АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Справа № 627/66/14.
Головуючий 1 інст.: - Остапов М.О.
Провадження №22-ц/790/2747/13.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: окреме провадження.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

2 квітня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: -
Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Гелашвілі
Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою начальника
управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області на рішення Краснокутського
районного суду Харківської області від
19 лютого 2014 року по справі за заявою
ОСОБА_6, заінтересована особа:
управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області - про встановлення факту, що має
юридичне значення,

в с т
а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулася
в суд із вказаною заявою.

В обґрунтування заяви посилалася на
те, що з 1 серпня 1988 року вона працювала
медичним працівником в комунальному
закладі охорони здоров'я Краснокутська
ЦРЛ.

Наказом головного лікаря КЗОЗ
Краснокутська ЦРЛ №357-к від 1 жовтня 2013
року її звільнено з роботи у зв'язку з
виходом на пенсію по вислузі років на
підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
вона має право на призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до
переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.

З приводу призначення пенсії на
пільгових умовах вона звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області.

Однак, рішенням управління
Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області №54 від 12 грудня 2013 року в
призначення їй пенсії за вислугу років
відмовлено з посиланням на те, що її
стаж роботи в закладах охорони здоров'я
становить 23 роки 4 місяці 21 день.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. 234 ЦПК України, п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ОСОБА_6 просила суд встановити факт
наявності в неї спеціального стажу,
який надає їй право на пенсію за
вислугу років за період роботи в
Краснокутській ЦРЛ з 1 серпня 1988 року
по 30 вересня 2013 року.

Представник управління Пенсійного
фонду України в Краснокутському районі
Харківської області заяву не визнав,
посилаючись на її безпідставність.

Рішенням Краснокутського
районного суду Харківської області від
19 лютого 2014 року заяву задоволено.

Встановлено ОСОБА_6 факт наявності
у неї спеціального стажу, який надає
право на пенсію за вислугу років за
період роботи в Краснокутській ЦРЛ з 1
серпня 1988 року по 30 вересня 2013 року.

В апеляційній скарзі начальник
управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарг підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи заяву, суд виходив з
того, що ОСОБА_6 має спеціальний стаж
роботи в закладах охорони здоров'я,
який надає їй право на пенсію за
вислугу років.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм процесуального
права.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявної чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК
України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України
визначено, що суд розглядає справи про
встановлення факту: 1) родинних
відносин між фізичними особами; 2)
перебування фізичної особи на
утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно
для призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню; 4)
реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення; 5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу; 6)
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті; 7) народження особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту народження; 8) смерті особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту смерті; 9) смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України
передбачено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Якщо під час розгляду справи у
порядку окремого провадження виникає
спір про право, який вирішується в
порядку позовного провадження, суд
залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах (ч. 6 ст. 235 ЦПК України).

Звертаючись з заявою до суду ОСОБА_6
вказувала, що встановлення даного
юридичного факту потрібно для
призначення їй управлінням Пенсійного
фонду України в Краснокутському районі
Харківської області пенсії за вислугою
років.

Представник управління Пенсійного
фонду України в Краснокутському районі
Харківської області заперечував проти
задоволення заяви ОСОБА_6, посилаючись
на те, що стаж заявниці у закладах
охорони здоров'я становить 23 роки 4
місяці 21 день, в той час як для
призначення даного виду пенсії
необхідно стаж 25 років.

Наведене свідчить про наявність
спору про право між заявником та
заінтересованою особою.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6, суд не
звернув увагу на вказані обставини, не
врахував вимог ч. 6 ст. 235 ЦПК України та
безпідставно дійшов висновку, що дана
справа може бути розглянута у порядку
окремого провадження.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
рішення суду першої інстанції та
залишити заяву ОСОБА_6 про встановлення
факту наявності у неї спеціального
стажу, який надає їй право на пенсію за
вислугу років без розгляду.

Керуючись 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, п. п. 3,
4 ст. 309, ст. 313, п. 3 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу начальника
управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області - задовольнити частково.

Рішення Краснокутського районного
суду Харківської області від 19 лютого
2014 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_6, заінтересована особа:
-управління Пенсійного фонду України в
Краснокутському районі Харківської
області про встановлення факту
наявності спеціального стажу, який
надає право на пенсію за вислугу років
- залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: