Справа №: 343/3600/13-ц
Провадження №: 2/0343/93/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді -
Монташевич С. М.,

секретаря -
Менделяк А. І.,

адвокатів
- ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі Долинського районного
суду Івано-Франківської області справу
за позовом ОСОБА_4 до Долинського
краєзнавчого музею "Бойківщина" Тетяни
і Омеляна Антоновичів, третя особа
директор Долинського краєзнавчого
музею "Бойківщина" Тетяни та Омеляна
Антоновичів Сенів Тетяна Любомирівна,
про скасування наказу, поновлення на
роботі і стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому просить визнати незаконним та
скасувати наказ № 76 від 07 листопада 2013
року про звільнення ОСОБА_4, поновити її
на роботі в Долинському краєзнавчому
музеї «Бойківщина» Тетяни і Омеляна
Антоновичів на раніше займаній посаді,
стягнути із роботодавця суму
заборгованості по заробітній платі в
її користь за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 2003
року вона була прийнята на посаду
завідувача фондів Долинського
краєзнавчого музею «Бойківщина»
Тетяни і Омеляна Антоновичів за
строковим трудовим договором. З 01 січня
2004 року її було переведено на посаду
провідного зберігача фондів.

З того часу і до моменту звільнення
вона сумлінно виконувала свої трудові
обов'язки, жодних непорозумінь із
керівництвом музею не мала,
дисциплінарні стягнення на неї не
накладались. З осені 2012 року директор
музею Сенів Т.Л. з невідомих причин
почала прискіпливо шукати недоліки у
її роботі. Як результат 12 листопада 2012
року видала їй першу догану, з якою вона
не ознайомлювалась і не підписувала, а
про її існування дізналася аж 07
листопада 2013 року із наказу № 76 про
звільнення її з роботи.

15 квітня 2013 року був виданий наказ № 29
про оголошення їй догани, з яким вона
також не була ознайомлена, не надавала
письмових пояснень і якого також не
підписувала, що порушує вимоги ч.ч. 1, 4
ст. 149 КЗпП України. В цей же день 15
квітня 2013 року наказом № 30 її було
звільнено з роботи згідно п. 1 ч. 1 ст. 40
КЗпП України, що порушує вимоги ч. 2 ст.
149 КЗпП України, якою передбачено, що за
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосоване лише одне
дисциплінарне стягнення.

Із тексу наказу № 29 від 15 квітня 2013 року
вбачається, що відповідно до наказу № 68
в період з 31 грудня 2012 року по 31 березня
2013 року у фондах музею відбувалась
звірка наявності музейних предметів.
Її було призначено у склад комісії.
Проте в цей період вона перебувала на
лікарняному, і фактична звірка
відбувалась без її присутності. Після
виходу на роботу вона підписала акт,
хоча з окремими його положеннями не
була згідна, зокрема:

1. із перелічених недоліків
абсурдним є пункт 1, з якого слідує, що
предмети основного і допоміжного фонду
стають невидимими через відсутність
номерків;

2. пунктом 2 зазначено, що
незареєстровані предмети музейного
значення, проте ніде не зазначено, які
саме;

3. у пункті 3 не вказано, які саме
порушення є у актах прийому-передачі;

4. абсурдним є також наклепи про
«речі харчового вжитку», а також те, що
вона вела доручену їй документацію з
помилками, що призвело до «порушення
ведення і зберігання документації...,
збереження прийнятих у фондосховище
документів та музейних предметів».
Допускає, що нею могли бути допущені
помилки в документації, але
залишається незрозумілим: яким чином
вони могли негативно вплинути на
збереження документів;

5. в наказі неправдиво зазначено,
що їй було запропоновано дати письмове
пояснення.

16 вересня 2013 року було видано наказ № 58
про оголошення їй третьої догани. З
цього наказу слідує, що вона допустила
такі порушення трудової дисципліни:

1. не знайшла речі з основного та
допоміжного фондів (наказ № 44 від 26.06.2013
р.), які не були виявлені під час звірки
музейних предметів (наказ № 68 від 31.12.2012
р.), тобто тут знову вказуються нібито
ті недоліки у її роботі, за які їй вже
була оголошена догана № 29 від 15 квітня
2013 року;

2. директор музею поставила собі за
мету будь-яким способом знайти факти
невиконання нею трудових обов'язків. В
один із робочих днів близько 11.00 години
вона дає їй завдання набрати
інформацію про почесних 33 громадян
міста Долини у термін до 16.00 год. цього ж
дня. Дана інформація мала включати
повні біографічні дані цих осіб, а
також їхні заслуги та досягнення. За
такий короткий термін таку інформацію
на 33 людей фізично зібрати і
надрукувати було неможливо. До 16.00 год.
вона встигла підготувати інформацію
тільки на 5 чоловік;

3. неправдивою є інформація про те,
що вона не зробила топографічний опис і
топографічну картотеку, оскільки вони
були виконані зі всіма вимогами;

4. наклепом є той факт, що нібито
вона не знайшла «Інструкцію по обліку
та збереженню музейних цінностей із
дорогоцінних металів та дорогоцінних
каменів, що знаходяться в державних
музеях» та на основі неї не розробила
внутрішньомузейну інструкцію. Таку
інструкцію вона розробила, але, крім
неї, аналогічну інструкцію розробила
Фендик Н.В., і директор Сенів Т.Л.
заявила, що її - неправильна;

5. щодо написання статей, то згідно
плану роботи музею на неї було
покладено обов'язок написати статтю
«Ветеринарна служба Долинського
району» протягом 2012-2013 р., а статтю
«Педагогічний шлях Володимира Сайка» -
до кінця 2013 року. Директор заявила, що
перша стаття їй вже не потрібна і
вимагала, щоб вона негайно дала їй
повністю другу статтю, а вона на той час
ще не була закінчена.

Таким чином, із вищенаведеного
випливає, що жодного порушення, на
підставі якого їй оголошено догану від
16 вересня 2013 року немає. Директорка
просто шукала або придумувала
будь-який спосіб, щоб досягти
поставленої мети - звільнити її з
роботи.

Як результат, 07 листопада 2013 року
відповідно до наказу № 76 її було
звільнено з роботи у зв'язку із
систематичним невиконанням
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку
згідно п. 1 ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Вважає дане звільнення незаконним,
таким що не відповідає вимогам чинного
законодавства з наступних підстав:

1. догани директора Долинського
краєзнавчого музею «Бойківщина»
Тетяни і Омеляна Антоновичів є
безпідставними, а звинувачення у
порушенні нею трудової дисципліни,
зазначені в них, не відповідають
дійсності;

2. оголошення їй доган з таких
підстав є свідченням не того, що вона
порушила норми посадової інструкції
провідного зберігача фондів, а
службового переслідування з боку
директора Сенів Т.Л., яке продовжується
в часі, бо 15 квітня 2013 року її було
звільнено з роботи нібито у зв'язку зі
скороченням чисельності штату
працівників. Проте, усвідомивши свою
неправомірність, директор Сенів Т.Л.
вже 18 червня 2013 року видає наказ № 40,
яким скасовано наказ про її звільнення,
а її поновлено на роботі;

3. всупереч ст. 149 КЗпП керівництво
не відбирало в неї ніяких пояснень
перед видачею наказів, що можна вважати
порушенням порядку застосування
дисциплінарного стягнення;

4. крім того, згідно ст. 149 КЗпП
стягнення оголошується в наказі
(розпорядженні) і повідомляється
працівникові під розписку, чого не було
зроблено директором Долинського
краєзнавчого музею «Бойківщина»
Тетяни і Омеляна Антоновичів Сенів Т.Л.;

5. в жодному пункті з оголошених їй
доган не вказано дати вчинення нею
дисциплінарного правопорушення;

6. директор музею Сенів Т.Л.
вирішила цілеспрямовано шукати у її
роботі недоліків, хоча ведення нею
самою документації свідчить про її
некомпетентність, як керівника.

Згідно запису в трудовій книжці № 8 від
18.10.2003 року її прийнято на посаду
завідувачем фондів, а згідно запису № 9
від 01.01.2004 року, замість переведено її
на посаду провідного зберігача фондів,
записано перейменовано посаду на
провідного зберігача фондів.

У різних документах Долинського
краєзнавчого музею «Бойківщина»
Тетяни і Омеляна Антоновичів її посада
звучить по різному:

• в особовій картці працівника -
зберігач фондів;

• в трудовій книжці - провідний
завідувач фондів;

• в табельному обліку праці та
заробітної плати - головний охоронець
фондів.

Саме через те, що Сенів Т.Л.
нараховувала їй зарплату по 9-му
тарифному розрядку, а мала
нараховувати по 10-му, постановою
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
вересня 2013 року директора музею Сенів
Т.Л. було визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення за ч.
1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, але
звільнено від відповідальності за
малозначністю проступку.

