Справа №2/257/376/14
25 березня 2014 р. Київський районний суд
м. Донецька в складі:
головуючого - судді Буралченко О.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку за відсутності
сторін цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку набувальної
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом та уточнив свої вимоги до
ОСОБА_2 про визнання права власності,
мотивуючи вимоги наступним.
Батьки позивача та відповідача ОСОБА_3
та ОСОБА_4 були вселені та
зареєстровані в житловий будинок
АДРЕСА_1 28 січня 1982 року, як працівники
ДПО «Точмаш», в якому постійно
проживали, утримували його та несли
витрати по сплаті за комунальні
З 1982 року колишні мешканці житлового
будинку АДРЕСА_1 такі як ОСОБА_5, ОСОБА_6
або ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ніколи до спірного
будинку не поверталися та не
цікавилися його станом. Зі слів сусідів
та знайомих відомо, що громадянин
ОСОБА_5 разом зі своєю родиною виїхав на
постійне місце проживання до
Російської Федерації ще в кінці 60-х
років, про громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8
ніяких відомостей не мають, ніколи про
них не чули та не бачили.
Таким чином, позивач вважає, що їх сім'я
ОСОБА_4 з 1982 року, тобто протягом більше
10 років добросовісно, безперервно,
відкрито володіла та продовжує
володіти вказаним житловим будинком.
Відповідач ОСОБА_2 на вказаний
житловий будинок не претендує та
відмовляється від нього на користь
Просив суд визнати за ним право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за
набувальною давністю, яке складається
з: житлового будинку літ. А-1- 42,6 м,сараю
літ. Б, літньої кухні літ. Г, вбиральні
літ. Д , № 1-2 огородження .
Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву про розгляд справи без його
участі, уточнені позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, надала до суду заяву про розгляд
справи без її участі, уточнені позовні
вимоги визнала в повному обсязі, не
заперечувала проти їх задоволення.
Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, вважає,
що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що батьки сторін -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були вселені та
зареєстровані в житловий будинок
АДРЕСА_1 28 січня 1982 року, як працівники
З того часу, тобто з січня 1982 року,
родина ОСОБА_4 постійно проживала в
житловому будинку за вказаною адресою,
утримувала його, несла витрати по
сплаті за комунальні послуги, інших
мешканців або зареєстрованих осіб у
даному будинку не було.
За вказаною адресою до вселення
родини ОСОБА_4 до спірного житлового
будинку проживали та були
зареєстровані громадяни ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. Дані особи були зняті з
реєстраційного обліку 12.06.1969 року.
Після них у вказаному будинку були
зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в
подальшому також були зняті з
реєстраційного обліку, що
підтверджується копією домової книги.
Після виїзду вказаних осіб зі спірного
житлового будинку до нього вселилася
З 1982 року колишні мешканці житлового
будинку АДРЕСА_1 такі як ОСОБА_5, ОСОБА_6
або ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ніколи до спірного
будинку не поверталися та ні
цікавилися його станом.
Таким чином, ОСОБА_1 разом зі своєю
родиною з 1982 року, тобто протягом
більше 10 років добросовісно,
безперервно, відкрито володів та
продовжує володіти вказаним
Відповідач ОСОБА_2 на спірне
домоволодіння не претендує та
відмовляється від нього на користь
свого брата - позивача ОСОБА_1
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно) яке вона здійснює відповідно до
закону своєю волею, незалежно від волі
Згідно положень ст.. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування і розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливає місце проживання власника та
місце знаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК
Набувальна давність поширюється на
випадки фактичного, без титульного
(незаконного) володіння чужим майном.
Володіння має бути добросовісним,
тобто якщо володілець не знав і не міг
знати про те, що він володіє чужою
річчю, не давали найменшого сумніву
стосовно правомірності набуття майна.
Володіння має бути безперервним
протягом визначених законом строків
(для нерухомого майна протягом 15 років,
а для рухомого майна - 5 років).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
За таких обставин, позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності є обґрунтованою та підлягає
На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317, 321,
344, 392 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 212, 213, 214, 215, 234, 256, 259 ЦПК України,
суд,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 за набувальною
давністю, яке складається з: житлового
будинку літ. А-1-42,6 м ,сараю літ. Б,
літньої кухні літ. Г, вбиральні літ. Д ,№
Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя: