Номер провадження: 22-ц/785/1931/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.

при секретарі - Горновій А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
Житлово-будівельного кооперативу
«Жовтневий-13» на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 5 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Житлово-будівельного
кооперативу «Жовтневий-13», за участю
прокурора Малиновського району м.
Одеси, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

встановила:

16.09.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовною заявою до ЖБК «Жовтневий - 13»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. В обґрунтування
позову позивач зазначила, що вона є
членом ЖБК «Жовтневий», на утриманні
якого знаходиться будинок АДРЕСА_1 в
якому є вона, ОСОБА_2 Відповідно до акту
від 07.10.2011 року в результаті обстеження
квартири АДРЕСА_1 було встановлено, що
на стелі відсутня штукатурка загальною
площею 28 кв. м. Причиною пошкодження
стелі є зношення покрівлі будинку, в
зв'язку із чим квартира ОСОБА_2
знаходиться в аварійному стані. Однак,
ЖБК «Жовтневий - 13» не проведено
ремонтні роботи покрівлі будинку та
ремонт стелі у квартирі позивача. В
зв'язку із цими обставинами позивач
звернулась до ПП «Експертна оцінка
майна», у звіті якого встановлено
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт в квартирі АДРЕСА_1, яка складає 49
897 грн. Крім того, в результаті
бездіяльності ЖБК «Жовтневий - 13»
позивач вже 2 роки змушена проживати в
квартирі, яка не відповідає санітарним
нормам та нормам безпеки, в зв'язку із
чим позивач постійно відчуває душевні
страждання та хвилювання, однак всі
звернення позивача до ЖБК «Жовтневий -
13» не призвели до жодних наслідків.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов в повному обсязі і
просила його задовольнити.

Представник прокуратури Малиновського
району м. Одеси, який представляв
інтереси позивача у справі позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти позову,
подали письмові заперечення та просили
в задоволенні позову відмовити. В
письмових запереченнях представник
відповідача поставив під сумнів акт
від 07.10.2011р. та Звіт з визначення
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт та матеріальних збитків,
завданих власнику квартири АДРЕСА_1, в
якому подією, що спричинила завдання
матеріальної шкоди вказано - залиття.
Крім того, представник відповідача
вважає посилання ОСОБА_2 на те, що вона
зверталась до відповідача щодо
проведення ремонту даху такими, що не
відповідають дійсності, так як її
звернення не зареєстровані в книзі
звернень та пропозицій і в папці
вхідної кореспонденції їх нема. 29.10.2013
року комісія відповідача обстежила дах
над приміщенням позивача і дійшла
висновку, що ні отворів, ні щілин, які б
пропускали воду в ній немає.
Представником відповідача також
зазначено, що відповідно до ст. 151 ЖК
України позивач, яка має в приватній
власності квартиру, зобов'язана
самостійно забезпечити її схоронність,
провести за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт.

Рішенням суду позов задоволено
частково. Стягнуто з
Житлово-будівельного кооперативу
«Жовтневий-13» на користь ОСОБА_2
завдану майнову шкоду в розмірі 49 897
грн. У задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовлено. Також
стягнуто з Житлово-будівельного
кооперативу «Жовтневий-13» на користь
держави судовий збір в розмірі 498 грн. 97
коп.

Не погодившись з вказаним рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати це рішення, та
постановити нове рішення, яким в
задоволені позову відмовити в повному
обсязі, посилаючись при цьому на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає у зв'язку з тим, що районний
суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин, та вірно
послався на діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були
встановлені наступні обставини.

Відповідно до листа Малиновської
районної адміністрації № ш-2619 від
23.09.2013 р. (а. с. 66) житловий будинок, який
розташований по АДРЕСА_1 є на балансі
ЖБК «Жовтневий - 13».

Відповідно до довідки ЖБК «Жовтневий -
13» № 168 від 4 грудня 2013 року ОСОБА_2 є
членом ЖБК «Жовтневий - 13».

Згідно з довідкою № 14/06, виданою ЖБК
«Жовтневий - 13» 14 червня 1993 року ОСОБА_2
є власником квартири АДРЕСА_1.

П. 1.1. Статуту ЖБК «Жовтневий-13» в
редакції від 27.04.2006 року передбачено, що
ЖБК «Жовтневий - 13» створений для
забезпечення житлом членів ЖБК шляхом
будівництва багатоквартирного
житлового будинку, його
обслуговування, ремонту, реконструкції
та утримання прибудинкової території
за рахунок внесків членів ЖБК і за
рахунок інших доходів, передбачених
законодавством.

Відповідно до п. 2.1 Статуту метою
діяльності ЖБК є ремонт і
реконструкція будинку ЖБК, а також
забезпечення належного утримання
будинку і прибудинкової території.

Відповідно до п. 8.2.5. Статуту ЖБК
зобов'язаний здійснювати ремонт
будинку у встановленому порядку.

Як вбачається із довідки № 113 від 25
листопада 2013 року загальний ремонт
усього даху будинку був проведений у 2003
році.

Як зазначено в акті від 07 жовтня 2011
року, складеного комісією в складі
працівників ЖКС «Черьомушки» при
обстеженні квартири АДРЕСА_1, необхідно
капітальний ремонт даху та ремонт
стелі в квартирі.

Відповідно до Звіту про визначення
вартості ремонтно-відновних робіт і
матеріального збитку, заподіяного
власникам квартири АДРЕСА_1, складеного
ПП «Експертна оцінка майна», ринкова
вартість ремонтно-відновних робіт по
відновленню попереднього стану
квартири АДРЕСА_1 становить 49897 грн., а
розмір матеріального збитку,
заподіяного власнику квартири АДРЕСА_1,
складає 41431,83 грн.

Суд першої інстанції правильно
погодився з доводами представників
відповідачів про те, що зазначений звіт
не є висновком експерта, у зв'язку з чим
суд обґрунтовано взяв до уваги цей звіт
та надав йому оцінку як письмовому
доказу по справі, так як представниками
відповідача клопотання про
призначення судової
будівельно-технічної експертизи не
заявлялося.

Таким чином, суд, на підставі наявних у
справі доказів, правильно встановив
факт пошкодження квартири АДРЕСА_1 з
вини відповідача, в обов'язки якого
входить проведення ремонту будинку
відповідно до положень Статуту.

Внаслідок пошкодження даху будинку і,
як наслідок цього, залиття квартири,
яка належить ОСОБА_2 на праві власності,
позивачу була завдана майнова шкода.
Отже, між сторонами виникли
позадоговірні зобов'язання у зв'язку із
завданням майнової шкоди, які
регулюються главою 82 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду визначені у ст.
1166 ЦК України, відповідно до частини 1
якої майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи із зазначених положень, ЦК
України закріплює презумпцію вини
особи, яка завдала шкоду, тому тягар
доведення відсутності вини
покладається на заподіювача шкоди,
однак представники відповідача не
надали доказів на підтвердження своїх
заперечень щодо цього. Довідка про
проведення ремонту даху будинку в 2003
році правильно була оцінена судом як
неналежний доказ у справі, так як подія
пошкодження квартири позивача,
пов'язана із необхідністю ремонту даху
будинку сталася в 2011 році, тобто після
спливу великого проміжку часу.

Судом також правильно був критично
оцінений акт від 29.10.2013 року, складений
комісією в складі голови та членів
правління ЖБК «Жовтневий - 13»,
відповідно до якого було обстежено дах
над приміщенням позивача та стеля в її
квартирі і яким не виявлено ні отворів,
ні щілин, які б пропускали воду.
Вказаний акт складено 29.10.2013р., тобто
вже після того, як провадження по
вказаній цивільній справі було
відкрито, а членами комісії є
представники відповідача, які
заінтересовані в результаті справи.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Зважаючи на викладені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача на її користь
49897 грн. в рахунок відшкодування
завданої майнової шкоди є законними та
обґрунтованими.

Позовні вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди не були задоволені.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Судом було відстрочено ОСОБА_2 сплату
судового збору до ухвалення судового
рішення у справі, тому суд правильно
стягнув судовий збір з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної частини вимог.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
діючими нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, та дійшов до
правильного висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які
посилався як на підставу своєї
апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній
скарзі про те, що рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам
закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду і не
містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа
розглянута по суті правильно, законних
підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
«Жовтневий-13» - відхилити, рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 5 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може
бути оскаржена в касаційному порядку
до касаційного суду протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою.

Головуючий
Р.Д.
Громік

Судді
В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков