Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особи -
Житомирська міська рада, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з указаною
заявою, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її троюрідний дядько
(троюрідний брат її матері) ОСОБА_2,
після смерті якого відкрилася
спадщина, що була прийнята нею шляхом
подання до нотаріуса заяви про
прийняття спадщини. ОСОБА_2 не мав
власної сім'ї та дітей, а вона була його
єдиним найближчим родичем. У зв'язку з
незадовільним станом здоров'я та через
похилий вік він потребував сторонньої
допомоги, у зв'язку з чим в 2006 році вона
переїхала проживати до нього за
адресою: АДРЕСА_1, здійснюючи за ним
догляд. Тому, враховуючи, що згідно ст.
1264 ЦК України до четвертої черги
спадкодавців за законом віднесено
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини, просить
встановити факт проживання однією
сім'єю з серпня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
нею та ОСОБА_2

У судовому засіданні заявник та її
представник вимоги заяви підтримали,
обґрунтовуючи їх обставинами,
викладеними в заяві. Заявник пояснила,
що за проханням ОСОБА_2 проживала з ним
в частині його будинку, турбувалася за
нього, допомагала по господарству, коли
він захворів - відвідувала у лікарні, де
він і помер, а в подальшому займалася
організацією поховання. Перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі, від якого вона
має дитину, з 2005 року із чоловіком не
проживає, оскільки він у зв'язку із
зайнятістю по роботі вдома бував рідко,
не допомагав їй, проживав окремо, а
згодом стосунки між ними налагодилися,
чоловік приймав участь у похованні її
дядька, однак спільно вони не
проживають.

Представник заінтересованої особи у
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності.

Суд, заслухавши заявника та її
представника, свідків, дослідивши
письмові матеріали справи, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується заява, оцінивши докази в їх
сукупності, дійшов до висновку, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції 12.02.2013 року. Приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу Ширяєвою О.В.
19.03.2013 року було заведено спадкову
справу за № 24/2013 до майна померлого
ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1, яка
19.03.2013 року подала письмову заяву про
прийняття спадщини за законом,
повідомивши також про те, що до складу
спадкового майна входить 1/2 частина
житлового будинку АДРЕСА_1 та про
відсутність спадкоємців першої - п'ятої
черги спадкування за законом.

Як убачається із паспорта заявника та
відомостей адресно-довідкового
підрозділу УДМС в Житомирській області
від 01.11.2013 року, зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання заявника ОСОБА_1 є квартира
АДРЕСА_2, в якій вона зареєстрована з
10.07.1993 року по теперішній час.

Згідно акта комісії ТОВ КК
«КомЕнерго-Житомир» від 16.10.2013 року,
копії довідки № 2028, виданої 16.10.2013 року
ТОВ КК «КомЕнерго-Житомир» від 16.10.2013
року, із серпня 2006 року заявник
проживала без реєстрації у квартирі
АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та вела з ним спільне
господарство.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт
проживання заявника з ОСОБА_2 у
вказаний в акті та довідці період часу,
ведення спільного господарства,
здійснення заявником піклування по
відношенню до ОСОБА_2 та організацію
нею його поховання.

Свідок ОСОБА_6, який працює лікарем І
Житомирської міської лікарні, надав
показання про те, що за весь час
перебування ОСОБА_2 на стаціонарному
лікуванні заявник увесь час
знаходилася біля хворого,
забезпечувала його необхідними ліками
та турботою, і ніхто інший із родичів
його не відвідував.

Показання свідків узгоджуються з
наданими заявником письмовими
доказами, тому їхні показання суд
вважає достовірними доказами.

Таким чином, судом встановлено, що із
серпня 2006 року по день смерті ОСОБА_2
фактичним місцем проживання заявника
була квартира АДРЕСА_1, де також
проживав і ОСОБА_2 відповідно до копії
довідки УДМС України в Житомирській
області від 22.02.2013 року, яка міститься в
матеріалах копії спадкової справи.

Заявник перебуває у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_7 з 23.07.1994 року,
підтвердженням чому є копія паспорта
заявника, чого вона також не
заперечувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Частиною 4 цієї статті також визначено,
що сім'я створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Встановлені судом обставини справи
свідчать про те, що у період фактичного
проживання заявника з ОСОБА_2 вона
перебувала у шлюбі з її чоловіком
ОСОБА_7, з яким хоча фактично спільно й
не проживала, однак вона не перестала
бути членом їхньої сім'ї, створеної на
підставі зареєстрованого 23.07.1994 року
між ними шлюбу.

Поряд з цим ознаками сім'ї є не лише
спільне проживання осіб та спільність
їхнього побуту, а й взаємність їхніх
прав і обов'язків. Тобто, такі ознаки
мають бути одночасно присутні для
можливості визначення проживання осіб
однією сім'єю.

За наведених обставин вимоги заяви не
ґрунтуються на положеннях закону і в їх
задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 3 СК України, ст. ст. 3, 10, 58,
59, 60, 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особи - Житомирська
міська рада, про встановлення факту
проживання однією сім'єю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М.
Семенцова