Справа № 336/769/14-Ц
Провадження № 2/336/914/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Кляшторного В.С., при секретарі
Ведмедьовій В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗЕТ-Кристал ІІІ»,
про стягнення заробітної плати,
невиплаченої при звільненні
працівника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗЕТ-Кристал ІІІ»,
про стягнення заробітної плати,
невиплаченої при звільненні
працівника, в якому зазначив, що він
працював інженером з охорони праці на
ТОВ «ЗЕТ-Кристал ІІІ» з липня 2013 р.
Наказом від 26.07.2013 р. він був звільнений
за власним бажанням. При розрахунку
йому не виплатили заробітну плату у
розмірі 3000 грн. Комісія з трудових
спорів відмовила йому у стягненні
невиплаченої суми, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 звернувся до суду та просить
стягнути з відповідача на свою користь
2000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
свій первісний позов та наполягав на
його задоволенні, аргументувавши це
тим, що підприємство не повністю
розрахувалося з ним.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, надала суду
заперечення та пояснила, що підстав для
задоволення позову немає, оскільки
товариство виплатило позивачу всі
кошти, передбачені законодавством при
звільненні працівника. Просила
відмовити в задоволенні позову, а також
застосувати до позовних вимог строки
позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступник
підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідно до наказу № 76-к від 26
липня 2013 р. (а.с. 17) позивач був прийнятий
на посаду інженера з охорони праці за
сумісництвом з 26 липня 2013 р. в ТОВ
«ЗЕТ-Кристал III» з випробувальним
строком 1 місяць.

Згідно штатного розпису позивач на
вищезазначену посаду був прийнятий на
0,5 ставки від посадового окладу 2000,00
гривень (а.с.15). 30 серпня 2013 року він був
звільнений з ТОВ«ЗЕТ-Кристал III» за ст..
38 КЗпП за власним бажанням відповідно
до наказу № 112-к від 30 серпня 2013 року
(а.с. 19).

Відповідно до розрахункових листів за
липень-серпня 2013 року позивачу за
серпень було нараховано 1047,62 гривні, за
21 день (84 години). До виплати належить
944,45 гривень, вищезазначена сума була
йому виплачена таким чином:

05 серпня 2013 року - 142,50 гривень;

23 серпня 2013 року - 400,00 гривень;

27 серпня 2013 року - 200,00 гривень

Борг підприємства на кінець місяця
складав 258,42 гривень.

06 вересня 2013 року підприємство провело
з позивачем повний розрахунок та
виплатило йому 344,45 гривень. Загальна
сума виплат складае більш ніж належало
для повного рорахунку.

Всі вищезазначені виплати були
перераховані на картковий рахунок
позивача і які підтверджуються
виписками з АТ «УкрСиббанк».

Позивачем не було надано доказів, які
спростовували б зазначені
відповідачем обставини.

Згідно ч.1 ст.258 Цивільного кодексу
України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю.

Спеціальна позовна давність для
звернення до районного, районного у
місті, міського чи міськрайонного суду
за вирішенням трудових спорів
встановлена ст.233 КЗпП України.

Відповідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

Враховуючи зазначені обставини, а
також ту обставину, що відповідно до
ст.60 ЦПК України, позивач не довів тих
обставин, на які посилається, як на
підставу своїх вимог, суд вважає вимоги
позивача такими, що не підлягають
задоволенню.

До посилань відповідача на лист
територіальної державної інспекції
України з питань праці в Одеській
області суд ставиться критично,
оскільки в цьому листі зазначено, що
підприємство не повністю
розрахувалося з позивачем, але ніяких
конкретних розрахунків та сум, які не
було виплачено позивачеві в цьому
листі не зазначено.

Відповідно до ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд не
розглядає питання про розподіл судових
витрат, у зв'язку з відмовою в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Керуючись ст. 233 КЗпП, ст. 258 ЦК України,
ст.ст. 3, 15, 60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом десяти днів після
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.С. Кляшторний