Справа № 758/3803/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

20 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Сербіної Н. Г. ,

при секретарі - Власенко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом мотивуючи свої
вимоги тим, що спільне подружнє життя з
відповідачем не склалося, оскільки
сторони мають різні характери, між
ними відсутні взаєморозуміння та
довіра. На даний час вони проживають
окремо, відповідач взагалі не
цікавився її справами, не ділився
своїми з нею. При будь-якій можливості
поговорити, все закінчувалось сваркою
та непорозумінням один одного.
Останнім часом відповідач все частіше
при зверненні до неї застосовував
словесні образи та неповагу,
демонстрував свою незацікавленість. За
весь час перебування у шлюбі
відповідач не має роботи, не бажає
працювати та матеріально утримувати
сім»ю. Від розмови щодо появи у них
дитини, відповідач ухиляється,
демонструючи своє небажання мати
дітей. Відповідач влаштовує постійні
скандали та шантаж в присутності інших
людей та в інших громадських місцях, що
принижує її честь та гідність. З лютого
2014 року фактичні подружні стосунки між
ними припинені. Просить розірвати шлюб
та змінити її прізвище -ОСОБА_1 на
дівоче- ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала з тих же підстав,
просила позов задовольнити, не
заперечувала проти постановлення
заочного рішення. Пояснила також, що на
сьогоднішній день має іншого чоловіка.
Примирення з відповідачем вважає не
можливим.

В судове засідання відповідач не
з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним, причини
поважності неявки в судове засідання
суду не повідомив. В заяві від 08.05.2014
року зазначив, що з релігіозних причин
не може дати згоду на розлучення.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу
за відсутності відповідача на
підставі наявних у справі доказів та
постановити заочне рішення.

Заслухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
сторони зареєстрували шлюб 24 травня 2013
року.

Дітей від шлюбу не мають.

Спільне життя сторін не склалося,
оскільки сторони мають різні характери
та погляди на сумісне життя. В сім»ї
виникають сварки та непорозуміння з
різних питань.

Як зазначає позивачка, відповідач не
працює, не утримує сім»ю, демонструє
своє небажання мати дитину, вона
втратила почуття поваги та любові. З
лютого 2014 року сторони не підтримують
сімейно - шлюбні стосунки, проживають
окремо. На даний час позивачка має
іншого чоловіка.

Майнових та житлових спорів між
сторонами немає.

Позивачка не бажає надалі відновлювати
відносити з відповідачем, підстав для
примирення не вбачає.

Посилання відповідача на те, що він не
може дати згоди на розлучення з
релігіозних причин, оскільки є людиною
віруючою, не заслуговує на увагу,
оскільки ним не надано жодних доказів
того, що збереження сім»ї можливе і це
не суперечитиме інтересам подружжя.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб
слід розірвати.

Що стосується позовних вимог про зміну
прізвища позивачки з ОСОБА_1 на дівоче
прізвище ОСОБА_1, то в цій частині позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв»язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб (
а.с.7) дошлюбне прізвище позивачки було
«ОСОБА_1».

Прізвище «ОСОБА_1» є дівочим прізвищем
позивачки, яке вона змінила
зареєструвавши шлюб з ОСОБА_3 ( а.с.21-
свідоцтво про шлюб, а.с.22- свідоцтво про
розірвання шлюбу).

Тому, суд має право після розірвання
шлюбу відновити саме дошлюбне прізвище
позивачки «ОСОБА_1», про що остання не
просить, а підстав для зміни прізвища
позивачки на «ОСОБА_1» суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 110, 112,115 СК України, ст. 213, 214, 215, 218,
224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 24 травня 2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Подільського
районного управління юстиції у м.Києві
( актовий запис 349) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
- розірвати.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надсилається судом до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб, відповідно до ст. 115 СК
України.

Суддя Н. Г. Сербіна