У х в а л а

26 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Кадєтової О. В.,
Наумчука М. І.,

Мартинюка В. І.,
Остапчука Д. О. розглянувши заяву
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про визнання договору оренди земельної
ділянки № 62 недійсним. Зазначав, що між
ним та відповідачем укладено договір
оренди належної йому земельної ділянки
площею 6,2445 га, що розташована на
території Самійлівської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області. Даний договір не відповідає
вимогам ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», оскільки не містить
передбаченої цією статтею істотної
умови, зокрема, умови передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 09
квітня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 27 травня 2013 року, позов
ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
землі, укладений між ОСОБА_3 та
ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», зареєстрований
05 травня 2010 року в Новоазовському
районному відділі «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельним
ресурсам» за №
11.

Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 червня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 09 квітня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 27 травня 2013 року відмовлено
на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

12 травня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - ст. 15
Закону України «Про оренду землі», що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року.

Постановляючи ухвалу 29 січня 2014
року, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
позицією суду апеляційної інстанції
про відмову в задоволенні позову про
визнання недійсними договорів оренди
землі, виходячи з того, що позивачами не
заперечувався факт отримання орендної
плати за землю із застосуванням
індексу інфляції та факт передачі їх
земельних ділянок без розроблення
проектів їх відведення. Підписавши
тексти договорів у зазначеній
редакції, з часу укладання цих
договорів, позивачі не зверталися до
відповідача з відповідними заявами
щодо уточнення подвійного тлумачення
спірних пунктів договорів, вони
містять істотні умови, а пункти, на які
посилаються позивачі, потребують
уточнень у позасудовий порядок. Права
позивачів, як орендодавців, не
порушені.

У той же час, постановляючи ухвалу 27
червня 2013 року, про перегляд якої
подано заяву, Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
позицією попередніх судів щодо
наявності підстав для задоволення
позову про визнання недійсним договору
оренди землі, виходячи з того, що
договір оренди на порушення вимог
ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» не містить однієї з
істотних умов договору - умови про
передачу в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, що є підставою для
визнання такого правочину недійсним,
оскільки ним порушуються права
позивача.

З огляду на зміст судових рішень
відсутні підстави вважати, що у
зазначених справах тотожними є
встановлені судом фактичні обставини,
які мають значення для вирішення спору,
який розглядався, а, відповідно, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, які брали участь у розгляді
справ подібні і мало місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в порівнянні із
справою у якій постановлена ухвала, яку
просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Саме по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції, в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно вимог
статті 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, за заявою
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді
О. В. Кадєтова

В. І. Мартинюк

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук