Справа № 2-128/12 Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/1010/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О.,
Сержанюка А.С.,

При секретарі - Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2
на заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 16 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл будинку в
натурі та визнання порядку
користування земельною ділянкою, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

В Ірпінський міський суд Київської
області з вказаним позовом звернулась
ОСОБА_3, який мотивувала тим, що згідно
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 08.05.2006 року їй
належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1, її
батьку ОСОБА_1 належить 11/36 частин, а
брату ОСОБА_2 - 7/36 частин спірного
будинку.

Відповідно до технічного паспорту
на будинок за 2006 рік, будинок
складається із приміщень: 1-1 кухня пл.
11,3 кв.м, 1-2 ванної пл. 6,5 кв.м, 1-3 житлова
кімната пл. 9,8 кв.м, 1-4 житлова кімната
пл. 10,7 кв.м, 1-5 житлова кімната пл. 17,7
кв.м, 1-6 житлова кімната пл. 9,6 кв.м та 1-7
коридор пл. 5,8 кв.м.

Також, в садибі є надвірні будівлі:
гараж «Д», сараї «Б», «В», «Ж», «Г»,
вбиральня «Е», колодязь №4, вигрібна
яма №5, огорожа №1-3.

За будинком, згідно рішення
виконкому Ірпінської міської ради
Київської області від 25.10.1994 року №236/1
закріплено земельну ділянку площею 1000
кв.м.

Будинок облаштовано одним входом.
Вона користуюся всім будинком та
надвірною будівлею «В», іншими
надвірними будівлями користуються
відповідачі, але між ними постійно
виникають спори щодо користування
будинком, надвірними будівлями та
земельною ділянкою, що знаходяться у їх
спільній частковій власності та
користуванні.

Вона одна несе всі витрати по оплаті
комунальних платежів та підтриманню
будинку у належному технічному стані.
Все це змушує її звернутися до суду про
розподіл будинку, його надвірних
будівель в натурі та визначенню
порядку користування земельною
ділянкою відповідно долям у праві
спільної власності.

Просила суд розподілити будинок
АДРЕСА_1, виділивши їй 1/2 його частину,
відповідачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2
відповідно 11/36 та 7/36 згідно варіанту,
запропонованому висновком експертизи.

Після проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
позивач та її представник уточнили
позовні вимоги, просили розподілити
будинок та визначити порядок
користування земельною ділянкою
згідно варіанту №1 Висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
05.05.2013 року №13/12, виготовленого
експертами Центру судових досліджень
«Експерттранссервіс» за виключенням
передачі їй гаражу «З» (який по обом
запропонованим варіантам випадає їй в
користування), залишивши його у
власності відповідачів, які ним
користуються.

Просила також стягнути із
відповідачів на її користь грошову
компенсацію за перевищення долі у
праві власності на частину будинку в
сумі 17 766 грн. та судові витрати по
справі.

Заочним рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від
16.07. 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1., ОСОБА_2 оскаржили
його в апеляційному порядку. В
апеляційних скаргах просили, заочне
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення про відмову ОСОБА_3 в
задоволенні позовних вимог. Зазначили,
що заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 16.07.2013 року
незаконне, необґрунтоване, так як судом
неповно з'ясовано обставини справи, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи, судом, при розгляді
справи, неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 підлягають задоволенню і по
справі необхідно ухвалити нове рішення
про відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, заочне
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 16.07.2013 року не
відповідає

Судом встановлено, що згідно рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 08.05.2006 року та Витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно ОСОБА_3 належить 1/2 частина, її
батьку ОСОБА_1 належить 11/36 частин, а
брату ОСОБА_2 - 7/36 частин будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту
на будинок, станом на 07.12.2012 року,
будинок складається із приміщень: 1-1
кухня пл. 11,3 кв.м., 1-2 ванної пл. 6,5 кв.м.,
1-3 житлова кімната пл. 9,8 кв.м, 1-4 житлова
кімната пл. 10,7 кв.м., 1-5 житлова кімната
пл. 17,7 кв.м., 1-6 житлова кімната пл. 9,6
кв.м. та 1-7 коридор пл. 5,8 кв.м. Також, в
садибі є надвірні будівлі: гаражі «Д»
та «З», сараї -Б". «В», «Ж», «Г», вбиральня
«Е», колодязь №4, вигрібна яма №5,
огорожа №1-3. В користуванні сторін
перебуває земельна ділянка під садибою
площею 1 104.79 кв.м.

Будинок облаштовано одним входом,
позивач користуюся всім будинком та
надвірною будівель «В», іншими
надвірними будівлями користуються
відповідачі, але між ними постійно
виникають спори щодо користування
будинком, надвірними будівлями та
земельною ділянкою, що знаходяться у їх
спільній частковій власності та
користуванні.

В ч. 1 ст. 356 ЦК України вказано, що
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з ч. З ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України
передбачено, що у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду кількома особами, право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
05.05.2013 року №13/12, виготовленого
експертами Центру судових досліджень
«Експерттранссервіс», запропоновано
два варіанти розподілу будинку в
натурі

та два варіанти визначення порядку
користування земельною ділянкою.

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
05.05.2013 року вбачається, що розподіл
спірного будинку в натурі між
співвласниками визнано можливим за
умови проведення переобладнання,
ремонтно-будівельних робіт та
прибудови до житлового будинку.

Статтею 152 ЖК України передбачено, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), який
належить громадянинові на праві
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевих рад.

Незважаючи на відсутність такого
дозволу, суд розділив будинок між
співвласниками з урахуванням висновку
судової будівельно-технічної
експертизи відповідно до варіанту
розподілу будинку №1.

Судом, сторонам надавався термін для
надання вищевказаного дозволу, проте,
на час розгляду справи, він наданий не
був.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про розподіл спірного
домоволодіння між його співвласниками
є незаконним та поспішним, а тому, в цій
частині заочне рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
16.07.2013 року підлягає скасуванню.

Не може бути залишеним без змін
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 16.07.2013 року і в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 про визначення між сторонами
порядку користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 за варіантом №1,
згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
05.05.2013 року, так як вказані вимоги є
похідними від вимог про розподіл між
співвласниками, будинку АДРЕСА_1.

Тому, в цій частині, заочне рішення
суду першої інстанції також підлягає
скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягають задоволенню і по справі
необхідно ухвалити нове рішення про
відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія

суддів, -

В и р і ш и
л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2

Олександровича задовольнити.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 16 липня 2013
року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл будинку
в натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: