Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя у складі
головуючого судді Галущенко Ю.А.,при
секретарі Вертелецькому М.О.,за участю
адвоката ОСОБА_1,розглянув у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
вартості частки у спільному майні,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 р.ОСОБА_2звернулася до
суду з позовом,в якому зазначає,що в
період з 05.10.2002 р.по 28.03.2012 р.вона
перебувала зареєстрованому шлюбі з
відповідачем,який був розірваний
рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя.

Сторони мають сина ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2та дочку
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1,які після
розірвання шлюбу між сторонами
проживають з позивачкою.

В період шлюбу сторонами за спільні
кошти у 2009 р.був придбаний автомобіль
«RENAULT KANGOO» р.н.НОМЕР_4 вартістю 12000
доларів США,що є еквівалентом 96000
гр.,який є спільною сумісною власністю
сторін.

Посилаючись на те,що добровільно поділ
майна подружжя не відбувся,її частка у
спільній власності має бути збільшена
з урахуванням утримання двох дітей, на
підставі ст. 60,69,70 СК України просить
суд поділити майно ,що є спільною
сумісною власністю подружжя,визнати за
ОСОБА_3право власності на автомобіль
«RENAULT KANGOO» р.н.НОМЕР_4 вартістю 96000
гр.,стягнути з ОСОБА_3на її користь
компенсацію вартості частки у спільній
сумісній власності у розмірі 72000
гр.,судові витрати.

В судовому засіданні позивачка на
задоволенні позову наполягала та
пояснила,що в період шлюбу з
відповідачем за спільні кошти у 2009
р.ними був придбаний автомобіль «RENAULT
KANGOO» р.н.НОМЕР_4 вартістю 96000 гр.,який
оформлював та в органах ДАІ реєстрував
відповідач. Після припинення шлюбних
відносин вона із дітьми проживає
окремо від відповідача,із спільного
майна не забрала жодних речей,утримує
двох неповнолітніх дітей. Відповідач
відмовився добровільно поділити
спільний автомобіль,посилався не
проблеми,які виникли після його
придбання,про які позивачці достовірно
невідомо. Вважає,що вона має право на
частку автомобіля,який є спільною
сумісною власністю сторін,та розмір її
частки має бути збільшений з
урахування наявності на утриманні двох
неповнолітніх дітей. Просить суд
поділити майно ,що є спільною сумісною
власністю подружжя,визнати за
ОСОБА_3право власності на автомобіль
«RENAULT KANGOO» р.н.НОМЕР_4 вартістю 96000
гр.,стягнути з ОСОБА_3на її користь
компенсацію вартості частки у спільній
сумісній власності у розмірі 72000
гр.,судові витрати по оплаті судового
збору.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_6вважає,що позов його
довірительки є законним та
розумним,просив задовольнити заявлені
вимоги в повному обсязі з
підстав,викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував з посиланням на
те,що відсутній предмет спору.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_1підтримала позицію свого
довірителя ,зазначивши,що автомобіль
«RENAULT KANGOO» р.н.НОМЕР_4 був придбаний
відповідачем на підставі біржової
угоди,яка судовим рішенням визнана
недійсною,скасована реєстрація цього
автомобіля за відповідачем,автомобіль
повернуто власнику,вартість
автомобіля встановлена 500 гр.,половину
з яких відповідач не проти передати
позивачці.З цих підстав просила в
позові відмовити.

Всебічно вивчивши обставини справи,
заслухавши пояснення сторін та їхніх
представників,дослідивши надані
письмові докази у сукупності,суд
дійшов висновку,що заявлений позов
підлягає частковому задоволенню на
підставі встановлених фактичних
обставин справи та відповідних їм
правовідносин.

Судом встановлено та перевірено
доказами,що сторони в період з 05.10.2002
р.по 28.03.2012 р. перебували у
зареєстрованому шлюбі,який був
розірваний рішенням Комунарського
районного суду м.Запоріжжя,про що
надана копія свідоцтва про одруження
та копія рішення Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 28.03.2012
р.у справі № 2-3926/11.

Від шлюбу сторони мають двох дітей
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2,ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1,
які після припинення шлюбу між
сторонами проживають з позивачкою.

Відповідно до ст.60 СК України,ст.368 ЦК
України майно,придбане подружжям в
період шлюбу,належить дружині та
чоловіку на праві спільної сумісної
власності незалежно від того,що один з
них не мав з поважних причин
самостійного заробітку доходу.

Стаття 69 СК передбачає,що дружина та
чоловік мають право на розділ майна,що
належить їм на праві спільної сумісної
власності,незалежно від розірвання
шлюбу.

При розділі майна,що є об*єктом права
спільної сумісної власності
подружжя,частки майна дружини та
чоловіка є рівними,якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором,що встановлено ч.1
ст.70 СК України та ст.372 ЦК України.

Як роз*яснив Верховний Суд України в
п.22,23,24 постанови № 11 від 21.12.2007 р.»Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб,розірвання
шлюбу,визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»,вартість
майна,що підлягає поділу,визначається
за погодженням між подружжям,а при
недосягненні згоди-виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про
майно,необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна ,наявного на
час припинення спільного ведення
господарства,з*ясувати джерело і час
його придбання.

До складу майна,що підлягає
поділу,включається загальне майно
подружжя,наявне у нього на час розгляду
справи,та те,що знаходиться у третіх
осіб.

Як зазначила в позовній заяві ОСОБА_2,в
період зареєстрованого шлюбу у 2009
р.сторонами був придбаний за спільні
кошти у спільну сумісну власність
автомобіль «RENAULT KANGOO» р.н.НОМЕР_4
вартістю 96000 гр.,який в органах ДАІ був
зареєстрований на відповідача.

Наданими позивачем доказами вказані
обставини не знайшли свого
підтвердження.

Відповідач,не оспорюючи факту
придбання спірного автомобіля в період
шлюбу з позивачкою на підставі
біржової угоди,в своїх запереченнях
проти позову посилався на відсутність
предмету спору та вартість спірного
автомобіля 500 гр.

З довідки центру № 2 надання
послуг,пов*язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м.Запоріжжя ДАІ ГУМВС
України в Запорізькій області від
21.03.2014 р.№ 1/17-299 вбачається,що 23.01.2010 р.за
ОСОБА_3був зареєстрований автомобіль
«RENAULT KANGOO» р.н.НОМЕР_4.

Як встановлено з матеріалів
справи,рішенням Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 11.11.2013 р.,яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 16.01.2014
р.,був визнаний недійсним договір
купівлі-продажу транспортного засобу
№ 7/6738,за яким ОСОБА_3купив автомобіль
«RENAULT KANGOO» 2006 року випуску за ціною 500
гр.,укладений 22.01.2010 р.на Запорізькій
універсальній центральній біржі
«Запоріжжя».Сторони повернені в
попередній стан,а саме скасована
реєстрація автомобіля «RENAULT KANGOO» 2006
року випуску за ОСОБА_3,поновлена
реєстрація вказаного автомобіля за
попереднім власником ОСОБА_10Стягнуто з
ОСОБА_10500 гр.,отриманих за договором
купівлі-продажу транспортного засобу
№ 7/6738 від 22.01.2010 р.на користь ОСОБА_3

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній справі,що набрало
законної сили,повторно не доказуються.

Таким чином,суд вважає встановленим ,що
сторони в період шлюбу за спільні кошти
придбали у власність автомобіль «RENAULT
KANGOO» 2006 року випуску вартістю 500 гр.,на
теперішній час автомобіль як спільна
сумісна власність сторін та як предмет
поділу між ними в натурі
відсутній,право власності на нього
судовим рішенням,що набрало законної
сили,визнано за іншою особою,ці
обставини жодними доказами позивачка
не спростувала.

З урахуванням викладеного, для
задоволення позову про визнання за
відповідачем права власності на
спірний автомобіль суд передбачених
законом підстав не встановив,разом з
тим,грошова сума вартості цього
автомобіля 500 гр.є спільним майном
подружжя.

Оскільки добровільно поділ цього майна
між сторонами не відбувся,позивачка
має право отримати 1/2 частину вказаної
суми, її вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Підстав для збільшення частки
позивачки у спільній власності сторін
суд не встановив,оскільки відповідач
сплачує аліменти на утримання дітей
сторін, недостатність розміру яких як
підстава для відступу від рівності
часток сторін у спільні власності не
доведена,а розмір її особистих доходів
перевищує доходи відповідача. Інших
істотних для справи обставин позивач
не зазначала та доказами не
підтверджувала.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
позивачці з відповідача суд при
частковому задоволенні позову
присуджує компенсацію судових витрат в
розмірі 100 гр.

На підставі ст.60,69,70 СК України,ст.368,372
ЦК України,ст.3,10,11,57,60,212-215,218 ЦПК
України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3,ІПН
НОМЕР_2,на користь
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4,ІПН НОМЕР_3,грошову
компенсацію 1/2 частки вартості
автомобіля «RENAULT KANGOO» 2006 року випуску в
розмірі 250(двісті п*ятдесят)гривень.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3,ІПН
НОМЕР_2,на користь
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4,ІПН НОМЕР_3,судові
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 100(сто)гривень.

В іншій частині в задоволені позову
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Ю.А.Галущенко