Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 січня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Гребенюка В. В. ,

при секретарі - Бельмас Л. О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
(надалі за текстом - відповідач), третя
особа - ОСОБА_3 (надалі за текстом - третя
особа), про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що квартира
АДРЕСА_1 була отримана батьком позивача
- ОСОБА_4 згідно ордера від 12.12.1978 року на
родину із п'яти осіб, а саме на нього,
дружину - ОСОБА_5, сина - ОСОБА_2, сина
-ОСОБА_6 та позивача. Всі особи внесені
до ордера поселились та прописались в
зазначеній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_5 у
позивача народилась донька - третя
особа за даним позовом, яка також була
прописана в вищезазначеній квартирі.
ІНФОРМАЦІЯ_6 третя особа народила двох
синів, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які
також були прописані в цій квартирі. В
1984 році відповідача вироком
Шевченківського районного суду м.
Києва було засуджено до позбавлення
волі, у зв'язку з чим 16.05.1984 року він був
виписаний із квартири. В 1988 році його
було звільнено по амністії і з 23.06.1988
року по 23.06.1989 року та з 18.07.1989 року по
18.07.1992 року він був тимчасово
прописаний в квартирі, а 29.10.1992 року був
прописаний постійно. В кінці жовтня 1992
року відповідач пішов з квартири і з
того часу він не проживав в квартирі та
не приймав участі в оплаті комунальних
послуг. ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько
позивача та відповідача, у зв'язку з чим
був виписаний. Розпорядженням № 823
Шевченківською РДА м. Києва від 03.12.1992
року особовий рахунок на вказану
квартиру було переведено на ім'я матері
ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_8 помер брат
позивача та відповідача, у зв'язку з чим
був виписаний. ІНФОРМАЦІЯ_9 померла
мати позивача та відповідача, у зв'язку
з чим була також виписана. Таким чином,
відповідач без поважних причин не
проживає в квартирі більше 20 років, в
зв'язку з чим, позивач звернулася за
захистом порушеного права до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити з підстав, що
викладені у позові.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, участь представника не
забезпечила, хоча була повідомлена
належним чином, направила на адресу
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності (а.с. 33).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом було направлено запит до
органів реєстрації місця проживання
фізичної особи (а.с. 18), згідно отриманої
відповіді відповідач зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 19). Згідно ст. 74
ЦПК України судові повістки - про
виклик та телеграми зі зворотнім
повідомленням направлялись за
зареєстрованим у вставленому законом
порядку місця проживання фізичної
особи - відповідача. У разі ж їх
відсутності за даною адресою,
вважається, що судовий виклик вручений
належним чином.

Відповідач в судові засідання не
з'явився, про день, час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Так, в судове засідання відповідач
викликався судовою повісткою, зі
зворотнім повідомленням на 29.11.2013 року,
12.12.2013 року (а.с. 24, 28, 30 - 32). Так,
відповідач був повідомлений належним
чином про дату та час судового
засідання на 14.01.2014 року через засоби
масової інформації, зокрема оголошення
про виклик в судове засідання в газеті
«Урядовий Кур'єр» № 238 (5124) від 24.12.2013
року (а.с. 37).

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України).

Зважаючи на вищевикладене та
відсутність заперечень представника
позивача, суд приходить до висновку про
можливість розгляду позову у
відсутності відповідача та
постановлення заочного рішення по
справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі обставини
справи, на яких ґрунтується позов, суд
приходить до висновку про задоволення
позову виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1
була отримана батьком позивача - ОСОБА_4
згідно ордера від 12.12.1978 року на родину
із п'яти осіб, а саме на нього, дружину -
ОСОБА_5, сина - ОСОБА_2, сина -ОСОБА_6 та
позивача (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько позивача та
відповідача, про що свідчить свідоцтво
про смерть від 30.10.1992 року, серія НОМЕР_3,
актовий запис № 2823 (а.с. 5).

Розпорядженням № 823 Шевченківською
районною державною адміністрацією м.
Києва від 03.12.1992 року особовий рахунок
на вказану квартиру було переведено на
ім'я ОСОБА_5 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер брат позивача та
відповідача, що підтверджено
свідоцтвом про смерть від 17.10.2012 року,
серія НОМЕР_4, актовий запис № 18306 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла мати позивача та
відповідача що підтверджено
свідоцтвом про смерть від 09.03.2013 року,
серія НОМЕР_5, актовий запис № 4369 (а.с. 7).

Відповідно до форми № 3 виданої КП
«Синьоозерне Подільського району
міста Києва» від 18.09.2013 року за № 2052 в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані 5 осіб,
а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_2 (а.с. 4).

У відповідності до довідки виданої КП
«Синьоозерне Подільського району
міста Києва» від 18.09.2013 року за №2051
вбачається, що відповідач був
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з
23.06.1988 року по 23.06.1989 року та з 18.07.1989 року
по 18.07.1992 року він був тимчасово
прописаний в квартирі, з 20.10.1992 року був
прописаний постійно. В кінці жовтня 1992
року відповідач пішов з квартири і з
того часу він не проживав в квартирі
(а.с. 10).

Відповідно до акту від 09.12.1998 року було
проведено обстеження квартири АДРЕСА_1
та встановлено відсутність
відповідача у квартирі на підставі
свідчень сусідів, який не проживає на
протязі 6 років (а.с. 40).

Відповідно до акту від 18.01.1999 року було
проведено обстеження квартири АДРЕСА_1
та встановлено відсутність
відповідача у квартирі на підставі
свідчень сусідів, який не проживає на
протязі 6 років, а проживає з жінкою за
іншою адресою в м. Києві (а.с. 41).

Відповідно до акту від 23.02.1999 року було
проведено обстеження квартири АДРЕСА_1
та встановлено відсутність
відповідача у квартирі на підставі
свідчень сусідів, який не проживає на
протязі 6 років, а проживає з жінкою за
іншою адресою в м. Києві (а.с. 42).

Відповідно до актів від 01.04.2013 року,
04.06.2013 року, 08.08.2013 року складених
комісією КП «Синьоозерне Подільського
району міста Києва» в складі майстра та
сусідів квартир 11, 12, було проведено
обстеження квартири АДРЕСА_1 та
встановлено відсутність відповідача у
квартирі на підставі свідчень сусідів,
який не проживає з жовтня 1992 року (а.с. 11
- 13).

Обставини щодо не проживання
відповідача у квартирі АДРЕСА_1, були
підтвердженні в судовому засіданні
показами свідка ОСОБА_9

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Оскільки відповідач у зазначеній
квартирі не проживає більше одного
року, квартирою не цікавиться, суд,
оцінюючи зібрані у справі докази в їх
сукупності дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову, а саме визнати
відповідача таким, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати понесені позивачем у вигляді
судового збору у розмірі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 405 ЦК України, ст. 71 - 72, 116, 156 ЖК
України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 169,
209, 212-215, 224 - 233, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити;

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням квартири АДРЕСА_1;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
(ідентифікацій номер НОМЕР_2) судовий
збір у розмірі - 114 (сто чотирнадцять)
гривень 70 копійок;

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії;

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва шляхом подання в
10-денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Уразі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення заочне рішення може
бути оскаржене відповідачем в
апеляційному порядку. Заочне рішення
набирає законної сили відповідно до
загального порядку, встановленого ЦПК
України.

Суддя В. В. Гребенюк