Справа № 136/886/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" травня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Липовець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про розірвання шлюбу,
який був зареєстрований 03 серпня 2003
року відділом РАЦСу Липовецького
районного управління юстиції
Вінницької області, про що було
зроблено актовий запис № 45. Від цього
шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує у позовній заяві на те,
що з відповідачем останнім часом
постійно виникали сварки та скандали,
що унеможливлює спільне проживання, а
тому уже досить довгий час проживають
окремо. Неодноразові спроби налагодити
відносини в сім'ї позитивних наслідків
не дали. Вважає, що подальше спільне
проживання та збереження шлюбу
суперечить як її інтересам, так і
інтересам відповідача, що мають
істотне значення. Крім того, у
відповідача на даний час утворилась
інша сім'я. Надалі збереження сім'ї є
неможливим. Просила суд їх шлюб
припинити шляхом розірвання, залишити
їй для подальшого іменування прізвище
відповідача, стягнути з відповідача на
її користь понесені та документально
підтвердженні судові витрати.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, однак надала суду заяву, в
якій просила суд розгляд справи
проводити без її участі, позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про день та час розгляду
справи був оповіщений в установленому
законом порядку, на що вказує наявне в
матеріалах справи рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, однак клопотання про
відкладення розгляду справи за
наявності поважних причин чи про
розгляд справи за його відсутності до
суду не направив.

Ураховуючи те, що позивач
скористалась своїми правами, що
передбачені ст.158 ч.2 ЦПК України, а
неявку відповідача суд визнає
неповажною, суд не вбачає підстав для
відкладення розгляду справи, а тому
проводить його в даному судовому
засіданні на підставі зібраних у
справі доказів.

Дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

03 серпня 2003 року сторони
зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу
Липовецького районного управління
юстиції Вінницької області, про що було
зроблено актовий запис № 45 та видано
свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що доведено свідоцтвом
про народження, серії НОМЕР_2.

Судом встановлено, що сторони
спільно не проживають, дітей спільно не
виховують, шлюбних відносин не
підтримують, господарства спільно не
ведуть. В своїй заяві позивачка не
висловила наміру зберегти сім'ю.

Правовідносини, що є предметом
даного спору є сімейними, а відтак
регулюються Сімейним кодексом України
від 10 січня 2002 року N 2947-III.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 1 СК України передбачено,
що сімейні відносини будуються на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки.

Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України
слідує, що шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
шляхом пред'явлення позову одним із
подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України,
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на викладене та у
контексті приведених правових норм,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню: шлюб між
сторонами має бути розірваний,
оскільки судом встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу буде суперечити
інтересам сторін та їх дитини, що має
істотне значення.

Разом з цим, підлягає до
задоволення вимога позивача про
залишення їй прізвища відповідача,
оскільки це узгоджується з приписами
ст.113 СК України.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст.104, 104, 110, 112, 113 СК
України, керуючись ст.ст.10, 11, , 158, 169, 174,
213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
який був зареєстрований 03 серпня 2003
року відділом РАЦСу Липовецького
районного управління юстиції
Вінницької області, актовий запис
№ 45.

Залишити позивачеві для
подальшого іменування прізвище
"ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 243,60 гривень

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
направити до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко