Провадження № 2/344/1149/14
У Х В А Л А

26 травня 2014
року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді          Бабій О.М.

секретаря                    Сивухін
ої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду заяву представника
ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення
земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення
земельного сервітуту.

Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала
заяву про вжиття заходів забезпечення
позову, просить накласти арешт на майно
яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
приватної власності, а саме:
будинковолодіння, яке знаходиться по
вул. Фіголя, 35 «А» та земельну ділянку,
площею 0,0249 га, яка знаходиться за
адресою: м. Івано-Франківськ, вул.
Фіголя, 35 «А», мотивуючи тим, що спірну
земельну ділянку виставлено на продаж.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів фізичних або юридичних осіб
і застосовується судом як гарантія
реального виконання рішення суду на
випадок його прийняття.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 одним із
видів забезпечення позову є накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України,
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи
відповідачі 27 січня 2009 року отримали
право власності на земельну ділянку
площею 0,0249 га. По вул. Фіголя, 35 «А» в .
Івано-Франківську.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Позивачка звернулась до суду із
позовом про встановлення земельного
сервітуту, право власності
відповідачів на земельну ділянку не
оспорюється.

Відповідачі, як власники земельної
ділянки мають право розпорядитись
вказаною земельною ділянкою на власний
розсуд.

Навіть у випадку продажу відповідачами
земельної ділянки, позивачка зможе
звернутись до суду із позовом про
встановлення земельного сервітуту до
нових власників земельної ділянки.
Якщо продаж земельної ділянки
відповідачами буде вчинено під час
розгляду справи в суді, то позивачка
має право заявити суду клопотання про
заміну відповідача у справі.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що в заяві представника
позивача про забезпечення позову слід
відмовити, оскільки така заява є не
обгрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника
ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення
земельного сервітуту відмовити.

Копію ухвали направити для відома
позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя

Бабій О.М.