Справа № 761/9849/14-ц
Провадження №2/761/3832/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді -
Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мікол» про
стягнення коштів не виплачених при
звільненні, вихідної допомоги та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2014 року до суду надійшла
зазначена позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви
про збільшення позовних вимог від
19.05.2014 року позивачка просить: стягнути
з відповідача на користь позивача 73 949,08
грн. з яких: 33 142,66 грн. - заборгованість
по виплаті заробітної плати, 14 850,00 грн. -
вихідна допомога, 25 956,42 грн. - середній
заробіток за час затримки розрахунку.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала
тим, що з 07 липня 2008 року вона працювала
у відповідача на посаді завідувача
складу, 05 листопада 2013 року звільнилася
з займаної посади за власним бажанням у
зв'язку з порушенням відповідачем
законодавства про працю на підставі п.3
ст. 38 КЗпП України. Як зазначає позивач,
у день звільнення остаточний
розрахунок не був проведений.
Заробітна плата не виплачувалась
відповідачем тривалий час, а тому
розмір невиплаченої заробітної плати,
відповідно до довідки складає 34 130 грн.
80 коп. у тому числі вихідна допомога в
сумі 7 409,16 грн.

А тому оскільки відповідач не виплатив
на момент звернення до суду з позовом
заборгованість по нарахованій, але не
виплаченій заробітній платі, на
підставі ст.117 КЗпП України відповідач
повинен сплатити середній заробіток,
який станом на 01.05.2014 року становить 25
956,42 грн.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги з врахуванням
заяви про збільшення позовних вимог
підтримала та просила їх задовольнити.
Також суду пояснила, що заборгованість
по заробітній платі позивач нарахувала
по заробітній платі, яка була до її
зменшення, так само нарахована вихідна
допомога в розмірі тримісячного
середнього заробітку. Середній
заробіток розрахований із заробітної
плати, яка за травень та квітень 2013
року.

Відповідач представника в судове
засідання не направив, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
слухання справи, про поважні причини
неявки в судове засідання суд не
повідомив, заперечень чи пояснень до
суду не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вислухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, оцінивши в
сукупності надані в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
часткове задоволення заявлених вимог
за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, з
07 липня 2008 року по 05 листопада 2013 року
ОСОБА_2 працювала в Товаристві з
обмеженою відповідальністю «Мікол» на
посаді завідувача складу та була
звільнена згідно абз. 3 ст.38 КЗпП
України за власним бажанням в зв'язку з
порушенням законодавства про працю
(наказ №Мі/К-000553 від 05.11.2013 року).

Відповідно до довідки №мк/103 від 16
травня 2014 року, розмір невиплаченої
заробітної плати позивачу складає 31 275
грн. 13 коп. (податки та збори вже
відраховані) з яких: нараховано по
окладу - 24 601,40 грн.; індексація - 180,92 грн.;
чергова відпустка - 4 120,94 грн.; вихідна
допомога - 7 409,16 грн.; компенсація за
невикористану відпустку - 5 093,54 грн.
(а.с.21).

Як пояснила в судовому засіданні
представник позивача, на день розгляду
справи будь-які суми позивачу після
16.05.2014 року не виплачувались.

Відповідно до ст. 43 Конституції
України, кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується. Право на
своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Статтею 47 ч.1 КЗпП України передбачено,
що власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст.116
цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації провадиться в
день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
(ч.1 ст.117 КЗпП України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.20 Постанови "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці" №13 від 24 грудня 1999р.,
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі, - наступного дня після
пред'явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст.117
КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку, а при не
проведенні його до розгляду справи - по
день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Середній заробіток розраховується
відповідно до Постанови кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати».

Відповідно до п.2 зазначеної Постанови -
середня заробітна плата обчислюється
виходячи з виплат за останні 2
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов'язана виплата.

Останні два місяці перед звільненням
(вересень, жовтень) - у вересні 21 робочий
день, у жовтні 23, тому загальна
кількість робочих днів для розрахунку
середнього заробітку становить 21 + 23 = 44.

Як вбачається з довідки про доходи
позивачу, за вересень місяць
нараховано суму в розмірі 3 421,88 грн., у
жовтні позивачу нараховано 2 503,68 грн.
Отже, зазначені суми і беруться для
обрахунку середнього заробітку.

А тому загальна заробітна плата, що
враховується для розрахунку
середньоденної заробітної плати
становить 3 421,88 + 2 503,68 = 5 925,56 грн.

Пунктом 8 зазначеної Постанови
визначено, що нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна заробітна
плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Таким чином середньоденна заробітна
плата становить 5 925,56 грн. : 44 = 134,67 грн.

Загальна кількість днів затримки
розрахунку становить 122 дні, а саме:
листопад 2013 року - 18 днів, грудень 2013
року - 22 дні, січень 2014 року - 21 день,
лютий 2014 року - 20 днів, березень 2014 року -
20 днів (10.03.2014 вихідний день), квітень 2014
року - 21 день (20.04.2014 року святковий
день).

Тому сума середнього заробітку за час
затримки виплати становить 134,67 грн. х 122
дні = 16 429,74 грн. (без вирахування
обов'язкових платежів та податків).

Статтею 44 КЗпП України визначено, що
при припиненні трудового договору
внаслідок порушення власником або
уповноваженим органом законодавства
про працю, колективного чи трудового
договору (статті 38 і 39) - у розмірі,
передбаченому колективним договором,
але не менше тримісячного середнього
заробітку.

Як вбачається з копії наказу №Мі/К-000553
від 05.11.2013 року, при звільненні
позивачці нараховано вихідну допомогу
в розмірі 7 409,16 грн. Позивачка в
судовому засіданні зазначений розмір
вихідної допомоги не оспорювала, як і
наказ в цій частині, тому суд приходить
до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача
вихідну допомогу в розмірі, що
нарахований відповідачем.

Отже, всього підлягає до стягнення з
відповідача на користь позивача сума
нарахована, але не виплачена
позивачеві - 31 275,13 грн. (із суми не
стягуються обов'язкові платежі та
податки) + 16 429,74 грн. (без вирахування
обов'язкових платежів).

На підставі ст.80 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України,
ст.ст.10,11,60, 159, 212, 214,215 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мікол»
про стягнення коштів не виплачених при
звільненні, вихідної допомоги та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мікол» на користь
ОСОБА_2 нараховані, але не виплачені
кошти в розмірі 31 275 (тридцять одна
тисяча двісті сімдесят п'ять) гривень 00
копійок, середній заробіток в розмірі 16
429 (шістнадцять тисяч чотириста
двадцять дев'ять) гривень 74 копійки, а
всього 47 704 (сорок сім тисяч сімсот
чотири) гривни 74 копійки.

Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мікол» на користь
держави судовий збір в розмірі 477,05 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.Г.Притула