У х в а л а

іменем україни

20 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Червонослобідської сільської
ради Черкаського району Черкаської
області, управління Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області,
реєстраційної служби Черкаського
районного управління юстиції
Черкаської області про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, визнання недійсними рішення
сільської ради та свідоцтва про право
власності на земельну ділянку за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 28 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 2 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що він є власником 13/25 частин
будинку АДРЕСА_1, який знаходиться на
земельній ділянці, площею 0,15 га.
Власником іншої частини будинку є
ОСОБА_5 У грудні 2008 року між ними виник
спір щодо порядку користування
зазначеною земельною ділянкою. Ухвалою
Черкаського районного суду Черкаської
області від 1 лютого 2010 року
затверджено мирову угоду між ним та
ОСОБА_5, за якою 0,13 га вказаної
земельної ділянки рахується за ним, а
0,02 га - за ОСОБА_5 Звернувшись до
сільської ради з метою приватизації
земельної ділянки, яка знаходилася у
його користуванні, він дізнався, що
ОСОБА_5 на підставі рішення сільської
ради від 26 вересня 2012 року № 26-15
приватизувала земельну ділянку, площею
0,0401 га, а не площею 0,02 га, як це
передбачено мировою угодою, та
отримала державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд визнати
недійсним рішення Червонослобідської
сільської ради Черкаського району
Черкаської області від 26 вересня 2012
року № 26-15 в частині виділення у
власність ОСОБА_5 земельної ділянки,
площею 0,0401 га, по
АДРЕСА_1; визнати недійсним державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку, площею 0,0401 га,
виданий ОСОБА_5 21 травня 2013
року; скасувати державну реєстрацію
права власності ОСОБА_5 на вказану
земельну ділянку; зобов'язати Головне
управління Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області
скасувати у поземельній книзі та
Державному земельному кадастрі записи
про реєстрацію за ОСОБА_5 права
власності на вище зазначену земельну
ділянку та внести відповідні записи до
поземельної книги та Державного
земельного кадастру; стягнути з ОСОБА_5
на його користь понесені ним судові
витрати.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 28 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 2 грудня 2013 року, у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким його позов
задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що права позивача
діями відповідачів (ОСОБА_5 та
Червонослобідської сільської ради
Черкаського району Черкаської області)
не порушені.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 28 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 2 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта