Провадження номер 2-о/741/23/14
Справа № 741/424/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого-судді Головко
В.М.

за участю секретаря Пасіки
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Носівка Чернігівської
області цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа -
Козарівська сільська рада Носівського
району Чернігівської області про
встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою та
просить винести рішення, яким
встановити факт, що ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 є його батьком. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що він
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками
є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які з листопада 1978
року проживали однією сім?єю без
реєстрації шлюбу, а тому у свідоцтві
про його народження записано лише ім'я
батька -ОСОБА_2, а прізвище записано за
матір'ю - ОСОБА_3. Батько заявника
ОСОБА_2 при житті визнавав заявника за
свого сина, утримував та займався його
вихованням. Після його смерті
відкрилася спадщина, однак він не зміг
скористатись своїм правом на спадщину
в зв'язку з відсутністю документів які
підтверджують, що він є сином ОСОБА_2.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заяву підтримав з мотивів, які в ній
зазначені, просив її задовольнити.

Заінтересована особа-Козарівська
сільська рада Носівського району
Чернігівської області в судове
засідання свого представника не
делегувала, надіславши до суду заяву з
проханням винесення рішення згідно
чинного законодавства та про розгляд
справи у відсутності представника
сільради.

Свідки ОСОБА_3 у судовому засіданні
дала показання про те, що вона жила з
ОСОБА_2 з 1978 року в незареєстрованому
шлюбі, від нього у неї народилося двоє
дітей, один з них ОСОБА_1 - заявник по
даній справі, а інший ОСОБА_4, який помер
у 2010 році. Проживали вони однією сім?єю
і ОСОБА_2 повністю визнавав ОСОБА_1 як
свого сина.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
дав показання, про те, що родину ОСОБА_1
та покійного ОСОБА_2 знав приблизно з 1978
року. ОСОБА_2 визнавав ОСОБА_1 своїм
сином, у них були дружні стосунки,
проживали вони однією родиною.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1, у
свідоцтві про народження його матір"ю
записана ОСОБА_3, а в графі батько
записано лише прізвище та ім'я - ОСОБА_2
(а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.5).

З копії домової книги на
домоволодіння по АДРЕСА_1 вбачається,
що ОСОБА_2 з 1978 року по 13.05.2008 року був
зареєстрований в даному домоволодінні
разом з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1 і ОСОБА_4

Згідно відповіді Носівської районної
державної нотаріальної контори на
запит суду, спадкова справи після
смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
не заводилися. ( а.с. 14).

Відповідно до ч.1 ст. 130 СК України у разі
смерті чоловіка, який не перебував у
шлюбі з матір'ю дитини, факт його
батьківства може бути встановлений за
рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу
України при народженні дитини у матері,
яка не перебуває у шлюбі, у випадках,
коли немає спільної заяви батьків,
заяви батька або рішення суду, запис
про батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини записуються за
її вказівкою.

Стаття 256 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення даного факту необхідно
заявнику для оформлення спадщини після
померлого батька.

Отже даний факт повністю
підтверджується дослідженими у
судовому засіданні письмовими
доказами та показаннями свідків і
підлягає встановленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 130, 135 Сімейного Кодексу України,
ст. 213 - 215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.М. Головко