Номер провадження № 22-ц/785/3407/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О..,
Артеменка І.А.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 04 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення боргу, моральної шкоди та
судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Овідіопольського районного суду
Одеської області з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу, моральної шкоди та
судових витрат посилаючись на те, що 11
жовтня 2012 року ОСОБА_4 передав у
власність ОСОБА_3 технічний паспорт на
експлуатацію автомобіля марки
«Фіат-Дукато», 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, а також сам
транспортний засіб, а ОСОБА_3 прийняв у
власність транспортний засіб марки
«Фіат-Дукато», 2000 року випуску.

11 жовтня 2012 року ОСОБА_3 за попередньою
домовленістю власноруч написав
розписку про те, що зобов'язувався
виплатити до 01 березня 2013 року, кожний
місяць по 250 доларів США, а також разом
з цим виплатити 4500 доларів США в строк
до 01.03.2013 року.

У результаті уникнення ОСОБА_3 від
виконання свого грошового зобов'язання
виникла сума заборгованості, яка
складає 43 961 гривень 50 коп., що підлягає
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

Також діями ОСОБА_3 було завдано ОСОБА_4
моральну шкоду, у розмірі 10 000 гривень.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 04 лютого 2014
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 борг в розмірі 43 961,50 грн., судові
витрати в розмірі 553,60 грн., а всього 44
515,10 грн., в задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним
ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду
з апеляційною скаргою в якій просив
скасувати рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 04
лютого 2014 року, ухвалити нове рішення
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,4 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяв про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 частково
суд помилково дійшов висновку про
наявність підстав для його
задоволення.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2012 року
ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_3
технічний паспорт на автомобіль «Фіат
Дукато» реєстраційний №? НОМЕР_1 та сам
автомобіль.

ОСОБА_3 відповідно до розписки від 11
жовтня 2012 року зобов'язався виплатити
ОСОБА_4 до 01 березня 2013 року кожний
місяць по 250 доларів США, а разом до
вказаного строку виплатити 45000,00
доларів США, про що ним була написана
власноручно розписка.

Відповідач станом на 16 вересня 2013 року
допустив заборгованість по зазначеним
зобов'язанням перед позивачем, на суму
43961,50 грн., що стало підставою для
зазначеного позову, в якому позивач
просить стягнути зазначену суму, 10000,00
грн. моральної шкоди та судовий збір.

Досліджуючи обставини у справі суд
помилково дійшов висновку про
існування між сторонами договору
позики, оскільки з розписки вбачається,
що її зміст певним чином регулює
зобовязання сторін та частково
правовідносини купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову
суму.

Позивач свої вимоги обґрунтував ст. 526
ЦК України загальними умовами
виконання зобовязання.

Суд помилково погодився з позицією
позивача та обґрунтував свій висновок
ст. 1046 ЦК України, яка визначає
правовідносини із договору позики.

Відповідно до п. 11 «Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів…»
від 07 вересня 1998 року № 1388 - документом,
що підтверджує правомірність
придбання транспортних засобів
фізичними особами є договори
купівлі-продажу.

Оскільки договір купівлі-продажу між
сторонами підлягає державній
реєстрації зазначену розписку не можна
вважати таким договором.

За викладених обставин колегія суддів
вважає, що районним судом не повно
з'ясовано викладені обставини,
позивачем та судом неправильно
застосовані зазначені норми
матеріального права, що є підставою для
скасування рішення суду від 04 лютого 2014
року та ухваленням нового рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 11 ЦК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього закону, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги та вимог , заявлених у суді
першої інстанції.

За викладених підстав апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а вимоги позивача є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 4 ч.1, п.1 ст.309, ст.313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 04 лютого 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.О. Суворов

І.А. Артеменко