Єдиний унікальний номер 256/364/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5329/2014
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Прокопчук Л.М.
Апеляційний суд Донецької області
Головуючого: судді Прокопчук
Суддів Корчистої О.І., Хейло
При секретарі Попченко В.Г.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шахтобудівельна
компанія «Донецькшахтопроходка» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, відшкодування
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 15 травня 2014 року, -
У січні 2014 року позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом до
відповідача, посилався на те, що він
перебував з відповідачем у трудових
відносинах, працював з 07 лютого 2011
року по 30 березня 2012 року у
Шахтобудівельному управлінні №3, яке
без права юридичної особи входить до
складу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шахтобудівельна
компанія «Донецькшахтопроходка» в
якості його відокремленого підрозділу.
30.03.2012 року за наказом № 160 від 30.03.2012
року був звільнений по переводу
відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України. При
звільненні відповідач не провів з ним
повного розрахунку по заробітній
платі, не сплатив компенсацію за
невикористану відпустку, компенсацію
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати. Уточнивши позовні
вимоги, просив стягнути заборгованість
по заробітній платі за лютий 2011 року в
сумі 600 грн., компенсацію за
невикористану відпустку 8 днів в сумі
2500 грн., на відшкодування моральної
Рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 15 травня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено (а.с. 72 - 76).

Позивач в апеляційній скарзі на
вказане судове рішення порушує питання
про його скасування та ухвалення
нового рішення про задоволенні позову
та стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку за період з
30.03.2012 року по день повної виплати всіх
належних йому сум, та стягнення 10000 грн.
на відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що судом не повно
були з'ясовані обставини справи,
невірно застосовані норми
матеріального права (а.с. 79-80).

В іншій частині рішення суду не
оскаржено.

Позивач в судове засідання
апеляційного суду не з'явився. Він та
його представник належним чином
повідомлені про час розгляду справи.

Представник відповідача просив
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебував у трудових відносин з
відповідачем, працюючи у складі
працівників відокремленого
підрозділу «Шахтопрохідне будівельне
управління № 3» з 07 лютого 2011 року по 30
березня 2012 року. Наказом № 160-к від
30.03.2012 року його було звільнено з
роботи по переводу у інший
відокремлений підрозділ відповідача -
Управління підземних
гірничо-монтажних та підготовчих
робіт, куди він прийнятий на роботу
наказом № 2-к від 01.04.2012 року. Залишок
невикористаної відпустки - 8
календарних днів та належна за це
компенсація була переведена у
відокремлений підрозділ, куди було
прийнято на роботу позивача по
переводу. Суд прийшов до висновку про
те, що мало місце переміщення позивача
з одного відокремленого підрозділу до
іншого того самого підприємства, з яким
позивач перебуває у трудових
відносинах, тому його права не
порушені, внаслідок чого в задоволенні
позову відмовив.

Висновки суду відповідають
обставинам справи, вимогам закону.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною третьою ст. 24
Закону «Про відпустки» від 15.11.96 р. №
504/96-ВР (зі змінами та доповненнями) у
разі переведення працівника на роботу
на інше підприємство грошова
компенсація за невикористані ним дні
щорічних відпусток за його бажанням
має бути перерахована на рахунок
підприємства, на яке перейшов
працівник.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП)
однією з підстав припинення трудового
договору є переведення працівника, за
його згодою, на інше підприємство, в
установу, організацію. Однією з підстав
для розірвання трудового договору за
п.5 ст. 36 КЗпП України є згода власника
іншого підприємства на прийняття на
роботу саме із зазначених підстав - за
переведенням.

Статтею 95 Цивільного кодексу
України визначено, що філія -
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій та не є юридичною
особою. Вона наділяється майном
юридичної особи, що її створила, і діє
на підставі затвердженого нею
положення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач є юридичною особою, в
складі якого є відокремлені
підрозділи, зокрема, Шахтопрохідне
будівельне управління № 3 та
Управління підземних
гірничо-монтажних та підготовчих
робіт, про що свідчать довідки з ЄДРПО
(а.с. 32-34) та положення про структурні
підрозділи (а.с. 37-46).

Наказом від 07.02.2011 року № 30-к
позивача було прийнято на роботу
горноробочим очисного забою 5 розряду
до структурного підрозділу
Шахтопрохідне будівельне управління №
3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія
«Донецькшахтопроходка» (а.с. 48).

У зв'язку із створенням
відокремленого підрозділу Управління
підземних гірничо-монтажних та
підготовчих робіт ТОВ
«Шахтобудівельна компанія
«Донецькшахтопроходка» наказом від
22.03.2012 року № 62 зобов'язало керівника
Шахтопрохідного будівельного
управління № 3 підготувати наказ про
перевід працівників до новоствореного
структурного підрозділу та передати
йому на баланс забезпечення виплат
відпускних (а.с. 51). Відповідні суми
компенсації за невикористану
відпустку в тому числі і відносно
позивача були передані з ШПБУ №3 до
відокремленого підрозділу Управління
підземних гірничо-монтажних та
підготовчих робіт (а.с. 53-56). Відповідно
до зазначеного наказу позивача було
звільнено по переводу з ВП ШПБУ №3 до
ВПУГПР (а.с. 49-50).

Таким чином, власником
підприємства, з яким позивач перебував
у трудових відносинах, є ТОВ
«Шахтобудівельна компанія
«Донецькшахтопроходка». З переводом
позивача з одного структурного
підрозділу до іншого власник не
змінився, а тому немає правових підстав
робити висновок про те, що позивача
переведено на інше підприємство.

З урахуванням наведеного суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що відповідачем права
позивача на отримання компенсації за
невикористану відпустку не були
порушені. Докази того, що відповідач не
розрахувався з позивачем при
звільненні по переводу, а саме мав
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 600 грн. за лютий 2011 року, в
справі відсутні.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому відповідно до вимог ст.
308 ЦПК України апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Калінінського районного
суду м. Донецька від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення. Касаційна
скарга на неї може бути подана протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді