.
(а.с.9-10)- апеляційну скаргу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишено без
задоволення, а постанову Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 10.09.2012р. у справі №2-а-90/2012р.
- без змін.

Рішенням Долинського районного
суду встановлено, що «, що на час
розгляду справи у суді обміри та
обчислення земельних ділянок
позивачів відсутні, а отже твердження,
що сільська рада має намір облаштувати
дорогу за рахунок виділеної їм
земельної ділянки є упередженим,
оскільки у прийнятих рішеннях вказана
лише її орієнтовна площа, що підтвердив
у судовому засіданні представник
сільської ради. Площа земельної
ділянки ОСОБА_5 є суттєво більшою, ніж
та, яка йому виділена, а ОСОБА_4 взагалі
не надала суду документів, які
підтверджують розмір та межі її
земельної ділянки. ОСОБА_6 передано у
приватну власність дві земельні
ділянки в урочищі «Млака», а тому її
твердження, що вони нерозривні не
підтверджено жодними доказами,
здобутими та перевіреними в судовому
засіданні. Разом з тим в оскаржуваному
рішенні також не визначений розмір
земельної ділянки, на якій буде
проходити дорога, не визначено її межі,
а тому твердження позивачів про те, що
дорога буде облаштована за рахунок їх
земельних ділянок та в охоронній зоні
об»єкта енергетики не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.
Судом також встановлено, що 23.12.2011 року
під №190-10/2011 було прийняте рішення, що
стосується виділення дороги, яка
передбачена генеральним планом
с.Витвиця. Дане рішення прийняте на
пленарному засіданні сільської ради
після обговорення більшістю голосів, з
дотриманням вимог ст.59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та в межах повноважень сільської ради,
є правомірним, обґрунтованим,
відповідає чинним нормативно-правовим
актам та не порушує нічиїх прав».

Акти від 01.08.2013р. (а.с.11) та 15.08.2013р.
(а.с.12) підтверджують, що комісією
роботи по проведенні обстеження та
встановлення меж проїжджої дороги
згідно генплану с.Витвиця в урочищі
«Кривець» не виконаня, у зв»язку з тим ,
що гром. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 чинили
перешкоди, не допускали забити кілки.

У відповідності до акту від 04.04.2014р.
(а.с.101) , комісія встановила, що початок
дороги, з приводу якої виник спір,
розпочинається від вул. Шевченка, між
трансформаторною підстанцією та
електроопорою, відстань між якими
становить близько 4 метри, протяжність
стежки 111.5 м. до вул. Чорновола. На даний
час на місці облаштування дороги
наявна тільки стежка. Проектована
дорога повинна проходити за межами
земельних ділянок відповідачів
(експлікації а.с.102,103,104).

Таким чином, оцінивши докази, які
надані сторонами по справі , за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, враховуючи всі наведені
обставини, суд вважає, що відповідачі
по справі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 чинять
перешкоди Витвицькій сільській раді,
яка у відповідності до наданих їй
Законом повноважень здійснює право
власності Українського народу щодо
розпорядження землями комунальної
власності , в облаштуванні дороги, яка
передбачена генеральним планом
забудови с.Витвиця Долинського району
Івано-Франківської області і
проходить за межами земельних ділянок ,
які надані відповідачам , тому її
порушене право підлягає захисту,
шляхом зобов»язання ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 не чинити перешкоди комісії під
час проведення обстеження та
встановлення меж проїжджої дороги від
вул. Шевченка до вул. Чорновола в
с.Витвиця.

Питання судових витрат слід вирішити
у відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України.

На підставі ст. ст. 13,19 Конституції
України, ст.ст. 12, 39,83, 95, 116, 126, 152, 153 ЗК
України, керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 213, 214,
215,218 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити .

Усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою в урочищі
«Кривець», від вул. Шевченка до вул.
Чорновола, що в с.Витвиця Долинського
району Івано-Франківської області,
шляхом зобов»язання ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 не чинити перешкоди комісії під
час проведення обстеження та
встановлення меж проїзджої дороги, за
межами земельних ділянок, які належать
на праві власності, або праві
користування ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
згідно генерального плану с.Витвиця,
Долинського району ,виготовленого
Івано-Франківською філією «Діпроміст»
в 1984 році, та затвердженого рішенням
виконавчого комітету
Івано-Франківської обласної ради 15.01.1985
року № 12 в урочищі «Кривець» с.Витвиця
Долинського району Івано-Франківської
області .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено
25.05.2014р.