Таким чином, наведені обставини
свідчить про те, що оголошення їй доган,
а також звільнення з роботи вчинено з
порушенням порядку застосування
дисциплінарних стягнень, є незаконними
і протиправними.

Будь-яких порушень трудової дисципліни
з її боку не було, а звільнення її з
роботи не має ніякого законного
підґрунтя і є наслідком неприязних
особистих стосунків, що склалися між
нею та директором Долинського
краєзнавчого музею «Бойківщина»
Тетяни і Омеляна Антоновичів Сенів Т.Л.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, зіславшись на
вищевикладені обставини, просила позов
задоволити. Додатково суду пояснила, що
про догани вона дізнавалася приблизно
через два тижні, але не вчасно. Пояснень
не писала. Доповідні писалися,
скликались комісії без її відмова.
Доповідні працівники писали з
розпоряджень директора, але їй
пояснювали, що не хотіли цього робити. У
комісію по звірці наявності музейних
експонатів були залучені волонтери,
тобто посторонні особи. Закінчували
звірку без неї, так як вона була на
лікарняному. Акт також складали без її
участі. Цей акт вона підписала, але з
багатьма пунктами не погоджувалася.
Всі музейні експонати були на місці.
Можливо деякі з них були без бирок, так
як вона багато реєструвала, і можливо
не все встигла наклеїти. У нетверезому
стані на робочому місці ніколи не
перебувала. У сховищі багато музейних
предметів. Крім неї, з ними працюють ще
двоє людей. Тому вона не змогла всі
експонати, передані до сховища, знайти.
Потрібно було спочатку зробити там
порядок. Про 33 почесних громадян не
підготувала інформацію, бо з 11.00 год. до
16.00 год. не встигла підготувати про
всіх, а тільки про 5 громадян. У музеї є
книжка, з неї потрібно було вибрати цю
інформацію, але вона не встигла. Статті,
які їй доручалося написати, не
закінчила, бо вона ще не здала статтю
про ветеринарну медицину, яку писала ще
з 2012 року, а директор вимагала вже здати
наступну, яку згідно наказу доручено
було написати до липня-серпня 2013 року,
проте не здала і цю статтю, бо 07.11.2013
року її було звільнено з роботи.
Топографічну картотеку вона робила,
але директор сказала, що вона недобра.
Продукти харчування (каву, сіль, цукор)
зберігала у фондосховищі, але вони не
могли вплинути на предмети, що там
зберігаються. Помилки нею допускалися.
На багатьох експонатах не наклеєні
бирки, бо не встигала виконувати цю
роботу.

Директор ставиться до неї упереджено.
Роботу вони планують щотижнево, план
здають начальнику.

З наказами про догани ознайомлювалася,
але не підписувала.

Порушення до звільнення за скороченням
штату не повинні були братися при її
звільненні у листопаді 2013 року. Не
можна притягати до відповідальності за
невиконання обов»язків, які не
передбачені посадовою інструкцією, а
організовувати виставки, робити
презентації не входить в її посадові
обов"язки, це повиння робити директор, а
не вона.

Оригінал наказу № 76 від 07.11.2013 року,
представлений директором у судовому
засіданні, не відповідає тексту наказу,
який виданий їй на руки.

Просила позов задоволити.

