Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1581/14
Головуючий у 1-й інстанції: Петров В.В.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
28 жовтня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«МетаБанк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Простор», ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ «МетаБанк»
звернулося до суду з вищевказаним
позовом, в обґрунтування якого Банк
зазначав, що 31.03.2011 року між Банком та
ТОВ «Агрофірма «Простор» було укладено
кредитний договір № 59-11/0011-К, за умовами
якого позичальнику було надано кредит
в сумі 1 850 000 грн. у вигляді
відновлювальної кредитної лінії на
строк до 25.09.2012р. включно зі сплатою 19 %
річних. Відповідно до п. 3.1 кредитного
договору позичальник взяв на себе
зобов'язання повністю погасити
отриманий кредит та сплатити Банку
відсотки за користування кредитом
згідно умов договору.

Забезпеченням виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором
відповідно до п. 7.1.11 є порука гр-на
ОСОБА_3 З метою виконання цього пункту
кредитного договору 31.03.2011р. між
позивачем та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки № 59-11/0011-К/П-1. За умовами
п. 1 договору поруки, ним забезпечується
виконання поручителем всіх зобов'язань
позичальника за кредитним договором,
включаючи зобов'язання повернути суму
наданого кредиту, сплатити відсотки за
кредитом, суми комісій, неустойки,
будь-яких інших платежів, передбачених
кредитним договором, а також
відшкодувати Банку у повному обсязі
нанесені збитки, заподіяні
невиконанням або неналежним
виконанням кредитного договору.

У встановлений п. 1.1 кредитного
договору термін - 26.09.2012р., позичальник
свої зобов'язання за кредитним
договором не виконав, заборгованість
по тілу кредиту та процентам не
погасив, внаслідок чого заборгованість
за кредитним договором станом на 21.02.2013
становить 2 363 698,78 грн., а саме:
заборгованість за тілом кредиту - 1 849
946,93 грн.; заборгованість за відсотками -
373 904,18 грн.; заборгованість за комісією
за перерахування кредиту - 300,71 грн.;
пеня за несвоєчасне погашення кредиту -
115 276,25 грн.; пеня за несвоєчасне
погашення відсотків по кредиту - 24 270,32
грн.; пеня за несвоєчасне погашення
комісії за перерахування кредиту - 18,74
грн.

На адресу поручителя, вказану у
договорі поруки, направлялися
повідомлення № 52-0202/182_БТ від 12.02.2013р. та
№ 52-0202/184_БТ від 12.02.2013р. про порушення
позичальником умов договору кредиту з
вимогою сплатити заборгованість.

Проте, заборгованість за кредитним
договором погашена не була.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів на свою користь
заборгованість за кредитним договором
№ 59-11/0011-К від 31.03.2011 року у розмірі 2 363
698,78 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 28 жовтня
2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Агрофірма
«Простор» та ОСОБА_3 на користь ПАТ
«МетаБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 2 363 698,78
грн. та судовий збір в розмірі 3441 грн.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із того, що позичальник
належним чином не виконав умови
кредитного договору, у зв'язку із чим
утворилась заборгованість, яка
підлягає солідарному стягненню з
боржника та поручителя.

З такими висновками суду повністю
погодитись не можна, оскільки ці
висновки суперечать вимогам закону та
не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За положеннями ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором.

За правилами ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено
інші умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (пункт 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних
правовідносин»).

Судом встановлено, що 31.03.2011 року між
Банком та ТОВ «Агрофірма «Простор»
було укладено кредитний договір №
59-11/0011-К, за умовами якого Банк
відкриває позичальнику відновлювану
кредитну лінію (ліміт кредитування) у
розмірі 1 850 000 грн. строком до 25.09.2012р.
включно. Сторони досягли взаємної
згоди, що не потребує будь-якого
додаткового підтвердження про те, що
відсоткова ставка за цим договором є
плаваючою і становить: а) 19,0 % річних - за
умови повного і неухильного виконання
позичальником вимог, встановлених п. 1.3
цього договору; б) 19,5 % річних - у разі
невиконання або неповного виконання
позичальником будь-якої з вимог,
встановлених п. 1.3 цього договору (п. 1.2
договору) (а.с. 9-11).

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань між Банком та ОСОБА_3 31.03.2011
року було укладено договір поруки №
59-11/0011-К/П-1 (а.с. 15).

Поручитель у разі невиконання ТОВ
«Агрофірма «Простор» зобов'язань за
кредитним договором № 59-11/0011-К від
31.03.2011 року, зобов'язується в порядку,
передбаченому цим договором, погасити
борг позичальника Банку в сумі
наданого кредиту 1 850 000,00 грн., сплатити
відсотки за кредитом, комісії, суму
неустойки і нанесених збитків та інші
платежі за кредитним договором,
виходячи з умов кредитного договору, за
весь період користування
позичальником кредитом (п. 1 договору).

У разі невиконання або неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором по
погашенню кредиту, сплаті відсотків за
кредитом, комісій, сум неустойки і
нанесених збитків та інших платежів за
кредитним договором, поручитель, як
солідарний боржник Банку,
зобов'язується погасити Банку
заборгованість позичальника за
кредитним договором протягом двох
робочих днів з дня, наступного за днем
порушення позичальником строку
погашення заборгованості за кредитним
договором (п. 3 договору).

За положеннями п. 10 договору поруки, цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до
настання першої з таких подій:
виконання в повному обсязі зобов'язань
позичальником за кредитним договором ,
або поручителем за цим договором.

17.08.2011р. між Банком та ТОВ «Агрофірма
«Простор» було укладено додаткову
угоду № 1 до кредитного договору №
59-11/0011-К від 31.03.2011 року, за якою було
узгоджено, що відсоткова ставка за
кредитним договором є плавучою та
становить: а) 18 % річних - за умови
повного і неухильного виконання
позичальником вимог, встановлених п. 1.3
договору; б) 18,5 % річних - у разі
невиконання або неповного виконання
позичальником будь-якої з вимог,
встановлених п. 1.3 договору. Також, в п.
1.3 договору п.п. «м» було викладено в
іншій редакції. Встановлено, що
позичальник сплачує Банку комісію за
внесення змін до кредитного договору в
розмірі 100 грн. (а.с. 12).

11.11.2011р. та 29.12.2011р. між Банком та ТОВ
«Агрофірма «Простор» були укладені
додаткові угоди № 2 та № 3 відповідно до
кредитного договору № 59-11/0011-К, за якими
були виключені певні підпункти з
тексту договору (а.с. 13, 14).

За умовами додаткових угод № 1, № 2 та №
3 від 17.08.2011р., 11.11.2011р. та 29.12.2011р.
відповідно до договору поруки №
59-11/0011-К/П-1 від 31.03.2011 року, ОСОБА_3
погодився, що зі змінами умов
кредитного договору, що викладені в
додаткових угодах ознайомлений. Свої
обов'язки щодо повного та своєчасного
виконання зобов'язань за договором
підтверджує (а.с. 16, 17, 18).

Як вбачається з розрахунку, станом на
21.02.2013р. заборгованість за кредитним
договором становить 2 363 698,38 грн. (а.с. 3-4).

Далі, з матеріалів справи вбачається,
що 15.02.2013 року поручитель ОСОБА_3
особисто отримав письмову вимогу №
52-0202/184_БТ від 12.02.2013р. про усунення
порушення зобов'язання за кредитним
договором, за якою Банк вимагав
повернення заборгованості по кредиту
станом на 12.02.2013р. в розмірі 3 770 282,10 грн.
в термін, визначений у п. 3 договору
поруки (а.с. 19).

Оскільки договором поруки не
передбачений строк його закінчення в
розумінні статті 251 ЦК України, тому
підлягають застосуванню норми частини
4 статті 559 ЦК України щодо
шестимісячного строку для пред'явлення
вимог до поручителя від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, строк виконання основного
зобов'язання настав 26.09.2012р., поручитель
ОСОБА_3 отримав письмову вимогу про
усунення порушення зобов'язання за
кредитним договором 15.02.2013 року, а з
позовом до ОСОБА_3 Банк звернувся лише
23.04.2013 року, що підтверджується
штемпелем на поштовому конверті.

Як зазначалося вище, в разі
пред'явлення вимоги до поручителя
кредитор може звернутися до суду
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. Отже, Банк звернувся до
суду з позовом до поручителя вже після
спливу шестимісячного строку,
встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки строк поруки не є строком для
захисту порушеного права, а строком
існування (дії) самого зобов'язання
поруки, то право кредитора і обов'язок
поручителя по його закінченні
припиняються.

У зв'язку з цим, зобов'язання ОСОБА_3 за
договором поруки № 59-11/0011-К/П-1 від
31.03.2011р. припинились відповідно до ч. 4
ст. 559 ЦК України.

В цій частині доводи апеляційної
скарги знайшли своє підтвердження під
час апеляційного розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
незгоди з сумою заборгованості за
кредитним договором являються
неприйнятними, оскільки в цій частині
рішенням суду права ОСОБА_3 не порушені
та він не має повноважень для
оскарження рішення суду в цій частині.

З огляду на викладене, оскаржуване
рішення в частині задоволення позовних
вимог до ОСОБА_3 підлягає скасуванню, з
ухваленням в цій частині вимог нового
рішення, яким у задоволенні позову про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судових витрат з ОСОБА_3
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Заочне рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 28 жовтня
2013 року по цій справі в частині
солідарного стягнення заборгованості
за кредитним договором та судового
збору з ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «МетаБанк» до
ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині рішення по цій справі
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: