Справа № 646/1066/14-ц
№ производства 2/646/540/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Червонозаводський районний суд
міста Харкова у складі:
головуючого - судді
при секретарі - Міщенко
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської
міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-
Позивачі звернулись до суду із
позовною заявою до Харківської міської
ради, третя особа: ОСОБА_3, у якій, з
урахування уточнень, просять суд
визнати за позивачами право власності
за кожним по 19/100 часток житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті їх
матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
без врахування самочинних прибудов.
В обґрунтування позову зазначили, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивачів
ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася
спадщина на 38/100 часток житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1. Спадкоємцями
за законом першої черги є позивачі,
тобто, діти померлої, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
В встановлений законом шестимісячний
строк, позивачі звернулася до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини, але в видачі
свідоцтв про спадщину за законом,
постановою державного нотаріуса 1-ої
ХДНК від 06.12.2013 року було відмовлено у
зв'язку з тим, що 38/100 часток не
зареєстровані після перерозподілу
ідеальних часток за ОСОБА_4.
ОСОБА_4 на праві власності належала 1/2
частина житлового будинку по АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
нотаріусом Першої Харківської
державної нотаріальної контори від
18.12.1991 року та рішення виконкому
Червонозаводської районної ради
народних депутатів в м. Харкові за № 134/3
від 04.06.1996 року про перерозподіл
ідеальних часток співвласників, яким
визнано за ОСОБА_4 право власності на
38/100 часток, замість 1/2 частини.
Згідно з довідкою КП Харківське міське
бюро технічної інвентаризації від
03.09.2013 року № 1301186 власником значиться
тільки - третя особа - ОСОБА_3, за якою на
праві приватної власності
зареєстровано 62/100 частки житлового
будинку по АДРЕСА_1.
ОСОБА_4 не зареєструвала права
власності на належні їй 38/100 часток
житлового будинку з надвірними
будовами по АДРЕСА_1 у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
тому, що була особою похилого віку та
юридично не обізнаною.
Також вказали, що, коли було прийняте
рішення виконкому Червонозавсдської
районної ради народних депутатів в м.
Харкові за № 134/3 від 04.06.1996 року про
перерозподіл ідеальних часток
співвласників, діяли норми Цивільного
кодексу УРСР в редакції 1963 року, які не
пов'язували виникнення права власності
на нерухоме майно з фактом його
реєстрації у відповідному державному
реєстрі прав власності.

В судовому засідання позивачі позовні
вимоги підтримали, проти заочного
розгляду справи не заперечували.

Відповідач - Харківська міська рада -
про час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином, свого
представника до суду не направив,
причину неявки свого представника до
суду, не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечувала.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
задоволення позову виходячи з
наступного.

Згідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
нотаріусом Першої Харківської
державної нотаріальної контори від
18.12.1991 року ОСОБА_4 на праві власності
належала 1/2 частина житлового будинку з
частиною надвірних будівель по
АДРЕСА_1.

Згідно до приписів ст. 548 ЦК України (в
ред. 1963 р.) для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Не допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963
р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав в державну нотаріальну контору
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Після прийняття спадщини право
власності на вказану частину будинку з
надвірними будівлями зареєстровано
ОСОБА_4 у Харківському міському бюро
технічної інвентаризації на праві
приватної власності 24.12.1991 року за
реєстровим №987.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивачів
ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина на
38/100 часток житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого по
АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом першої черги є
позивачі, тобто, діти померлої, ОСОБА_1
та ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Згідно до довідки Першої Харківської
державної нотаріальної контори від
21.02.2014 року №885/01-16, після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 з заявою про
прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1,
заяву якої зареєстровано 30.08.2013 року за
№1797 та заведено спадкову справу №571/2013.
Також, 03.09.2013 року звернулася ОСОБА_2
звернулася з заявою про прийняття
спадщину, яку зареєстровано за №1817.

У судовому засіданні відповідно до
рішення виконавчого комітету Ради
народних депутатів м. Харкова №139/3 від
04.06.1996 року, встановлено, що вказаним
рішенням перерозподілені ідеальні
частки в загальній власності поміж
співвласниками житлового будинку по
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим ОСОБА_4
перерозподілена частка 38/100 частин,
замість 1/2 частини будинку, що належить
на праві приватної власності.

Як з'ясовано у судовому засіданні мати
позивачів ОСОБА_4 не зареєструвала
право власності на 38/100 частин будинку,
після перерозподілу часток.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЦК УРСР (в
редакції 1963 р.) право власності - це
врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження майном.

Згідно до ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.)
право власності (право оперативного
управління) у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором. Передачею визнається
вручення речей набувачеві, а так само
здача транспортній організації для
відправки набувачеві і здача на пошту
для пересилки набувачеві речей,
відчужених без зобов'язання доставки.
До передачі речей прирівнюється
передача коносаменту або іншого
розпорядчого документа на речі.

Як вбачається з постанови державного
нотаріуса Першої Харківської
державної нотаріальної контори від
06.12.2013 року №, позивачу ОСОБА_1
відмовлено у вчинені нотаріальної дії
з приводу видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4

Також, як вже зазначалося вище до
Першої Харківської Державної
нотаріальної контори, з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
03.09.2013 року зверталася і позивач ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини. Спадкоємцями за
заповітом можуть бути юридичні особи
та інші учасники цивільних відносин
(стаття 2 цього Кодексу).

Приписами ст. 1261 ЦК України визначено,
що у першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину.

Згідно до ст. 1267 ЦК України встановлено,
що частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Частки позивачів у праві власності на
домоволодіння не визначені, однак вони
є рівними і кожний з них є власником
половини спадкового будинку, тобто по
19/100 часток.

Позивачі між собою дійшли згоди щодо
розподілу спірного майна - 38/100 часток
будинку з надвірними будівлями, а саме:
по 19/100 часток.

Таким чином, та за наявності таких
документів: домової книги про те, що
будинок належав спадкодавцеві;
технічного паспорту на будинок;
свідоцтва про право власності з
реєстрацією майна за померлою ОСОБА_4;
постанови нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, суд
приходить до висновку про задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 212, 213, 215, 223, 224 ЦПК
України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268
ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської
міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 19/100 часток житлового
будинку з надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті їх матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, без врахування самочинних
прибудов.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 19/100 часток житлового
будинку з надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті їх матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, без врахування самочинних
прибудов.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова.

Рішення у повному обсязі виготовлено
02.04.2014 року.

Суддя
Васильєва О. О.