Справа № 2012/2-1088/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е
1 квітня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа - Жовтневий РВ у м. Харкові
ГУДМВС України в Харківській області
про визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку, -
У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду міста
Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.
Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що він зареєстрований та
проживає в належному йому на праві
власності домоволодінні АДРЕСА_1.
Також у цій квартирі зареєстрована
колишня дружина позивача ОСОБА_2 та її
син від першого шлюбу ОСОБА_3
5 травня 2009 року відповідачі у зв'язку з
сімейними сварками залишили
домоволодіння та переїхали за
невідомою позивачу адресою. При цьому
позивач пояснив, що ОСОБА_2 надала згоду
на розірвання шлюбу та на залишення
Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 2 квітня 2010 року шлюб
між сторонами було розірвано.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 добровільно
залишили квартиру та за місцем своєї
реєстрації не проживають з травня 2009
року, з заявами про поновлення
порушеного права користування жилим
приміщенням відповідачі не звертались.
За комунальні послуги відповідачі
оплату не проводять. У зв'язку з чим
позивач повинен нести витрати за себе
та за відповідачів. За місцем
реєстрації відповідачів відсутнє
майно, яке належить їм на праві
Позивач просить суд постановити
рішення, яким ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнати
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки вони добровільно залишили
спірне житло та більше шести місяців не
проживають там. На підставі ст. 71 ЖК
України відповідачі повинні бути
визнані такими, що втратили право
користування будинком АДРЕСА_1.

Позивачеві не відомо місце проживання
відповідачів в теперішній час, у
зв'язку з чим він вимушений звернутися
до суду із вказаним позовом на підставі
ч. 9 ст. 110 ЦПК України за останнім
відомим йому місцем проживання
відповідачів.

Таким чином, позивач просить суд
постановити рішення, яким ОСОБА_2,
ОСОБА_3 визнати такою, що втратила право
користування жилим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, відповідачі та третя особа у
судове засідання не з'явились, були
повідомлені належним чином про час та
місце розгляду справи, причину неявки
суду не повідомили. Позивач ОСОБА_1
просив суд розглядати справу за його
відсутності та підтримав позовні
вимоги. Представник Жовтневого РВ у м.
Харкові ГУДМС України в Харківській
області просив суд розглядати справу
за його відсутності.

З письмової згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України. При цьому зазначене заочне
судове рішення є повторним.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3
зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідачі у 2009 році добровільно, без
поважних причин залишили спірне житло
та по теперішній час за вказаною
адресою не проживають, в квартирі
відсутнє майно, яке належить їм на
праві власності.

Комунальні послуги за місцем
реєстрації відповідачі не сплачують,
зазначені витрати несе тільки позивач.

Зазначені обставини встановлені і
заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 2 квітня 2010 року про
розірвання шлюбу між сторонами.

Крім того, рішенням апеляційного суду
Харківської області від 10 серпня 2011
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна і
визнання права власності на ? частини
будинку. Як вбачається з тексту
зазначеного судового рішення,
власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

Відповідно ж до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, яке
набрало законної сили, не підлягають
доказуванню при розгляді іншої
справи,у якій беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлені
ці обставини.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача та членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

На підставі доказів, досліджених у
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що відповідачі добровільно
залишили спірну квартиру та не
проживають за місцем своєї реєстрації
з травня 2009 року, тобто не користуються
зазначеним жилим приміщенням більше
шести місяців без поважних причин, на
підставі чого суд вважає за необхідне
визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування
домоволодінням АДРЕСА_1.

Вимога ж про зобов'язання зняти
відповідачів з реєстраційного обліку
задоволенню не підлягає, оскільки в
якості співвідповідача відповідний
орган позивачем до участі у справі
залучений не був, відповідне
клопотання до суду не надходило. В той
же час, ОСОБА_1 може після набрання
рішенням суду законної сили в
позасудовому порядку вирішити вказане
питання або звернутися до суду з
відповідним позовом у разі відмови у
знятті відповідачів з реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. На
підставі чого суд вважає необхідним
стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у рівних
долях судовий збір на користь ОСОБА_1 у
розмірі 4 гривень 25 копійок з кожного та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
18 гривень 50 копійок з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, ч.1 ст. 88, 211-215,218,
224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 4
гривні 25 копійок з кожного та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 18 гривень 50
копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
В.О. Макаров