АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 22 листопада 2013 року в
справі за позовом Київського
національного університету ім. Т.
Шевченка до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Міністерства оборони України, третя
особа Служба у справах дітей
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації про стягнення
заборгованості та виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 22.11.2013 року
позов КНУ ім. Т. Шевченка до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Міністерства оборони України,
третя особа Служба у справах дітей
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації про стягнення
заборгованості та виселення
задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3 із
займаних кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2
гуртожитку №?11 по АДРЕСА_1. Стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь КНУ
ім. Т. Шевченка суму боргу у розмірі 55
545,15 грн. та судовий збір у розмірі 556,18
грн., а всього 56 101,03 грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без врахування обставин, які мають
значення для справи, в поданих
апеляційних скаргах просили його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог скаржники
посилаються на те, що договір про
підготовку спеціалістів від 11.09.1995
року, договір №135 від 22.12.1997 року та
договір №67 від 24.07.2006 року з
додатковими угодами до них, на які
позивач посилається в обґрунтування
позовних вимог, були укладені між
позивачем та Міністерством оборони
України, стороною яких відповідачі не
були та не брали ніяких зобов'язань
відповідно до їх умов. На час заселення
відповідачів в 2000 році до гуртожитку
договір № 67 від 24.07.2006 року діяти не міг,
оскільки на той момент він укладений не
був, як і не міг діяти наказ ректора
№184-32 від 21.3.2006 року «Про оплату за
користування гуртожитками
Університету», так як відповідачі
заселились до гуртожитку за шість
років раніше винесення даного наказу.
Відповідачі оплачували місячну плату
за користування приміщеннями
гуртожитку у розмірі, встановленому
додатковою угодою №303/44-09 від 19.08.2009
року. Позивач необґрунтовано в 2009 році
без повідомлення мешканців гуртожитку
підвищив оплату за проживання в
гуртожитку за ліжко-місце до 402 грн.,
збільшивши розмір оплати за проживання
в блок-секції до 2010 грн. Виселення
відповідачів з гуртожитку без надання
іншого жилого приміщення суперечить
положенням ст. ст. 125, 132 ЖК України.
Задовольняючи позов, суд не звернув
увагу на те, що у гуртожитку, крім
відповідачів, проживають їх діти -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3
апеляційні скарги підтримали, просили
їх задовольнити.

Представник КНУ ім. Т. Шевченка в
судовому засіданні просила відхилити
апеляційні скарги, посилаючись на їх
необґрунтованість, рішення суду
першої інстанції просила залишити без
змін.

Представник Міністерства оборони
України підтримала апеляційні скарги
та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Голосіївської районної у
м. Києві державної адміністрації в
судове засідання не з'явився, надав
суду письмові пояснення в яких
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційні скарги підлягають
відхиленню, а оскаржуване рішення
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних дише
формальних міркувань.

Встановлено судом та підтверджується
матеріалами справи, що згідно
розпорядження Голосіївської районної
в м. Києві державної адміністрації від
11.03.2011 року №147 балансоутримувачем
гуртожитку на АДРЕСА_1 визначено
Київський Національний університет ім.
Т.Г. Шевченка.

22.12.1997 року між Київським національним
університетом ім. Т. Шевченка та
Міністерством оборони України був
укладений договір № 135 про підготовку
спеціалістів, відповідно до п.1.3 якого
для забезпечення житлово - побутових
умов курсантам ВВП був виділений
гуртожиток №3 за адресою АДРЕСА_2 з
наявними меблями, інвентарем та іншим
обладнанням. Згідно п. 2.2. зазначеного
договору замовник зобов'язався
щомісячно оплачувати проживання
курсантів в гуртожитку по узгодженим
сторонами цінам, що діють для студентів
університету згідно затвердженого
кошторису - розрахунку. Термін дії
договору визначено до 01.01.2010 року (а.с.
8).

Також, 24.07.2006 року між Київським
національним університетом ім. Т.
Шевченка та Міністерством оборони
України був укладений договір № 67 про
надання в тимчасове користування
приміщень Військовому інституту
Київського національного університету
ім.. Т. Шевченка, предметом якого є
надання Університетом в тимчасове
безоплатне користування Міністерству
ля використання Військовим інститутом
66 блок-секцій у гуртожитку
Університету №?11 по АДРЕСА_1 з метою
заселення і проживання в ньому
виключно особового складу Військового
інституту Київського національного
університету ім. Т. Шевченка (а.с. 7)

Додатковою угодою від 19.08.2009 року
№303/44/09 Київський національний
університет ім. Т. Шевченка в особі в.о.
ректора Григорука В.І. та Міністерство
оборони України домовились про
внесення змін до договору №135 Про
підготовку спеціалістів від 22.12.1997
року, зокрема, п. 1.3. та п. 1.4. договору
викладено в такій редакції: «Для
забезпечення житлово-побутових умов
курсантам та слухачам військового
інституту виділений гуртожиток №3 за
адресою: АДРЕСА_2 з наявними меблями,
інвентарем та іншим обладнанням;
житлові кімнати гуртожитку №?11 за
адресою: АДРЕСА_1, які надані
Університетом в тимчасове
користування Міністерству для
проживання 57 сімей
військовослужбовців і працівників
Збройних Сил України, а також
військовослужбовців, звільнених у
запас або відставку та членів їх сімей,
згідно Додаткових угод №07-94 від 21.02.1997
р., №07-94-1 від 28.10.1998 р., №66 від 24.07.2006 р. до
Договору «Про підготовку
спеціалістів» від 11.09.1995 р. та Договору
№ 67 від 24.07.2006 р. Термін дії даного
договору з 1.01.1998 року до 31.12.2011 року. (а.с.
9-11).

Відповідно до розділу 2 зазначеної
додаткової угоди від 19.08.2009 року,
Міністерство оборони України
зобов'язалося після введення в
експлуатацію житлового будинку по вул.
Бориспільській, 26 у м. Києві вивільнити
(шляхом переселення сімей
військовослужбовців і працівників
Збройних Сил України в житлові
приміщення, які їм будуть надані) та
передати університетові житлові
кімнати в студентському гуртожитку
№?11, зайняті 10 сім'ями
військовослужбовців у тому числі
звільнених у запас або відставку.
Протягом 2010 року Міністерство
зобов'язалося провести відселення
решти сімей військовослужбовців, які
проходять військову службу, і передати
університету вивільнені житлові
кімнати в студентському гуртожитку №
11. До кінця 2011 року Міністерство мало
провести відселення всіх сімей
військовослужбовців, звільнених у
запас, або відставку, і передати
університету вивільнені житлові
кімнати в студентському гуртожитку
№?11.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
21.08.2000 року були заселені до кімнати
НОМЕР_1, яка має два ліжко-місця та
кімнати НОМЕР_2, яка має три ліжко-місця
гуртожитку № 11 по АДРЕСА_1, що
підтверджується копіями карток
проживаючих в гуртожитку № 2100 та №1800
(а.с. 199-202).

Наказом ректора Київського
національного університету ім. Т.
Шевченка від 21.03.2006 року № 184-32,
відповідно до постанови КМУ від 20.01.1997
року №38 «Про затвердження переліку
платних послуг, які можуть надаватися
державними навчальними закладами» з
01.04.2006 року встановлено розмір оплати
за проживання в гуртожитках
Університету, зокрема, для курсантів та
слухачів військового інституту розмір
плати за місяць за проживання в
гуртожитку №?11 був визначений у сумі 66
грн. за ліжко-місце (а.с. 12-13).

