Провадження № 2/161/331/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася з вказаним
позовом. В обгрунтування заявленого
позову посилається на те, що між нею та
відповідачем - ОСОБА_4 02 червня 2000 року
відділом РАГСу м. Луцька було
зареєстровано шлюб. У шлюбі вони
прожили більше 10 років. Спільних дітей
в шлюбі не мають. Рішенням Луцького
міськрайонного суду шлюб між ними було
розірвано, про що Відділом РАЦСу
Луцького МУЮ Волинської області
зроблено відповідний запис за № 58 від
24.04.2012 року. Зважаючи, що на момент
укладення шлюбу вони з відповідачем
були в зрілому віці, кожен з них окремо
мали в приватній власності рухоме та
нерухоме майно. За час перебування у
зареєстрованому шлюбі ними як
подружжям за спільні кошти на підставі
цивільно-правових правочинів набуто у
власність рухоме та нерухоме майно. В
подальшому частина набутого ними за
час шлюбу майна, що стала предметом
шлюбного договору, укладеного 21.03.2012
року та договору про поділ спільного
майна подружжя, укладеного 21.03.2012 року,
була розділена.

Так, 21 березня 2013 року, на час
перебування у шлюбі, за їхньою спільною
згодою та з метою врегулювання
майнових відносин ними укладено
шлюбний договір, який зареєстрований
приватним нотаріусом ОСОБА_5 та внесено
в реєстр нотаріуса за № 412. Положеннями
цього договору, згідно п. 1 шлюбного
договору та у відповідності з чинним
законодавством, регулюються виключно
майнові відносини між подружжям, і не
стосуються інших питань подружнього
життя.

Шлюбним договором вони визначили, яке
майно належить відповідачу, а яке їй,
безпосередньо вказавши на об'єкти
нерухомого майна. Інші предмети, речі,
цінності за їхньою спільною
домовленістю не вносились до шлюбного
договору та до договору про поділ
спільного майна подружжя, однак були
нашим спільним сумісним майном на
момент укладання шлюбного договору.

21 березня 2012 року, вони з відповідачем в
приватного нотаріуса ОСОБА_5 уклали
договір про поділ спід майна подружжя.
Цей договір зареєстрований в реєстрі
за № 413 і внесено до Державного реєстру
правочинів за № 4928564 від 21 березня 2012
року.

У договорі про поділ спільного майна
подружжя визначено порядок поділу ряду
спільного майна подружжя, зокрема
вказано, яке конкретно майно
переходить в особисту приватну
власність кожного з подружжя.
Договором про поділ спільного майна
подружжя, п. 2.8 (2) визначено, що
правовий режим іншого спільного майна,
яке не включено в перелік

майна, що підлягає поділу між подружжям
за цим договором, набутого сторонами
договору у шлюбі, яке зареєстроване на
ім'я кожного зі сторін, регулюється
умовами шлюбного договору, тобто є
особистою приватною власністю того, на
чиє ім'я зареєстроване рухоме та
нерухоме майно.

Відповідно до п. 13 Шлюбного договору
будь-які інші питання, які не
врегульовані шлюбним договором, що
стосуватимуться майнових відносин
подружжя, визначатимуть взаємні права
та обов'язки, та будуть пов'язані з
реалізацією договору, ми, Сторони,
будемо вирішувати у відповідності до
вимог чинного законодавства України.

Умовами шлюбного договору та умовами
договору про поділ спільного майна
подружжя не врегульовані майнові права
кожного з подружжя, що стосуються
придбаних нами за час проживання в
шлюбі інших предметів, речей,
цінностей, в першу чергу стосовно
рухомого майна щодо якого не виникає
будь-яких зобов'язань з його державної
реєстрації.

Крім положень, визначених в шлюбному
договорі і договорі про поділ
спільного майна подружжя, в них не
існувало інших договорів чи
домовленостей щодо майна, яке було
придбано під час шлюбу за спільні кошти
і знаходилось у спільному
користуванні.

При укладанні шлюбного договору ними
як сторонами не застосовувався інший
правовий режим спільного майна
подружжя, ніж встановлений в ст. 60 СК
України. Також в договорі не
встановлений інший порядок поділу
майна, що не охоплюється змістом
шлюбного договору.

За час проживання в шлюбі ними як
подружжям було придбано за спільні
кошти рухоме майно, що не стало
предметом шлюбного договору та
договору про поділ спільного майна
подружжя. Зокрема, об'єктом її з
чоловіком права спільної сумісної
власності є наступні речі, предмети та
цінності:

1. Майно, згідно Переліку 1, місце
знаходження якого АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
загальною вартістю 355 945,00 (Перелік 1
речей, предметів та цінностей, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності). Вартість зазначених в
Переліку 1 речей, предметів та
цінностей підтверджується
відповідними чеками.

2. Майно, згідно Переліку 2, місце
знаходження якого АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
загальною вартістю 509 810,00 грн. (Перелік 2
речей, предметів та цінностей, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності).

Всі її намагання вирішити питання
поділу спільного майна за взаємною
згодою з відповідачем не дали
позитивних результатів. Він не
допускає її до квартири і приміщень, де
знаходяться рухомі речі згідно
Переліку № 1 та Переліку № 2, не
повертає їй частину спільно нажитих за
період шлюбу грошових коштів,
використаних ним для здійснення внеску
до статутного фонду господарського
товариства.

Таким чином, вона має право на
отримання 1/2 частини майна, що належить
мені з колишнім чоловіком на праві
спільної сумісної власності подружжя,
до складу якого входить рухоме майно
згідно Переліків № 1 та № 2 вартістю 355
945,00 грн. та 509 810, 00 грн. та кошти,
використані як внесок до статутного
капіталу ТзОВ «Світлофор» в сумі 16 820,00
грн. до вимог ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частка майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленостями між ними, або шлюбним
договором. Загальна вартість майна, що
підлягає поділу між нами в рівних
частках становить 882 575, 00 грн.

Просить стягнути з відповідача кошти в
сумі 441 287, 50 грн. як компенсацію за
половину вартості належного нам на
праві спільної сумісної власності
майна. Стягнути з відповідача сплачені
нею кошти судових витрат при подачі
позовної заяви до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлений позов підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві.
Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлений позов не визнав з
підстав, викладених в письмових
запереченнях. Просив відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали,
справи

суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення повністю
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України
у разі поділу майна,що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України,
якщо дружина та чоловік не домовилися
про поділ майна, спір може бути
вирішений судом.

Судом при розгляді справи
встановлено, що 21 березня 2011 року між
сторонами було укладено договір про
поділ спільного майна подружжя (а.с.
13-15). Предметом даного договору є поділ
спільного майна, яке було набуте
сторонами під час перебування у
зареєстрованому шлюбі.

Також встановлено, що за період
перебування сторін у шлюбі, вони набули
права власності на рухоме майно, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, загальною вартістю 355 945
гривень (а.с. 17-18). А також набули право
власності на рухоме та нерухоме майно
за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
загальною вартістю 509 810 гривень (а.с.
19-20).

Також встановлено, що все вказане
рухоме майно, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 перебуває у
володінні відповідача.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що за період перебування у
шлюбі сторони набули права власності
на рухоме майно загальною вартістю 882
575 гривень. При цьому все рухоме майно,
яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 перебуває у володінні
відповідача. А тому за таких обставин,
суд приходить до висновку про
задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь позивача
компенсації половини вартості
рухомого майна в сумі 441 287 гривень.

При цьому не приймається до уваги
посилання представника відповідача на
п. 6 договору про поділ спільного майна
подружжя від 21 березня 2011 року.
Оскільки даний пункт договору
поширюється на майно, вказане в
договорі. Однак предметом даного
судового розгляду є майно, яке не
вказане в договорі.

Керуючись ст. ст. 69 - 71 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ спільного майна подружжя -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської
області, індивідуальний податковий
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 грошові
кошти в сумі 441 287,50 гривень, як
компенсацію половини вартості
спільного майна подружжя, яке було ними
придбано за час перебування в
зареєстрованому шлюбі та не є
предметом договору про поділ спільного
майна подружжя укладеного 21 березня 2012
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посвідченого
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_5 і
зареєстрованого в реєстрі за № 413.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської
області, індивідуальний податковий
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3
понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 3 441 гривня.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення

Суддя
В.В. Ковтуненко

Рішення складене в повному об'ємі

19 травня 2014 року