Справа № 369/615/14-ц
Провадження № 2/369/907/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2014 року
Києво-Святошинськийрайонний суд
Київськоїобласті в складі:

головуючогосудді
Волчка А.Я.,

за участю секретаря
Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, встановлених рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
встановлених рішенням суду.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував
тим, що на підставі рішення
Києво-Святошинським районним судом
Київської області від 03 грудня 2004 року
стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_3 у розмірі ? частини з усіх видів
заробітку щомісячно.

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 30 травня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4
та дружини ОСОБА_5 в розмірі ? частини
від усіх доходів.

12 листопада 2013 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області було ухвалено
рішення про зменшення розміру
аліментів на утримання ОСОБА_6 з ? до 1/6
частини з усіх видів доходу.

14 листопада 2013 року Святошинський
районний суд м.Києва ухвалив рішення,
за яким ОСОБА_2 зобов»язано сплачувати
аліменти в розмірі ? частини від усіх
доходів на утримання матері ОСОБА_7.

На момент подачі позову ОСОБА_2 сплачує
аліменти на користь першої дружини
ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_8 в розмірі 1/6
частини від усіх доходів, на утримання
другої дружини ОСОБА_5 в розмірі ?
частини від усіх доходів, на користь
другої дружини ОСОБА_5 на утримання
ОСОБА_4 в розмірі ? частини від усіх
доходів та на користь матері ОСОБА_7 - ?
частину від усіх доходів.

Позивач зазначив, що його матеріальний
стан не дає йому можливості сплачувати
аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 в
розмірі 1/6 частини від усіх видів
доходу, оскільки він працює в ТОВ
«НЕТМАСТЕР», займає посаду
адміністратор даних. Його
середньомісячна заробітня плата
складає 1 200 грн. 00 коп., яка не є
достатньою для його утримання,
утримання першої дружини, сина ОСОБА_8,
другої дружини, сина ОСОБА_4 та матері,
яка є пенсіонеркою.

Позивач просив суд зменшити розмір
аліментів, що стягуються з нього на
користь ОСОБА_3 на утримання дитини
ОСОБА_8 з 1/6 частини до 1/8 частини від
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше одного неоподаткованого
мінімуму доходів громадян щомісячно.

Відповідач подала до суду письмові
докази, відповідно до яких вбачається,
що вона працює медичною сестрою, іншого
доходу для утримання дитини вона не
має, і сума аліментів в розмірі 1/6
частини від усіх видів доходу позивача
є можливою для виплати, тому просила у
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач просив
суд задовольнити заявлені позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечувала проти
задоволення позовної заяви, просила
відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України визначено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу
України регулювання сімейних відносин
має здійснюватись з максимально
можливим врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Як встановлено в судовому засіданні,
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
грудня 2004 року стягнуто з ОСОБА_2
аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі ?
частини з усіх видів заробітку
щомісячно.

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 30 травня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4
та дружини ОСОБА_5 в розмірі ? частини
від усіх доходів.

Рішенням Києво-Святошинським районним
судом Київської області від 12
листопада 2013 року вже було зменшено
розмір аліментів на утримання ОСОБА_6 з
? до 1/6 частини з усіх видів доходу.

14 листопада 2013 року Святошинський
районний суд м.Києва ухвалив рішення,
за яким ОСОБА_2 зобов»язано сплачувати
аліменти в розмірі ? частини від усіх
доходів на утримання матері позивача -
ОСОБА_7.

Починаючи із квітня місяця 2013 року
позивач працює в ТОВ «НЕТМАСТЕР»,
займає посаду адміністратор даних.
Його заробіток згідно, наданої довідки,
зсерпня місяця 2013 року до січня 2013 року
складав 1200 грн. щомісячно.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що
набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших
справ, у яких берутьучасть ті
самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного
кодексу України, розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Посилання позивача на необхідність
зменшення розміру аліментів у зв'язку
із тяжким матеріальним становищем та
наявністю інших утриманців, суд оцінює
критично. Крім того, позивач є
працездатною особою, офіційно працює,
його заробітна плата в середньому
складає 1200 грн., тому він має всі
можливості матеріально утримувати
свою дитину, що є його обов'язком.
Доказів, які б свідчили про погіршення
його стану здоров'я, позивачем також
надано не було.

Таким чином, оскільки судом не
встановлено обставин, які б
унеможливлювали позивача сплачувати
аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх
видів його заробітку (доходу), підстави
для зменшення розміру аліментів
відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі ст. 18 Конвенції про
захистправ дитини ст. ст. 7, 192
Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 12
Закону України «Про охорону дитинства»
та керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 60, 61, 88,
208,209, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
встановлених рішенням суду - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії даного рішення
суду особою, яка його оскаржує.

Суддя

Волчко А.Я.