Згідно наказу ректора Київського
національного університету ім. Т.
Шевченка № 871-32 від 30.12.2009 року у
зв'язку з зростанням вартості
енергоносіїв і комунальних послуг, які
можуть надаватися державними
навчальними закладами, затвердженого
вищезазначеною постановою КМУ № 38 від
20.01.1997 року з 01.01.2010 року встановлено
розмір оплати за місяць за ліжко-місце
за проживання в гуртожитках
університету для категорії «інших осіб
при наявності належно оформленого
дозволу» в гуртожитку в т.ч. № 11 в
кімнатах з електролічильниками - 282
грн., без електролічильника - 290 грн.
(а.с.75, 76)

В подальшому, наказом ректора
Київського національного університету
ім. Т. Шевченка № 365-32 від 11.05.2011 року
«Про оплату за користування
гуртожитками університету» з 01.06.2011
року встановлено щомісячну вартість
одного ліжко-місця для осіб, що не є
студентами, аспірантами, докторантами
в гуртожитках Університету. Так, згідно
до калькуляції, вартість проживання
інших категорій проживаючих у
гуртожитках №№ 1,2,5,8,9,10,11,16,17 (в кімнатах
блочного типу) Київського
національного університету ім. Т.
Шевченка встановлено у розмірі 420 грн.
без електролічильника та 402 грн. з
електролічильником за одне ліжко-місце
за місяць (а.с. 131-134).

Відповідно до наказу ректора
Київського національного університету
ім. Т. Шевченка № 370-32 від 13.05.2011 року
«Про оплату за користування
гуртожитками університету» тарифи на
проживання було змінено.Також, п. 6
вказаного наказу передбачено, що
вартість в гуртожитках з поліпшеними
умовами проживання та додатковими
послугами і обладнанням
затверджуються окремими калькуляціями
(а.с. 14-16). Калькуляцією вартості
проживання інших категорій
проживаючих у гуртожитках №№
1,2,5,8,9,10,11,16,17 (в кімнатах блочного типу
без електролічильників) Київського
національного університету ім. Т.
Шевченка встановлено вартість
проживання у гуртожитку № 11 у розмірі
420 грн. одне ліжко-місце за місяць (а.с.
17).

Пунктом 3.4. додаткової угоди №303/44/09 від
19.08.2009 року до договору № 135 Про
підготовку спеціалістів від 22.12.1997 року
передбачено, що оплата за тимчасове
користування житловим приміщенням та
спожиту електроенергію проводиться
самостійно сім'ями
військовослужбовців, які проживають в
гуртожитку, на рахунок Університету
через установу банку на підставі
рахунків, виписаних дирекцією
студмістечка Університету не пізніше 15
числа наступного місяця за
оплачуваним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не здійснюють
повністю оплату за проживання та
використану електроенергію в кімнатах
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у гуртожитку №?11
студмістечка Київського національного
університету ім.. Т.Шевченка з січня 2002
року по 09 вересня 2013 року
Заборгованість останніх становить 55 545
грн. 15 коп. згідно довідки- розрахунку
Київського національного університету
ім.. Т.Шевченка (а.с. 127-130).

Оскільки судом встановлено, що
позивачем надавались, а відповідачами
споживались послуги з надання
проживання та користування
електроенергією у гуртожитку, колегія
суддів вважає правильними висновки
суду щодо обґрунтованості позовних
вимог про стягнення заборгованості за
такі послуги за вищезазначений період
згідно розрахунку, наданого Київським
національним університетом ім.
Т.Шевченка, оскільки відповідачами
такий розрахунок не спростовано.

Послуги за проживання в гуртожитках
університету визначені згідно Порядку
надання інших платних послуг
державними та комунальними
навчальними закладами, затвердженого
наказом Міністерства освіти і науки
України. Міністерства економіки
України, Міністерства фінансів України
від 23.07.2010 року № 736/902/758 з урахуванням
вимог наказу Міністерства освіти і
науки, молоді та спорту України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства охорони здоров′?я
України від 28.03.2011 року № 284/423/173 «Про
встановлення граничного розміру плати
за проживання в студентських
гуртожитках вищих навчальних закладів
державної та комунальної форм
власності».

Відповідно до п.2 вищезазначеного
наказу № 284/423/173 конкретна вартість
проживання в гуртожитках університету
визначається наказами ректора на
підставі калькуляції.

Доводи апеляційних скарг про
необґрунтоване з 2009 року без
повідомлення мешканців гуртожитку
підвищення позивачем вартості оплати
за проживання в гуртожитку не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки таке
підвищення здійснено університетом
відповідно до п.3.2 додаткової угоди
№303/44/09 від 19.08.2009 року до договору № 135
Про підготовку спеціалістів від 22.12.1997
року, згідно якої у разі зміни цін і
тарифів на житлово-комунальні послуги
та енергоносії університет може
змінювати розмір оплати на підставі
наказів ректора. Зазначені накази у
встановленому законом порядку не
оспорені, є чинними. Крім того,
відповідно до п.3.2 зазначеної
додаткової угоди про зміну розміру
оплати мешканці попереджалися у
встановленому порядку, розписатися про
таке повідомлення відповідачі
відмовилися (а.с.195-198). Про підвищення
мешканці попереджалися шляхом
розміщення інформації на дошці
оголошень. Також відповідно до п.3.4
додаткової угоди розрахунок для оплати
проживаючим сім′?ям
військовослужбовців з зазначенням сум
оплати направлявся дирекцією
студмістечка щомісячно, що
відповідачами не заперечувалося.

Також відхиляються колегією суддів
доводи скарг про відсутність між
університетом та відповідачами
договірних відносин, а, відтак,
будь-яких зобов′?язань перед
позивачем. Судом зроблені правильні
висновки, що послуги з проживання в
гуртожитку надавалися на підставі
усного договору між сторонами,
відповідачами такі послуги
споживалися, частково оплачувалися, що
підтверджує їх надання, а тому вони як
їх отримувачі мають їх оплатити (ст. 903
ЦК України).

Погоджується колегія судді і з
правильністю висновків суду щодо
задоволення позовних вимог про
виселення відповідачів з займаних ними
кімнат. Строк дії договорів та
додаткових угод до них про підготовку
спеціалістів між позивачем та
Міністерством оборони України про
тимчасове поселення особового складу
Міністерства в гуртожиток № 11
Університету закінчився, відповідно до
п.2.3 додаткової угоди від 19.08.2009 року МО
України зобов′?язувалося в строк до
кінця 2011 року провести відселення всіх
сімей військовослужбовців і передати
вивільнені житлові кімнати позивачу.
Договірних відносин з 01.01.2012 року з
Міністерством оборони України чи
відповідачами Університет не має,
правові підстави для проживання
відповідачів в кімнатах гуртожитку
Університету, які відповідно до
Положення про студентський гуртожиток
призначені для мешкання студентів,
аспірантів, слухачів підготовчих
відділень навчального закладу на
період навчання відсутні. Відповідачі
самоправно займають жилі приміщення
гуртожитку і підлягають виселенню з
них на підставі ст.116, ч.1 ст. 132 ЖК
України без надання їм іншого жилого
приміщення.

Діти відповідачів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 права
користування на приміщення в
гуртожитку не мали, на підставі списку
військовослужбовців на заселення
гуртожитку № 11, затвердженого
заступником МО України в гуртожиток
було заселено сім′?ю ОСОБА_2 в складі
двох осіб - відповідачів, тому не можуть
бути прийняті до уваги доводи
апеляційних скарг про порушення прав
дітей сторін при виселенні останніх з
гуртожитку.

Службове жиле приміщення відповідачам
не надавалося, тому не грунтуються на
законі доводи апеляційних скарг
відповідачів про порушення їх
житлових прав виселенням без надання
іншого жилого приміщення.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим. Судом було правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, дана вірна
оцінка зібраним доказам по справі, тому
підстав для скасування оскаржуваного
рішення судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України , колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 22 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий - суддя:

Судді:

Справа № 2/1824/13

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/772/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Бобровник О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.