Справа №473/5845/13-ц 29.04.2014 29.04.2014 29.04.2014
Провадження №22-ц/784/1314/14
Провадження № 22ц-784/1314/14
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

29 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі Рудніку Є.М.,

за участю:

- відповідача ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 березня 2014 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання
дружини,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказувала, що 21 липня 2012 року було
зареєстровано шлюб з відповідачем. Від
цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що вона є студенткою
Миколаївського національного
університету ім. Сухомлинського,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років,
а тому не має доходу, проживають з
відповідачем окремо і він не бажає
надавати їй матеріальну допомогу,
просить стягнути з відповідача на своє
утримання аліменти в розмірі ? частки
від його заробітку (доходу) щомісячно
до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 аліменти на її
утримання в розмірі 1/10 частини
щомісячно, починаючи з 12 грудня 2013 року
і до досягнення сином ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на те, що при визначенні
розміру аліментів судом не враховано
його та позивачки матеріальний стан,
просить рішення суду скасувати, а
провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню із таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебувають у шлюбі з 21 липня
2012 року і є батьками малолітнього
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою й знаходиться на утриманні
останньої.

Відповідно до рішення Вознесенського
міськрайонного суду від 26 листопада 2013
року з ОСОБА_2 на користь позивачки
стягнуті аліменти у розмірі ? частини
всіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 28 жовтня 2013 року на
утримання дитини до її повноліття.

Судом встановлено, що позивачка є
студенткою Миколаївського
національного університету ім..
Сухомлинського, знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років, не працює,
власних доходів не має. Сторони
проживають окремо. Відповідач є
військовослужбовцем, отримує
щомісячне грошове забезпечення (а.с.9),
інших утриманців крім малолітнього
сина не має.

За таких обставин та з урахуванням
положень ст. 84 СК України суд
обґрунтовано прийшов до висновку, що на
відповідача необхідно покласти
обов'язок по утриманню дружини до
досягненню дитиною трьох років та
стягнути аліменти в розмірі 1/10 частини
заробітку.

При визначенні розміру аліментів на
утримання дружини суд в достатній мірі
врахував матеріальне становище
відповідача, з якого стягуються на
користь позивачки аліменти на
утримання неповнолітнього сина в
розмірі 1/4 частки від заробітку, а також
розмір отримуваного ним доходу.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
відсутність підстав для стягнення з
нього аліментів на утримання дружини,
яка отримує виплати у зв'язку з
народженням дитини, не ґрунтуються на
нормах сімейного права. Так, в силу ч. 4
ст. 84 СК України дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на
те, що відповідач сплачує аліменти на
утримання дитини, то в силу ст. ст..180, 181
СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

За такого відсутні підстави для
відмови у позові.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді