Провадження №6/761/1929/2014
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Саадулаєва А.І.

при секретарі - Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві Головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві О.Г.Григорян про примусове
входження до житла боржника ОСОБА_1, -

В С Т А
Н О В И В:

У жовтні 2014 року Головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
О.Г.Григорян (далі по тексту - державний
виконавець) звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з поданням про примусове
входження до житла боржника ОСОБА_1
(далі по тексту - боржник, ОСОБА_1).

Подання мотивоване тим, що на
примусовому виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві знаходиться виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-3751/12 від 11.06.2013 року, виданого
Дарницьким районним судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованості за
кредитним договором в розмірі 536063,59
доларів США, що становить 4284756,00 грн. та
судові витрати в сумі 3441,00 грн., а всього
4288197,00 грн.

Як зазначає державний виконавець,
боржник не вчиняє жодних дій,
спрямованих на добровільне виконання
виконавчого листа. Відповідно до
повідомлення Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 29.08.2013 року №18662,
кв.АДРЕСА_2 належить на праві власності
боржнику. 25.02.2014 року та 14.03.2014 року
державним виконавцем направлено
вимоги, якими зобов'язано боржника
забезпечити державному виконавцю
вільний доступ до вказаної квартири.
Проте, виходом 07.03.2014 року та 24.03.2014 року
державного виконавця за вищевказаною
адресою опис нерухомого майна не
виявилось можливим провести у зв'язку з
тим, що боржник перешкоджав проведенню
виконавчих дій, а саме не відчинив
двері квартири, про що складено
відповідний акт, а відтак боржником
вимога державного виконавця не
виконана. Враховуючи те, що станом на
15.10.2014 року грошові кошти згідно
виконавчого документа боржником на
рахунок Головного управління юстиції у
м. Києві не зараховані, від боржника не
надходило жодних повідомлень щодо
врегулювання умов та порядку погашення
наявного боргу та виконання рішення
суду, державний виконавець звернувся
до суду з поданням, відповідно до якого
просить суд постановити ухвалу про
примусове входження до квартири
АДРЕСА_2.

У судове засідання державний
виконавець не з'явився, повідомлений
належним чином про розгляд справи.

Боржник та стягувач у судове засідання
не з'явилися, відповідно до
ч.2 ст.376 ЦПК України, суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого
провадження, вважає, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень п. 10 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець має право
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Положення ст. 30 Конституції України
гарантують недоторканість житла. Не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 11.06.2013 року Дарницьким
районним судом м. Києва видано
виконавчий лист №2-3751/12 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 536063,59 доларів США, що
становить 4284756,00 грн. та судові витрати
в сумі 3441,00 грн., а всього 4288197,00 грн.

12.08.2013 року старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
О.Г.Григорян відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-3751/12 від 11.06.2013 року, виданого
Дарницьким районним судом м. Києва, та
надано боржнику ОСОБА_1 строк для
добровільного виконання вказаного
виконавчого листа.

Доказів, в порядку ст. 60 ЦПК України, що
дана постанова одержана боржником
ОСОБА_1 державним виконавцем до
матеріалів подання не надано.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд при розгляді подання державного
виконавця з'ясовує, які виконавчі дії
проводилися державним виконавцем з
часу відкриття виконавчого
провадження 12.08.2013 року, і яким саме
чином боржник чинить перешкоди у
примусовому виконанні рішення суду.

Так, державним виконавцем 25.02.2014 року та
14.03.2014 року направлялись вимоги
боржнику щодо забезпечення доступу до
квартири за адресою: АДРЕСА_2, проте,
відповідно до актів від 07.03.2014 року та
24.03.2014 року, провести опис не виявилось
можливим, оскільки двері квартири не
відчинили.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 15 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчі дії можуть провадитися за
присутності понятих. Присутність
понятих обов'язкова під час вчинення
виконавчих дій, пов'язаних з примусовим
входженням до нежитлових приміщень і
сховищ, де зберігається майно боржника,
на яке звернено стягнення або майно
стягувача, яке має бути повернене йому
в натурі; до житлових будинків і
квартир для забезпечення примусового
виселення з них та вселення в них; до
будинків, квартир та інших приміщень, в
яких перебуває дитина, яка має бути
передана іншим особам відповідно до
рішення суду; під час проведення
огляду, арешту, вилучення і передачі
майна.

Пунктом 1.5 Інструкції з організації
примусового виконання рішень
встановлено, що під час здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець приймає рішення шляхом
винесення постанов, попереджень,
внесення подань, складання актів та
протоколів, надання доручень,
розпоряджень, вимог, подання запитів,
заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

У зазначених актах, складених
державним виконавцем при виході за
місцем знаходження майна, опис якого
планувалось провести, не вказаний час
їх складання, не були залучені до їх
проведення поняті, у зв'язку з чим суд
не приймає дані акти в якості належного
та допустимого доказу.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
виконавче провадження", у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження", заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст.30 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

З цього приводу слід зазначити, що, як
вбачається з постанови про відкриття
виконавчого провадження, така винесена
державним виконавцем 12.08.2013 року, лише
25.02.2014 року державним виконавцем
направлено вимогу державного
виконавця, тобто дана вимога є першою
виконавчою дією з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Доказів протилежного
державним виконавцем до подання не
долучено.

Як вбачається з доданих до подання
додатків, доказів, які б свідчили про
те, що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
виконавчим листом державним
виконавцем не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що
державним виконавцем виконавчі дії
проведені не в повному обсязі, факт
ухилення від виконання зобов'язань
боржником ОСОБА_1 не доведено.

Враховуючи наведене, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
подання.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд, -

У Х В
А Л И В:

В задоволенні подання Головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві О.Г.Григорян про примусове
входження до житла боржника ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії до
Апеляційного суду міста Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя