Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу ДВС
Дніпровського РУЮ міста Києва про
визнання добросовісним набувачем,
залишення у власності майна та зняття
всіх обмежень,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
16.07.2011 року він за взаємною
домовленістю придбав у громадянина
ОСОБА_2 легковий автомобіль Audi 80, 1986
року виробництва, заводський номер
кузова НОМЕР_4, державний номерний знак
НОМЕР_2. За придбаний автомобіль він
заплатив грошові кошти в сумі 25 000 грн.
ОСОБА_2, після чого останній надав йому
розписку про отримання грошових коштів
за продаж автомобіля. Того ж дня
приватним нотаріусом була оформлена
довіреність від імені ОСОБА_2, в якій
зазначалося, що йому (позивачу)
надається право на володіння
вищезазначеним автомобілем та
виконувати будь-які дії, пов'язані з
перереєстрацією автомобіля, включно
переоформляти перереєстрацію
автомобіля та виконувати купівлю
продаж автомобіля. З часу придбання
автомобіля - 16.07.2011 року він
використовує даний автомобіль для
своїх потреб в пересуванні за місцем
свого проживання - село Диківка
Знам'янського району Кіровоградської
області. При багаторазових перевірках
працівниками ДАІ не виникало ніяких
претензій з їхньої сторони щодо
керування ним та щодо автореєстрації
даного автомобіля. В травні 2013 року,
коли він звернувся до Знам'нського МРЕВ
ДАІ з питання перереєстрації даного
автомобіля на своє ім'я з'ясувалося, що
Дніпровським ВДВС по місті Києву на
даний автомобіль накладено арешт
згідно виконавчого листа 2-9741/11 від
21.09.2012 року. Довідавшись про це, він
звернувся до Дніпровського ВДВМ по
місту Києву та відповідача про надання
пояснень з цього приводу. ОСОБА_2 при
зустрічі пояснив йому, що він особисто
не знає на підставі чого була винесена
постанова про заборону відчуження
автомобіля. 14.06.2013 року він (позивач)
разом із ОСОБА_2 отримали в Дарницькому
районному суді міста Києва рішення від
05.10.2011 року, де зазначено, що з ОСОБА_2
стягується грошова сума 100 392 грн. 37 коп.
В судовому рішенні зазначено, що
відповідач ОСОБА_2 в судові засідання
не з'являвся, не дивлячись на те, що
судові засіданні проходили в період з
2005 року по 2011 рік. На даний час ОСОБА_2
звернувся до суду з заявою про перегляд
судового рішення. З наведених обставин
вбачається, що він (позивач) є
добросовісним набувачем вказаного
автомобіля, і відсутні законні
підстави для позбавлення його цього
майна. У зв'язку з цим звернувся до суду
для захисту свого права та просив суд
визнати його (позивача) добросовісним
набувачем автомобіля, залишити
автомобіль у його власності та зняти
всі обмеження щодо використання його
права власності на цей автомобіль;
визнати за ним право власності на
автомобіль, який з 16.07.2011 року
знаходиться у його володінні, та
зобов'язати ВДВС зняти арешт з
автомобіля. В судовому засіданні
позивач підтримав свої позовні вимоги,
просив їх задовольнити, підтримав
викладені в позовній заяві обставини
та факти. В останнє судове засідання
позивач не з'явився, надав суду заяву з
проханням завершувати розгляд справи у
його відсутність та просив позов
задовольнити, врахувати, що спірний
автомобіль був придбаний ним у
відповідача ОСОБА_2, останньому були
передані за продаж автомобіля всі
грошові кошти, в повному обсязі
відповідно до розписки. Спірним
автомобілем користується по
сьогоднішній день, вважає, що
автомобіль є його власністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнав у повному обсязі,
погодився зі всіма обставинами,
обрунтуваннями, викладеними в позові.
На останнє судове засідання не
з'явився, надав заяву з проханням
завершити розгляд справи у його
відсутності та врахувати те, що спірний
автомобіль був ним проданий позивачу,
за продаж автомобіля він отримав від
позивача кошти в повному обсязі і таким
чином власником автомобіля на
сьогоднішній день вважає позивача.

Співвідповідач ВДВС Дніпровського РУЮ
міста Києва в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи сповіщався належним чином, під
розписку, заяв про розгляд справи у
відсутності їх представника чи про
неможливість з'явитися до суду не
подавали.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

В суді встановлено, що 16.07.2011 року
ОСОБА_2 видав довіреність на ім'я
ОСОБА_1, якою уповноважив останнього
розпоряджатися (зокрема знімати з
обліку в органах ДАІ та ставити на
облік, здавати в оренду, експлуатувати,
продати), належним йому автомобілем Audi
80, 1986 року виробництва, заводський
номер кузова НОМЕР_4, державний
номерний знак НОМЕР_2, керувати даним
автомобілем. Для цього надав йому всі
права, які можуть виникати у зв'язку з
користуванням, володінням,
розпорядженням вказаним автомобілем, в
тому числі, у разі продажу автомобіля,
здачі в оренду - визначати умови та
ціну, отримувати дані кошти, а також у
разі ДТП - право отримувати страхове
відшкодування. Крім цього, довіреністю
передбачено право позивача отримувати
необхідні довідки, документи, в тому
числі дублікати технічного паспорту та
свідоцтва про реєстрацію ТЗ,
тимчасовий реєстраційний талон на своє
ім'я, номерні знаки. Довіреність видана
на 10 років, посвідчена приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

16.07.2011 року була складена розписка,
відповідно до якої ОСОБА_2 (відповідач),
в присутності ОСОБА_4, і ОСОБА_5 отримав
від ОСОБА_1 (позивача) гроші в сумі 25 000
грн. за автомобіль Audi 80, 1986 року
виробництва, номер кузова НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_2,
технічний паспорт НОМЕР_5, виданий
12.11.2005 року.

22.07.2012 року позивач ОСОБА_1 уклав з ПрАТ
"СК "Провідна" поліс № АВ/7232722
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на спірний автомобіль.

З поточних результатів звірення по
"АІС", дата перевірки 19.04.2013 року,
встановлено, що спірний автомобіль
значиться в арешті, згідно постанови
ВДВС Дніпровського РУЮ міста Києва
№2363/10 від 21.11.2012 року. Підставою для
накладення арешту стало рішення
Дарницького районного суду міста Києва
від 05.10.2011 року, згідно якого з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_6 стягнуто в рахунок
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - 100 392 грн. 37 коп.

Відповідно до ст.205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі, сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Статтями 328, 330 ЦК
України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Якщо майно відчужене
особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває право
власності на нього, якщо відповідно до
ст.388 цього кодексу майно не може бути
витребуване у нього. Статтею 334 ЦК
України встановлено, що право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.ст.638, 639 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору.

Відповідно до ст.ст.203, 207 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Враховуючи викладені вище обставини
справи, законодавство, суд приходить до
висновку, що зміст виданої
відповідачем ОСОБА_2 довіреності на
ім'я позивача ОСОБА_1 свідчить про
передачу - продаж спірного автомобіля
ОСОБА_1 та передачу останньому всіх,
визначених законодавством прав
власності, щодо володіння,
користування, розпорядження спірним
автомобілем. Надана розписка та
пояснення сторін свідчать про те, що за
продаж спірного автомобіля ОСОБА_2 як
продавець отримав від ОСОБА_1 як
покупця кошти за спірний автомобіль,
претензій один до одного майнового
характеру чи щодо повернення
автомобіля не мають. Відразу після
оформлення довіреності та передачі
коштів спірний автомобіль був
переданий позивачу, який ним
користується, володіє, розпоряджається
по цей час.

Підстав, передбачених ст.388 ЦК України
щодо витребування спірного автомобіля
від позивача, щодо повернення його
ОСОБА_2 для можливості в подальшому
вирішувати питання по погашенню шкоди
за вказаним вище виконавчим листом - не
встановлено. Позивач є добросовісним
набувачем майна - спірного автомобіля.
Крім цього, враховується і те, що
продавець - відповідач ОСОБА_2 на час
відчуження позивачу спірного
автомобіля ні про розгляд справи в
суді, ні про відкриття виконавчого
провадження, ні про накладення арешту
на спірний автомобіль не знав.

Статтею391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Таким чином, позивач є власником
спірного автомобіля, накладення арешту
на спірний автомобіль порушує його
права, є перешкодою у користуванні
спірним автомобілем.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.203, 205, 207, 328, 330, 334, 388, 391, 638, 639 ЦК
України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу ДВС
Дніпровського РУЮ міста Києва про
визнання добросовісним набувачем,
залишення у власності майна та зняття
всіх обмежень - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 добросовісним
набувачем транспортного засобу -
легкового автомобіля Audi 80, 1986 року
виробництва, заводський номер кузова
НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2,
залишити вказаний транспортний засіб у
його власності та зняти всі обмеження
щодо використання його права власності
на транспортний засіб.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль марки Audi 80, 1986 року
виробництва, заводський номер кузова
НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2,
який знаходиться з 16.07.2011 року у його
володінні.

Зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ
міста Києва зняти арешт з автомобіля
марки Audi 80, 1986 року виробництва,
заводський номер кузова НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_2,
накладений постановою №2363/10 від 21.11.2012
року в порядку виконання рішення
Дарницького районного суду міста Києва
від 05.10.2011 року, справа №2-9741/11.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: