Справа № 372/6160/13ц Головуючий у І
інстанції Тиханський О.Б.Провадження №
22-ц/780/2276/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 45
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2014 року колегія судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Обухівського районного суду
Київської області від 28 січня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
припинення стягнення аліментів та
стягненню аліментів,-

встановила:

у грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою, яку уточнивши,
вказав, що згідно рішення суду він
виплачує аліменти на утримання своєї
доньки ОСОБА_3 на користь колишньої
дружини, відповідача по справі.

Донька має вроджену психічну хворобу і
відповідач направила її до медичного
закладу на повне державне
забезпечення.

Проте, донька проживає з позивачем і
він просить винести рішення про
припинення ним сплати аліментів на
користь позивача та стягнути з неї
аліменти на його користь на утримання
доньки, оскільки вона проживає разом з
ним.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 28 січня 2014 року
позов задоволено частково.

Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2
на утримання малолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1
згідно рішення Обухівського районного
суду Київської області від 13 лютого 2007
року, починаючи з 18 січня 2014 року.

Стягнено з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 14 частини заробітку щомісячно,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття, щомісячно
починаючи з 18 січня 2014 року.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що
рішення передчасне, оскільки на даний
час процес розгляду питання про
проживання малолітньої дитини з
батьком чи матір»ю ще триває, просила
зменшити розмір аліментів, які
стягувати з неї на користь позивача 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
від 14.03.2001 року, ОСОБА_3 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьками якої є
ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу від 22 травня 2007 року, серії
НОМЕР_2, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
розірвано 22 травня 2007 року.

Згідно з медичним висновком №28 від 19
червня 2009 року, ОСОБА_3 страждає на
атиповий аутизм.

Відповідно до довідки про склад сім»ї
та прописку від 21 листопада 2013 року
№3289, в квартирі АДРЕСА_1 проживає та
зареєстрований ОСОБА_2 та
зареєстрована ОСОБА_3

Згідно з рішенням Обухівського
районного суду від 13 лютого 2007 року
№2-95/07 було встановлено стягувати з
ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/3 частині у усіх видів
заробітку до повноліття дітей.

Згідно з заявою ОСОБА_1 від 13 квітня 2009
року, остання просить прийняти на
утримання в дитячий будинок-інтернат
доньку ОСОБА_3

Відповідно до довідок Дарницького
дитячого будинку-інтернату від 14
листопада 2012 року та 17 червня 2013 року,
ОСОБА_3 знаходиться на повному
державному утриманні з 23 червня 2009
року. Батько та мати періодично
забирали доньку додому.

Згідно з довідкою №341 ДП «ІПАГ» з
ОСОБА_2 в 2013 році утримались аліменти в
сумі з 154,54 по 968,82 грн.

Згідно з рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 16 січня 2014
року, справа №753/11363/13-ц, вирішено
відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 від Дарницького дитячого
будинку-інтернату і повернути її для
проживання разом з батьком ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1. Допущено до негайного
виконання рішення в частини відібрання
дитини.

Відповідно до довідки №24 від 23 січня 2014
року, ОСОБА_3 знаходиться в Дарницькому
дитячому будинку-інтернаті на повному
державному утриманні з 23 червня 2009
року. З 18 січня 2014 року по теперішній
час дитина знаходиться у батька.

Відповідно до рішення Дарницького
районного суду та довідки з
будинку-інтернату встановлено, що на
час розгляду справи, донька сторін
проживає з позивачем з 18 січня 2014 року.

Згідно з ст.180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину, до
досягнення нею повноліття, а
відповідно до п.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини присуджуються у частці від
доходу її матері, батька.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного Кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
за відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Враховуючи те, що донька сторін з 18
січня 2014 року проживає разом з
позивачем, суд прийшов до вірного
висновку, що відсутні правові підстави
на отримання аліментів від
відповідача, а від так позовна вимога
про припинення стягнення аліментів з
позивача підлягає задоволенню.

Так як матір дитини, відповідач по
даній справі, в добровільному порядку
не надає матеріальної допомоги в
повному обсязі на утримання
неповнолітньої дитини, а вона цього
потребує, тому суд з врахування
обставин зазначених в ст.182 СК України,
правильно вирішив, що необхідно
стягнути з відповідача кошти в розмірі
1/4 частини зі всіх видів заробітку, на
користь позивача на утримання
неповнолітньої дитини.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі,
на переконання колегії суддів
апеляційної інстанції, не знайшли
свого підтвердження і повністю
спростовуються дослідженими належними
та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку задовольнивши
позов частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України
колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 28 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді