У х в а л а

іМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 15 січня
2014 року,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_5, про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних, посилаючись на те, що
відповідач ухиляється від виконання
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 лютого 2003 року про
стягнення аліментів на утримання дочки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 18 листопада 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Миколаївської області від 15
січня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про часткове задоволення позовних
вимог. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 2500,00 грн пені за прострочення
сплати аліментів за період з лютого 2004
року по липень 2013 року. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даним судовим
рішенням апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
наявності правових для часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів, у зв'язку з чим
правильно скасував рішення місцевого
суду про відмову в задоволенні
позовних вимог.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 15 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук