У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Касьяна О.П., Кафідової О.В., Коротуна
В.М., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом виконавчого комітету
Миколаївської міської ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:
житлово-комунальне підприємство
Миколаївської міської ради «Південь»,
служба у справах дітей адміністрації
Ленінського району Миколаївської
міської ради, про розірвання договору
найму житлового приміщення та
виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 11 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року виконавчий комітет
Миколаївської міської ради звернувся
до суду із указаним позовом та просив
розірвати договір найму квартири
АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 та виселити
відповідачів із вказаної квартири,
посилаючись на те, що відсутні підстави
для проживання останніх як тимчасових
мешканців у даній квартирі.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 жовтня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Миколаївської області від 11
грудня 2013 року, позов задоволено.

Розірвано договір найму квартири
АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 та виселено із даної
квартири ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 без
надання іншого житлового приміщення.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявники просять
скасувати рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 15
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Миколаївської області від 11
грудня 2013 року, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
та неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 15
жовтня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Миколаївської області від 11
грудня 2013 року, оскільки судові рішення
законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 11 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П.
Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун