Справа № 456/5830/13
Головуючий у 1 інстанції: Пак
Провадження № 22-ц/783/2441/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді
- Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі:
Бадівській О.О.

за участю:
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 10 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей в
твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5, в якому просить стягувати
аліменти з відповідачки на утримання
двох дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1500 грн.
в твердій грошовій сумі тобто 3000 грн.
щомісячно до повноліття дітей. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 16 травня 1998 року
він одружився з відповідачкою по
справі. За час спільного проживання в
них народилося двоє дітей ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2
Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 12 квітня 2013
року шлюб між ними розірвано.
Відповідно до рішення виконкому
Стрийської міської ради №140 від 20.06.2013
р. визначено місце проживання із
позивачем. Відповідачка по справі
ОСОБА_5 тривалий час не займалася
вихованням та доглядом дітей, фактично
не виконувала свій материнський
обов'язок. Всі обов'язки по вихованню,
утриманню та догляду дітей лежать на
ньому. Байдуже ставлення відповідачки
до своїх обов'язків по утриманню та
вихованню дітей, а також аморальна
поведінка в присутності їхніх дітей,
привела до того, що він вимушений був
забрати їх з Італії в Україну. Діти
відвідують школу в м. Стрию, додатково
займаються репетиторством. Син ОСОБА_8
займається у спортивній секції боксу
на що потребує значних витрат.
Відповідачка отримує значні доходи,
які приховує від своїх дітей.
Добровільно допомогу на їх утримання
надавати відмовляється. Для належного
фізичного та розумового розвитку, їхні
діти потребують належного
повноцінного харчування, сезонного
одягу та взуття, художньої та
навчальної літератури, засобів
гігієни. Відповідачка має можливість
надавати матеріальну допомогу на
утримання дітей так як працює в Італії
має високий дохід, але мінливий дохід,
інших утриманців ОСОБА_5 немає, а тому
вважає, що відповідачка має можливість
сплачувати на кожну дитину по 1500 грн.,
що буде відповідати їхнім інтересам.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 10 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто аліменти з ОСОБА_5 в розмірі 1/3
частини зі всіх видів доходів, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на утримання
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь позивача,
батька дітей ОСОБА_4 починаючи з часу
звернення до суду, тобто з 04.11.2013р. і
продовжувати до повноліття дітей та в
доход держави 229 грн. 40 коп. судового
збору і виконувати негайно в межах
стягнення за місяць.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_4 подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
рішення є незаконним, необгрунтованим
та таким, що прийнято з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Вказує що він
заяви про стягнення аліментів в частці
від доходу не подавав, а тому районний
суд вийшов за межі позовних вимог
вирішуючи питання про стягнення
аліментів у частці від доходу, чим
самостійно визначив спосіб стягнення
аліментів. Також зазначає, що під час
ухвалення рішення, суд допустив
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи. Окрім того, вважає,
що рішення іноземного суду, яке
покладено в основу судового рішення, не
може бути обставиною яка в силу ч.3 ст. 61
ЦПК України не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Звертає
увагу суду, що питання незаконного
переміщення дітей не було предметом
розгляду судом першої інстанції, а тому
суд помилково прийшов до висновку про
викрадення дітей.

Просить рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівсьбкої
області від 10 грудня 2013 року
скасувати та постановити рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

У відповідності до ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обгрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції не відповідає
зазначеним вимогам.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_4
та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 16.05.1998 року. Під час спільного
проживання у них народилася дочка
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_2 матір'ю яких є
відповідачка - ОСОБА_5, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с. 5-6).

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 12 квітня 2013
року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, зареєстрований 16 травня 1998 року
у Ралівській сільській раді
Самбірського району Львівської
області, актовий запис №7.

Відповідно до рішення Стрийської
міської ради від 20 червня 2013 року №140
неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_8
визначено місце проживання з батьком
ОСОБА_4 в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 Сімейного кодексу України
передбачає перелік обставин, які
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

У відповідності до п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
за відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181
СК аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і
виплачуються щомісячно. Вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи з ОСОБА_5 аліменти в розмірі
1/3 частини з усіх видів доходів на
утримання неповнолітніх дітей,
районний суд виходив з того, що позивач
займається вихованням дітей, спільно з
ними проживає, а тому ОСОБА_5, повинна
також приймати участь в їх утриманні.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки такий не
грунтується на фактичних обставинах
справи та не відповідає вимогам закону.

Дійшовши вищенаведеного висновку, суд
першої інстанції не врахував положень
ч.1 ст. 184 СК України та п.17
Постанови Пленуму Верховного Суду від
15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» і
залишив поза увагою пояснення
представника відповідача, що ОСОБА_5 на
даний час не працює, у зв'язку із чим
колегія суддів вважає за необхідне
задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_4 про стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

В матеріалах справи відсутні докази
щодо підтверджень про витрачання
позивача щомісячно по 1500 грн. на кожну
дитину та не доведено даної обставини
представником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні Апеляційного суду
Львівської області.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в судовому
засіданні зазначив, що відповідачка не
заперечує, щодо стягнення з неї
аліментів, в передбаченому законом
розмірі.

Тому, колегія суддів враховуючи
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для дітей віком
від 6 до 18 років, гарантований Законом
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік», матеріальний стан
відповідачки, відсутність у неї
стабільного заробітку, обставини
справи та зібрані докази приходить до
висновку, що з ОСОБА_5 слід стягувати
аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 щомісяця на кожну дитину в
розмірі 500 грн.

Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалене при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, а тому вважає за
необхідне скасувати рішення районного
суду і ухвалити нове рішення про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 на
утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в
розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну
дитину.

При наявності даних про зміну
матеріального стану і наявності інших
доходів у ОСОБА_5 позивач вправі
звернутися з позовом про збільшення
розміру аліментів.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 10 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким стягувати з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання
дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_7 починаючи з 04.11.2013 року і до
досягнення дітьми повноліття,
щомісячно на кожну дитину по 500 (п'ятсот)
грн., яка підлягає індексації
відповідно до закону.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий Струс Л.Б.

Судді Шандра М.М.

Шумська Н.Л.