Справа № 755/9519/14-ц
У Х В А Л А

про залишення
позовної заяви без руху

"11" квітня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

07 квітня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини. 10 квітня2014 року
вказану позовну заяву було передано в
провадження судді Катющенко В.П. в
порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118
Цивільного процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, в позовній заяві повинні бути
зазначені: ім'я (найменування) позивача
і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину, якою
позивач обґрунтовує свої вимоги,
наявність підстав для звільнення від
доказування. Відповідно до частини
четвертою цієї ж статті, позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач зазначає, що вона ОСОБА_1, є
донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Її
матір'ю 29 липня 1999 року було складено
заповіт, яким вона розпорядилася на
випадок її смерті належну їй на праві
приватної власності квартиру АДРЕСА_1
заповісти їй та ОСОБА_2 в рівних
частинах кожному. Проте, вона
пропустила встановлений законом строк
для подання заяви про прийняття
спадщини через збіг важких життєвих
обставин.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, до матеріалів позовної заяви
було додано копію свідоцтва про
народження позивача ОСОБА_4, батьками
якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Статтею 28 Цивільного кодексу України
встановлено, що ім'я фізичної особи, яка
є громадянином України, складається із
прізвища, власного імені та по
батькові, якщо інше не випливає із
закону або звичаю національної
меншини, до якої вона належить. Ім'я
фізичній особі надається відповідно до
закону.

Відповідно до статті 49 наведеного
Кодексу державній реєстрації
підлягають, зокрема народження
фізичної особи та її походження.

Складовим елементом імені фізичної
особи є по батькові.

Статтею 147 Сімейного кодексу України
визначено, що власне ім'я особи,
записаної батьком дитини, автоматично
визначає по батькові дитини.

Якщо ім'я батька є подвійним, то по
батькові дитини може бути записано
відповідно до одного з цих імен.

Таким чином, ім`я по-батькові дитини
народженої у ОСОБА_5 та ОСОБА_3, має бути
ОСОБА_1. В той же час, позивач,
посилаючись на родинні стосунки з
померлою ОСОБА_3, не долучила належних
та допустимих відомостей, які б
підтверджували факт материнства
ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК. Суди відкривають
провадження в такій справі у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК, а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на
подання заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини. Відповідачами
у такій справі є спадкоємці, які
прийняли спадщину. При відсутності
інших спадкоємців за заповітом і за
законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

В той же час, пред`являючи вимоги до
ОСОБА_2, як спадкоємця за заповітом,
позовна заява не містить відомостей
які б підтверджували прийняття
спадщини відповідачем, неможливість
отримати згоду спадкоємця на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 10, 119, 118, 121, 210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
залишити без руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк до не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали, про що у вказаний термін надати
суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: