У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого: Макарчука М.А.,

Суддів: Леванчука А.О.,
Писаної Т.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Донецького національного університету
про визнання рішення приймальної
комісії недійсним та про порушення
законодавства про освіту,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 30 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 04 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про визнання рішення
приймальної комісії недійсним та про
порушення законодавства про освіту.
Вказав, що 05 липня 2012 року із
супроводжувальним листом здав до
приймальної комісії відповідача
комплект документів для зарахування
його на денну форму навчання у
магістратуру Донецького НУ за
спеціальністю «Переклад» (німецька і
англійська мова) поза конкурсом. Згідно
із ст. 5 Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці».

Рішенням приймальної комісії
Донецького національного університету
від 07 липня 2012 року відмовлено позивачу
у зарахуванні на вибрану спеціальність
поза конкурсом без зазначення підстав
такої відмови та із вказівкою про
допуск для участі у конкурсі для вступу
на вказану спеціальність на загальних
умовах.

Вважає рішення
приймальної комісії Донецького
національного університету від 07 липня
2012 року незаконним і просить
задовольнити його вимоги.

Рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від
30 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 04 листопада 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4
просить рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 30
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 04 листопада
2013 року скасувати, посилаючись на
порушення цими судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, місцевий суд вважав, а
апеляційний суд погодився з таким
висновком, що доводи позивача про
пільгове зарахування на навчання до
вищого навчального закладу не
ґрунтуються на законі.

Проте погодитися з
таким висновком не можна.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про вищу освіту» вища освіта - рівень
освіти, який здобувається особою у
вищому навчальному закладі в
результаті послідовного, системного та
цілеспрямованого процесу засвоєння
змісту навчання, який грунтується на
повній загальній середній освіті й
завершується здобуттям певної
кваліфікації за підсумками державної
атестації.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього ж Закону
громадяни України мають право на
здобуття вищої освіти. Громадяни
України мають право безоплатно
здобувати вищу освіту в державних і
комунальних вищих навчальних закладах
на конкурсній основі в межах
стандартів вищої освіти, якщо певний
освітньо-кваліфікаційний рівень
громадянин здобуває вперше. Вони
вільні у виборі форми здобуття вищої
освіти, вищого навчального закладу,
напряму підготовки і спеціальності.

Відповідно до ст. 7
Закону України «Про вищу освіту»
неповна вища освіта - освітній рівень
вищої освіти особи, який характеризує
сформованість її інтелектуальних
якостей, що визначають розвиток особи
як особистості і є достатніми для
здобуття нею кваліфікацій за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
молодшого спеціаліста.

Базова вища освіта -
освітній рівень вищої освіти особи,
який характеризує сформованість її
інтелектуальних якостей, що визначають
розвиток особи як особистості і є
достатніми для здобуття нею
кваліфікацій за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
бакалавра.

Повна вища освіта - освітній рівень
вищої освіти особи, який характеризує
сформованість її інтелектуальних
якостей, що визначають розвиток особи
як особистості і є достатніми для
здобуття нею кваліфікацій за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
спеціаліста або магістра.

Вищу освіту мають
особи, які завершили навчання у вищих
навчальних закладах, успішно пройшли
державну атестацію відповідно до
стандартів вищої освіти і отримали
відповідний документ про вищу освіту
державного зразка.

Відповідно до Указу
Президента України від 19 травня 1999 року
№ 524 «Про державну допомогу
дітям, які вчаться за гірничими
спеціальностями і чиї батьки загинули
або стали інвалідами на вугледобувних
підприємствах» Кабінету Міністрів
України забезпечити прийом дітей, чиї
батьки загинули або стали інвалідами
на вугледобувних підприємствах, до
державних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладів для навчання за рахунок
коштів державного бюджету за гірничими
спеціальностями і професіями поза
конкурсом з наданням місць у
гуртожитках на час навчання та
гарантованим призначенням стипендії, а
також визначити перелік гірничих
спеціальностей і професій, за якими
проводиться прийом для навчання
зазначеної категорії осіб.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» шахтарі, які мають стаж
підземної роботи не менш як три роки, а
також протягом трьох років після
здобуття загальної середньої освіти
особи, батьки яких є шахтарями та які
мають стаж підземної роботи не менш як
15 років або які загинули внаслідок
нещасного випадку на виробництві чи
стали інвалідами I або II групи,
зараховуються поза конкурсом за
особистим вибором спеціальності до
державних і комунальних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладів України для навчання за
рахунок коштів державного і місцевих
бюджетів з наданням місць у
гуртожитках на час навчання та
гарантованою виплатою за рахунок
коштів державного бюджету стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 цього
ж Закону для цілей цього Закону під
членами сім'ї шахтаря слід розуміти
дружину (чоловіка) та дітей віком до
18 років, а тих, що навчаються за
денною формою навчання, - віком до 23
років, непрацездатних батьків шахтаря,
яких відповідно до закону
зобов'язаний утримувати такий
працівник, повнолітніх
непрацездатних дітей шахтаря, зокрема
дітей, які мають інвалідність.

Судом встановлено, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2008 році був
зарахований на денну форму навчання до
Донецького національного університету
на факультет іноземних мов на умовах,
встановлених Указом Президента
України від 19 травня 1999 року № 524 «Про
державну допомогу дітям, які вчаться за
гірничими спеціальностями і чиї батьки
загинули або стали інвалідами на
вугледобувних підприємствах».

Наказом від 28 травня 2012 року № 129/09
позивача випущено з навчального
закладу з присвоєнням кваліфікації та
видачею диплома «Бакалавр філології,
перекладача з німецької мови». 05 липня
2012 року позивач звернувся до вказаного
навчального закладу із заявою про
зарахування до Донецького
національного університету на
навчання за освітньо-кваліфікаційним
рівнем «магістра» спеціальності
«переклад» на умовах, встановлених ст.
ст. 5, 6 Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці».

Із справи також
вбачається, що рішенням приймальної
комісії Донецького національного
університету від 07 липня 2012 року
позивача допущено до участі у конкурсі
для вступу на навчання за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«магістра» спеціальності «переклад»
на загальних умовах.

Даючи правову оцінку
вказаним обставинам, місцевий суд не
врахував вимоги ст. ст. 1, 4, 5, 6 Закону
України «Про вищу освіту» і прийшов до
передчасного висновку про те, що
навчання у вищому навчальному закладі
закінчується здобуттям базової вищої
освіти за освітньо-кваліфікаційним
рівнем «бакалавра».

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду, апеляційний суд не
перевірив доводів апеляційної скарги
про неповне з'ясування місцевим судом
усіх обставин у справі і сам
припустився цих же помилок.

З цих підстав ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 30 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 04 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Писана Т.О.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.