Представники відповідача Зубарєв Р.Ю.
та ОСОБА_1 позовних вимог не визнали та
пояснили, що за час роботи на ОСОБА_4
неодноразово писалися доповідні,
робота нею виконувалася неналежно,
систематично порушувався трудовий
розпорядок, проте директор завжди її
шкодувала. Навіть, коли ОСОБА_4
з»явилася на роботу в стані
алкогольного сп»яніння директор не
звільнила її з роботи, зважаючи на її
сімейний стан (наявність
дитини-інваліда). Робота позивачкою
ніколи не доводилася до кінця, за нею
завжди доробляли інші працівники. Вона
не раз ставила під загрозу роботу
музею, зривала заходи. Документи не
були впорядковані, відсутні номери на
музейних предметах, через що більше 2000
музейних предметів не ідентифіковані.
ОСОБА_4 було зобов»язано знайти
предмети, що вона не зробила.
Інструкцію, яку позивачка повинна була
розробити, вона так і не розробила, а
подала зовсім іншу інструкцію, яка не
стосувалася збереження предметів. За
неї інструкцію розробляла інша
працівниця. Виписку про почесних
громадян міста іншою особою було
зроблено за 2 год., а ОСОБА_4 не змогла це
зробити за цілий робочий день. Через
невиконання обов»язків ОСОБА_4
виносився припис щодо музею. Про
наявність у предметах, які передані до
музею, дорогоцінних металів повинна
була бути повідомлена комісія,
призначатись експертиза, що через
неуважність ОСОБА_4 не було зроблено. В
акті, складеному за наслідками звірки
наявності музейних предметів за період
з 31.12.2012 року по 31.03.2013 року, написано, що
предмети невидимі, бо їх неможливо
ідентифікувати. Незареєстровані
предмети перераховані у акті. ОСОБА_4
була присутня при проведенні звірки,
тільки останні дні пішла на лікарняний,
хоча у своїх поясненнях не заперечила
факту виявлених порушень. У
фондосховищі, за порядок в якому
відповідала позивачка, їда знаходилася
прямо на музейних предметах (крихти
хліба, солі на книжках), хоча у
інструкції про збереження предметів
зазначено, що не можна у фондосховищах
зберігати предмети харчування.
Допущені помилки у книзі основного
фонду тягнуть за собою помилки і в
інших документах. Пояснення по
виявлених недоліках відбиралися
щоразу, крім останнього, коли позивачка
відмовилася від пояснень. У наказах про
оголошення доган нема підпису ОСОБА_4,
бо вона відмовлялася їх підписувати,
про що складалися відповідні акти.

Робота у музеї планується завчасно, але
бувають і термінові завдання,
непланові виставки.

Профспілки у музеї нема за спільним
рішенням колективу, який відмовився
від профспілки.

Посада ОСОБА_4 називається провідний
зберігач фондів згідно штатного
розпису. В інших документах є певні
розбіжності в назві через те, що їх
ведуть різні люди.

Щодо розрахунку заробітної плати
ОСОБА_4 не по тому розряду, то з приводу
цього було рішення суду. Це була
помилка бухгалтера, про що остання
вказала у своїх поясненнях. Директор з
приводу цього жодних вказівок не
давала, питаннями нарахування зарплати
не займалася.

Пояснення позивачки про те, що до
жовтня 2011 року у неї не було жодних
непорозумінь, і що саме з того часу
почалось незаконне переслідування її
директором музею, не відповідає
дійсності, оскільки ОСОБА_4
неодноразово виносилися догани, з
якими вона ознайомлювалася, і у 2009 році,
і у 2010 році, і в 2012 році. Проступки, які
вчиняла ОСОБА_4 є тяжкими: поява на
роботі в нетверезому стані, недоліки,
виявлені під час перевірки. ОСОБА_4 не
заперечила про допущені недоліки, сама
ствердила, що у фондосховищі не було
порядку, у своїх поясненнях вона
визнала, що нею не були зареєстровані
музейні предмети, на них відсутні
номери, більше 2000 з них не були
ідентифіковані. До кожного наказу про
накладення дисциплінарного стягнення
долучені доповідні, пояснення ОСОБА_4 з
приводу виявлених порушень, складені
акти, в яких чітко зазначено дату
вчинення порушення, його суть, на
підставі чого повинна виконуватися
робота.

Наказ про звільнення ОСОБА_4 отримала у
головного бухгалтера разом з трудовою
книжкою. Такий наказ зберігається у
книзі наказів. Якщо в директора був
якись чорновий варіант, де не
співпадають абзаци, то зміст той самий.
Щодо запису «виправленому вірити», то,
крім наказу, долучені і акти, й інші
документи, з яких видно, що в наказі
допущена описка.

Дисципліна ОСОБА_4 вносить розлад у
весь колектив. За неї змушені працювати
інші працівники. Якби ОСОБА_4 хотіла
продовжувати працювати, вона б
намагалася виправити виявлені
порушення.

Просили в задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача - третя особа
Сенів Т.Л. в судовому засіданні позов не
визнала та пояснила, що працює
директором музею «Бойківщина». Музей
підпорядковується міській раді, тому
повинні виконувати їхні доручення.
Організація виставок та презентацій
входить в обов»язки усіх працівників,
про що зазначено у посадових
інструкціях. Це наслідок
науково-дослідницької роботи.
Організувати виставку - це розкласти
зібрані предмети по поличках, а не
виконувати організаційні функції.

Потрібно реєструвати в день по 10
предметів основного фонду та 10
допоміжного фонду. Якщо неправильно
записано у книгах та актах, то
втрачається інформація від кого
отриманий предмет, не можна його
знайти.

На підставу звільнення вона посилалася
в тому числі і на накази про оголошення
доган, які були до звільнення ОСОБА_4 у
зв»язку зі скороченням штату, оскільки
наказ про звільнення був скасований, а
ОСОБА_4 поновлена на роботі. Наказ № 40
втратив чинність, тому запис не
вносився і в трудову книжку ОСОБА_4 З
наказом № 42 ОСОБА_4 вона ознайомила,
проте остання відмовилася підписатись
про це. Наказ № 60 був анульований, бо
ОСОБА_4 тоді не було на роботі.

ОСОБА_4 тривалий час нічого не робить,
вона терпіла,оскільки у неї хвора
дитина, але позивачка тільки ще більше
зловживала її терпінням. Штатний
розпис музею не є великим, тому ніхто не
може собі дозволити нічого не робити.
Просила відмовити у задоволенні
позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
третьої особи, дослiдивши здобутi в
судовому засiданнi докази в їх
сукупностi, вважає, що позов не пiдлягає
до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Як вбачається із записів у трудовій
книжці ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 10.09.1985
року вона 18.10.2003 року прийнята на роботу
завідувачем фондів краєзнавчого музею
«Бойківщина» Тетяни і Омеляна
Антоновичів за строковим трудовим
договором (наказ № 14 від 18.10.2003 року);
01.01.2004 року посаду перейменовано на
провідний зберігач фондів (наказ № 30
від 26.12.2003 року); 07.11.2013 року звільнена з
посади провідного зберігача фондів у
зв»язку зі систематичним невиконанням
трудових обов»язків без поважних
причин (п. 3 ст. 40 КЗпП України) (наказ № 76
від 07.11.2013 року) (а.с. 8-1).

Згідно п. 1.2 посадової інструкції
провідного зберігача фондів,
затвердженої директором музею
«Бойківщина» 21.12.2012 року, з якою
ознайомлена та погодилася ОСОБА_4 21.06.2013
року (а.с. 12-13) провідний зберігач фондів
безпосередньо підпорядковується
директору музею та головному зберігачу
фондів.

Відповідно до п. 2 посадової інструкції
виконує роботу по забезпеченню добору,
упорядкування, комплектування,
використання, збереження прийнятих у
фондосховище документів та музейних
предметів; веде електронний каталог на
них, забезпечує своєчасне внесення
даних в електронний каталог; бере
участь у роботі з експертизи цінності
музейних предметів; використовує в
роботі сучасні технічні засоби; веде
облік і щорічно перевіряє наявність та
стан збереження музейних предметів із
фондів музею; готує акти й описи на
приймання і видачу музейних предметів
із фондів музею; розробляє заходи, що
спрямовані на поліпшення зберігання і
обліку музейних фондів, удосконалення
реставраційних робіт; веде облік і
реєстрацію відвідувачів фондосховищ,
стежить за дотриманням ними
встановлених правил роботи з музейними
предметами; забезпечує правильне
ведення і зберігання
обліково-зберігальної документації;
вивчає музейні колекції, бере участь у
підготовці наукових праць, каталогів,
рекламних та інших видань музею;
проводить екскурсії та читає лекції
згідно з встановленими нормами; веде
дослідну роботу з вивчення музейних
предметів і колекцій, забезпечує їх
своєчасну наукову інвентаризацію;
здійснює комплектування систематичних
колекцій; виконує інші доручення
керівництва.

ОСОБА_4 оголошувалися догани згідно
наказів № 58 від 16.09.2013 року, № 60 від
12.11.2012 року (а.с. 17, 61). А також, як
ствердили в судовому засіданні
представники відповідача, позивачці
оголошена також догана наказом від
15.04.2013 року.

Про те, що ОСОБА_4 відмовлялася від
підпису про ознайомлення даних
наказів, свідчать акти відповідного
змісту від 16.09.2013 року, 15.04.2013 року та
12.11.2012 року (а.с. 35-37), про це не
заперечила в судовому засіданні сама
позивачка, яка пояснила, що з наказами
її ознайомлювали, але вона їх
підписувати відмовлялася.

Зі змісту наказу директора Долинського
краєзнавчого музею «Бойківщина»
Тетяни та Омеляна Антоновичів № 76 від
07.11.2013 року вбачається, що провідному
зберігачеві фондів музею «Бойківщина»
ОСОБА_4 було доручено 23.09.2013 р.
організувати виставку «Книги:
релігійна, художня та наукова (19-20 ст.)»,
а також зробити презентацію «Як це все
починалося» та « 10-річна діяльність
музею в колажі» до святкування 10-річчя
Долинського краєзнавчого музею
«Бойківщина» Тетяни та Омеляна
Антоновичів

Доручені завдання ОСОБА_4 не виконала і
тим самим поставила під загрозу
проведення масового заходу
присвяченого десятій річниці музею
«Бойківщина» - «Святочна Академія» за
участю науковців міст
Івано-Франківська, Львова, Калуша,
Стрия, а також працівників архівів,
бібліотек, музеїв та представників
влади.

Головним зберігачем фондів музею
«Бойківщина» Фендик Н.В. було доручено
провідному зберігачеві фондів ОСОБА_4
здійснювати реєстрацію основного та
науково-допоміжного фондів в кількості
100 штук до 04.10.2013 року, однак завдання
нею не було виконано.

06.11.2013 року при проведені головним
зберігачем фондів Фендик Н.В. та
зберігачем фондів Войцешко О.Т. звірки
нумерації предметів основного та
наукового-допоміжного фондів по книгах
у відповідності з актами прийому
встановлено факт відсутності актів
прийому, повторюваності номерів актів
прийому, розбіжностей актів з книгами
основного та науково-допоміжного
фондів, а також не заповнена графа «Час,
джерело, спосіб надходження,
супроводжуючі документи, № акта» у
книгах основного та науково-
допоміжного фондів. Все це говорить про
те, що ОСОБА_4 вела доручену їй
документацію (книги основного та
науково-допоміжного фондів) з
помилками, що призвело до порушень
ведення і зберігання
обліково-зберігальної документації та
не сприяло належному забезпеченню
добору, упорядкування, комплектування,
використання, збереження прийнятих у
фондосховище документів та музейних
предметів (п 2.1, 2.9 посадової
інструкції).

Порушення трудової дисципліни ОСОБА_4
неодноразово вчиняла і раніше, за що
відповідно до наказів від 12 листопада
2012 р. № 60, від 15 квітня 2013 р. № 29 та від 16
вересня 2013 р. № 58 до неї
застосовувалися заходи
дисциплінарного стягнення - догани.

На підставі викладеного, наказано
ОСОБА_4, провідного зберігача фондів,
звільнити 7.11.2013 року за систематичне
невиконання нею без поважних причин
обов»язків, покладених на неї
колективним договором і правилами
внутрішнього трудового розпорядку на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.
18).

ОСОБА_4 від підпису про ознайомлення з
вказаним наказом відмовилася, про що
складений відповідний акт від 07.11.2013
року (а.с. 34).

У підтвердження вищеописаних порушень,
що були причинами для оголошення
ОСОБА_4 доган, а в подальшому призвели
до її звільнення за систематичне
невиконання нею без поважних причин її
посадових обов»язків, представниками
відповідача долучені доповідні
записки та акти (а.с. 38-40, 42, 44, 46, 49-50, 52-53,
55-58, 119, 146), в яких зафіксовані виявлені
порушення, письмові пояснення ОСОБА_4
по кожному з виявлених порушень (а.с. 41,
43, 45, 47-48, 51, 54, 59-60, 62, 120, 147), результати
звірки музейних предметів (а.с. 77-91),
припис для усунення порушень,
виявлених згідно з актом від 24.05.2013 року
№ 155/13 (а.с. 92-93), список невиявлених
речей (а.с. 118, 148-153).

Суд не бере до уваги пояснення
позивачки про те, що її звільнення
відбулося через суб»єктивне ставлення
директора і що виявлені порушення не
пов»язані з виконанням посадових
обов»язків та фактично є одним
триваючим порушенням, оскільки в
матеріалах справи наявні докази про
наявність виявлених порушень, їх
характер свідчить про те, що вони
стосуються виконання посадових
обов»язків ОСОБА_4 та завдань, які їй
доручались головним зберігачем фонду
та директором музею, що також
передбачено її посадовою інструкцією.
Це є різні порушення, вчинені у різний
час та з приводу різних посадових
обов»язків та завдань. Трудове
законодавство не формулює понять
правопорушень, що продовжуються або
тривають. Крім того, у своїх письмових
поясненнях позивачка не заперечувала,
що неналежним чином виконувала
доручену їй роботу, робила її з
помилками, невчасно, тощо.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 23 постанови № 9 від 06.11.1992
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів», за передбаченими п.3
ст.40 КЗпП підставами працівник може
бути звільнений лише за проступок на
роботі, вчинений після застосування до
нього дисциплінарного або
громадського стягнення за невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
або правилами внутрішнього трудового
розпорядку. У таких випадках
враховуються ті заходи
дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством і
не втратили юридичної сили за давністю
або зняті достроково (ст.151 КЗпП).

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що позивачці тричі
протягом року оголошувалися догани.
ОСОБА_4 було відомо про накази про
оголошення їй доган, але жодного разу
вона їх не оскаржувала. Фактично для
звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України обов»язковою є наявність
одного дисциплінарного стягнення, яке
не втратило юридичної сили і не знято
достроково. Проте, як пояснила в
судовому засіданні директор музею,
вона не раз шкодувала ОСОБА_4 та давала
їй можливість усунути недоліки в
роботі, чим остання зловживала, не
робила належних висновків, не усувала
недоліки та допускала нові порушення.
Її обов»язки змушені були виконувати
інші працівники.

Про те, що ОСОБА_4 тривалий час
неналежним чином виконувала свої
посадові обов»язки, у зв»язку з чим на
неї накладались стягнення у виді доган,
свідчать: акт про виявлені порушення
(а.с. 123), накази про оголошення доган
ОСОБА_4 за 2009-2011 роки (а.с. 136-137, 139-140),
протокол засідання трудового
колективу № 49 від 09.10.2009 року (а.с. 138),
письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 141-142).

Ці факти спростовують те, що звільнення
відбулося через упереджене ставлення
директора та що до 2011 року ОСОБА_4
жодних порушень не вчиняла, претензій
до її роботи не було.

В судовому засіданні спростовані
пояснення ОСОБА_4 про те, що наказом № 40
від 18.06.2013 року та наказом № 42 від 25.06.2013
року (а.с. 110-111), її було не поновлено на
роботі, як зазначено у цих наказах, а
прийнято на роботу по новому, тому
догани, застосовані до її звільнення,
не можуть братися до уваги, оскільки,
будучи ознайомленою зі змістом наказу
про поновлення її на посаді провідного
зберігача фондів, про що зроблена
відповідна відмітка та підпис ОСОБА_4 в
наказі (а.с. 110), остання даний наказ не
оскаржувала, він є дійсним і не
скасованим на сьогоднішній день.

Згідно повідомлення реєстраційної
служби Долинського РУЮ № 29/02.2-40 від
20.03.2014 року ними не була зареєстрована
профспілкова організація Долинського
краєзнавчого музею "Ьойківщина" Тетяни
і Омеляна Антоновичів.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що при звільненні ОСОБА_4
відповідачем були дотримані всі вимоги
КЗпП України, що регулюють вивільнення
працівників та на порушення яких
вказувала позивачка. Позивачка не
довела факту порушення відповідачем
процедури звільнення та відсутності
підстав для її вільнення відповідно до
п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а відповідно
вчинення останнім дій, що порушують
права ОСОБА_4, а тому, оцінивши в
сукупності досліджені докази,
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
прийшов до висновку, що позовна вимога
про поновлення ОСОБА_4 на посаді
провідного зберігача фондів
Долинського краєзнавчого музею
«Бойківщина» ім. Тетяни та Омеляна
Антоновичів задоволенню не підлягає.

Вимога про стягнення з відповідача на
користь позивачки заборгованості по
заробітній платі за час вимушеного
прогулу, не підлягає до задоволення,
оскільки суд прийшов до переконання, що
відсутні підстави для поновлення
ОСОБА_4 на роботі та визнав звільнення
останньої законним, а тому відсутні
підстави і для стягнення з відповідача
на її користь середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, ст.ст. 30, 40, 47, 48,
139, 147-151 Кодексу законів про працю
України, ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України,
керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Долинського краєзнавчого музею
"Бойківщина" Тетяни і Омеляна
Антоновичів, третя особа директор
Долинського краєзнавчого музею
"Бойківщина" Тетяни та Омеляна
Антоновичів Сенів Тетяна Любомирівна,
про скасування наказу, поновлення на
роботі і стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя: