АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1158/2014
Головуючий в І інстанції Спічак О.Б.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 27 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на ухвалу Комсомольського
районного суду міста Херсона від 28
лютого 2014 року у цивільній справі за
скаргою ОСОБА_5 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду із вказаною вище скаргою,
посилаючись на те, що 17.01.2014 року
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м.Херсоні (далі - ВДВС
Комсомольського РУЮ у м.Херсоні) Леус
О.А. на неї накладено штраф у розмірі
170,00 грн. за невиконання виконавчого
листа №667/137/13 від 25.11.2013 року виданого
Комсомольським районним судом
м.Херсона про зобов'язання ОСОБА_5 не
чинити перешкоди ОСОБА_7 у спілкуванні
з донькою ОСОБА_8 Просить визнати дії
державного виконавця незаконними,
скасувати вищезазначену постанову від
17.01.2014 року, яка протирічить п.1 ст.247
КУпАП та закрити провадження по справі,
в зв'язку з відсутністю складу
правопорушення, оскільки жодних дій, що
перешкоджали виконанню рішення суду
нею не вчинялися.

Ухвалою Комсомольського районного
суду міста Херсона від 28 лютого 2014 року
у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду,
ОСОБА_5 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить її
скасувати та постановити нову про
задоволення її вимог в повному обсязі.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
з закриттям провадження по справі з
таких підстав.

За правилами ст.15
ЦПК України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутись до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Разом з тим, як роз'яснено у п.6
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №3 від
13 грудня 2010 року (із змінами та
доповненнями) "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби", постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафу належать до
видів відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону України "Про виконавче
провадження", постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами.

У зв'язку з цим, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі, судом
якої юрисдикції вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Такого ж висновку дійшов Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у постанові від 07 лютого 2014 року
"Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах". Так, в п.7
цієї Постанови зазначено: за змістом
пункту 7 частини другої статті 17 Закону
про виконавче провадження постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є окремими
виконавчими документами. У зв'язку із
цим справи щодо оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів.

Таким чином, в силу того, що постанова
про накладення штрафу є самостійним
виконавчим документом, який підлягає
виконанню в загальному порядку,
окремо від виконавчого листа, виданого
на підставі рішення суду, - справи даної
категорії підвідомчі
адміністративним судам і повинні
розглядатись в порядку
адміністративного, а не цивільного
судочинства.

Як вбачається з
матеріалів справи, заявником
оскаржуються постанова від 17.01.2014 року
про накладення штрафу на ОСОБА_5 за
невиконання рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона згідно
виконавчого листа № 667/137/13, винесена
державним виконавцем ВДВС
Комсомольського районного управління
юстиції у м.Херсоні.

За таких обставин, колегія
судів вважає, що скарга ОСОБА_5, як така,
що стосується оскарження постанови
державного виконавця про накладення
штрафу, прийнятої у виконавчому
провадженні стосовно примусового
виконання судового рішення у цивільній
справі, відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягає розгляду за правилами
адміністративного судочинства.

Суд належної правової оцінки
зазначеним положенням діючого
законодавства не дав та помилково
розглянув скаргу по суті заявлених
вимог.

Згідно п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки предметом
оскарження є дії та рішення державного
виконавця по накладенню штрафу на
боржника, скарги на які розглядаються в
порядку адміністративного
судочинства, в зв'язку з чим, ухвалу
Комсомольського районного суду міста
Херсона від 28 лютого 2014 року слід
скасувати, а провадження за скаргою
ОСОБА_5 закрити, роз'яснивши
останній її право на звернення до суду
за захистом своїх прав в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст., 303, 307, 312, ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Ухвалу
Комсомольського районного суду міста
Херсона від 28 лютого 2014 року скасувати.

Провадження по справі за
скаргою ОСОБА_5 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні закрити, роз'яснивши ОСОБА_5
право на звернення до суду для захисту
її прав в порядку адміністративного
судочинства.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: