Єдиний унікальний номер 234/8184/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/175/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1, представника
ОСОБА_2, на рішення Краматорського
міського суду від 21 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення від права на спадкування,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся
представник позивача з апеляційною
скаргою на рішення суду, яким
позивачеві було відмовлено у
задоволенні його вимог.

Суд першої інстанції установив, що
сторони у справі є дітьми померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, якому на праві
власності належав будинок АДРЕСА_1.

Відмовляючи позивачеві у задоволенні
його вимог про усунення його сестри від
права на спадкування, суд першої
інстанції виходив з того, що померлий
батько сторін, хоча і мав захворювання
легенів, однак самостійно відвідував
лікувальні заклади, отримував медичні
призначення, тобто не знаходився
тривалий час у безпорадному стані та не
потребував через це стороннього
догляду, самостійно готував собі їжу,
що також підтвердив у суді і позивач.

Крім того, суд вказав, що позивач не
надав у судове засідання належних
доказів на підтвердження його доводів
про те, що відповідачка свідомо
ухилялась від надання допомоги
батькові.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог ОСОБА_4,
оскільки вважає, що суд першої
інстанції прийняв до уваги тільки
пояснення свідків з боку відповідачки,
а докази, надані позивачем, у тому
числі, пояснення свідків з його боку, до
уваги не взяв.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
позивача є недоведеними та не
ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких він його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони у справі є рідними дітьми
померлого ОСОБА_4 (а.с.5. 24, 25).

Батько сторін проживав у АДРЕСА_1, який
належав йому на підставі договору
дарування, посвідченого нотаріально 23
червня 1983 року та зареєстрованого у
реєстрі за номером 2469 (а.с.6).

Право власності ОСОБА_4 також було
зареєстроване у встановленому на той
час порядку, що підтверджується
відміткою бюро технічної
інвентаризації м. Краматорська від 24
червня 1983 року (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер (а.с.4).

Після його смерті відкрилась спадщина
на вказаний житловий будинок.

Звертаючись до суду зі своїм позовом,
ОСОБА_2 посилався на те, що його сестра -
відповідачка у справі не спілкувалась
з батьком за життя, ухилялась від
надання йому будь-якої допомоги, хоча є
медичним працівником, не допомагала
матеріально, не доглядала його.

Вона також відмовилась прийняти участь
у похованні батька.

У відповідності до вимог ч.5 ст.1224 ЦК
України за рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Відмовляючи позивачеві у задоволенні
його вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не довів, що
його батько через безпорадний стан
потребував допомоги та догляду, а
відповідачка ухилялась від надання
такої допомоги.

Отже, за законом спадкоємець може бути
усунутий від права на спадкування
тільки у разі, коли спадкодавець через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
знаходився у безпорадному стані, а
спадкоємець свідомо ухилявся від
надання необхідної допомоги.

Зі справи ж вбачається, що померлий
практично до останнього, принаймні у
березні та квітні 2008 року, самостійно
відвідував лікарні різного рівня, йому
проводились медичні дослідження,
робились призначення (а.с.29-42). За таких
обставин не можна вважати, що батько
сторін протягом тривалого часу був у
безпорадному стані.

Судом першої інстанції установлено, що
позивач протягом певного часу дійсно
проживав разом з батьком, однак при
цьому, батько навіть самостійно
готував собі їжу, що також спростовує
доводи позивача про безпорадний стан
його батька.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції також підставно не були
прийняті до уваги посилання позивача
на те, що відповідачка ухилялась від
надання батькові допомоги, оскільки
такі його доводи були спростовані
поясненнями свідків, а також
дослідженою судом першої інстанції
довідкою з кредитної спілки «АВС
Кредит» про те, що відповідачка 30
квітня 2004 року отримувала у спілці
кредит у сумі 600 грн. для лікування
батька (а.с.26).

На підставі викладеного апеляційний
суд вважає, що позивач не надав до суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження своїх вимог та не довів,
що його батько тривалий час через тяжку
хворобу знаходився у безпорадному
стані, а його донька - відповідачка у
справі свідомо ухилялась при цьому від
надання батькові необхідної допомоги,
хоча у відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження у суді, на
правильність висновків суду вони не
впливають та зроблених судом висновків
не спростовують, тому апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну, рішення
суду як таке, що відповідає вимогам
закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, представника
ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
від 21 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: