Єдиний унікальний номер 205/1228/14-ц
справа № 2/205/2038/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, КЖЕП
«Центральний» про усунення перешкод в
користуванні власністю та визначення
порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11 лютого 2014 року звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, КЖЕП
«Центральний» про усунення перешкод в
користуванні власністю та визначення
порядку користування квартирою. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він з 05 листопада 1994
року по 22 січня 2013 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від
сумісного шлюбу мають дітей ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 З 24 листопада 1995 року позивач
зареєстрований та постійно мешкає за
адресою: АДРЕСА_1. В 1996 році зазначена
квартира була приватизована на сім'ю з
чотирьох осіб: позивача, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 Квартира складається з трьох
житлових кімнат площею 10,9 кв.м., 18,0 кв.м.
та 15,1 кв.м. ОСОБА_3 в спірній квартирі не
проживає впродовж тривалого часу. В
жовтні 2012 року позивач поселився до
житлової кімнати площею 10,9 кв.м., де
мешкав до грудня 2013 року. В квітні 2013
року ОСОБА_2 без згоди позивача
поселила до квартири свого чоловіка
ОСОБА_7 та зайняла кімнату позивача.
Повернувшись з відрядження у листопаді
2013 року, позивач з'ясував, що не має
можливості знаходитись в належній йому
частині квартири.

Позивач просив суд визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1;
виділити в користування позивача
житлову кімнату площею 10,9 кв.м.;
виділити в користування ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 житлові кімнати площею 18,0
кв.м. та 15,1 кв.м.; у спільному
користуванні залишити коридор площею
5,2 кв.м., кухню площею 7,5 кв.м., туалет
площею 1,1 кв.м., коридор площею 2,9 кв.м,
кладову площею 1,7 кв.м.; зобов'язати
відповідачів не чинити позивачу
перешкод у користуванні, володінні та
розпорядженні 1/4 частиною квартири
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні
вимоги не визнала в повному обсязі та
просили відмовити в їх задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялась
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомила. Письмових заяв не
надходило.

До суду надійшла заява КЖЕП
«Центральний» з проханням розглядати
справу без участі їх представника та
винести рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Вибір громадянами способу захисту
своїх прав і свобод від порушень та
протиправних посягань гарантовано ч. 4
ст. 55, ст. 124 Конституції України,
відповідно до якої кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань
та закріплено статтями 7, 12 Загальної
декларації про права людини, ст. 13
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, що згідно зі статтею 9
Конституції України є складовою
національного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані та здобуті докази, вважає, що в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 18).

Зазначена квартира складається з: 1 -
коридор площею 5,2 кв.м., 2 - житлова
площею 10,9 кв.м., 3 - житлова площею 18,0
кв.м., 4 - житлова площею 15,1 кв.м., 5 - кухня
площею 7,5 кв.м., 6 - кладова площею 1,7 кв.м.,
7 - туалет площею 1,1 кв.м., 8 - коридор
площею 2,9 кв.м. Загальна площа квартири -
62,4 кв.м., житлова - 44,0 кв.м. (а.с. 14).

На спірну квартиру відкритий особовий
рахунок НОМЕР_1, основним
квартиронаймачем є ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої
площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м.
на одну особу.

Таким чином, з урахуванням|з
врахуванням| житлової площі спірної
квартири, яка складає, - 44,0 кв.м. і
кількості осіб|облич,лиць|,
зареєстрованих в даній квартирі, на
кожного з тих, що проживають
доводиться|припадає,приходиться| по 7,3
кв.м. житлової площі.

З урахуванням того, що
позивач|позовниця,позивачка| просить
виділити йому в користування житлову
кімнату площею 10,9 кв.м., а ОСОБА_2,
ОСОБА_9, ОСОБА_4 - житлові кімнати площею
18,0 кв.м. та 15,1 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1,
що, на думку суду, порушує права
відповідачів на житло, закріплене ст. 6
Конституцій України, оскільки у разі|в
разі| задоволення позовних вимог, норма
житлової площі буде значно менша від
встановленої|установленою| законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
право власності є непорушним. Кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

За змістом права власності,
визначеного ст. 317 ЦК України, право
власності - це право володіння,
користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено та не
заперечувалось сторонами у справі, що
позивач проживає АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем в порушення вимог ст. ст. 10,
59-60 ЦПК України не було надано суду
належних і допустимих доказів на
підтвердження обставин, які свідчили б
про чинення позивачу з боку
відповідачів перешкод у користуванні
1/4 частиною спірної квартири.

Таким чином, розглядаючи даний спір в
межах заявлених вимог, оцінюючи
здобуті по справі докази щодо їх
належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст.
ст. 15-16, 319, 321, 391 Цивільного кодексу
України, ст. 47 Житлового кодексу
України, ст. ст. 10-11, 59-60, 88, 212-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, КЖЕП
«Центральний» про усунення перешкод в
користуванні власністю та визначення
порядку користування квартирою
АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н.В. Залімська