Номер провадження 22-ц/775/1956/2014
Головуючий в 1 інстанції Карпенко О.М.
Доповідач Халаджи О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Бугрим Л.М.

суддів Халаджи О.В., Гапонова А.В.

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Краматорського
міського суду Донецької області від 23
січня 2014 року у цивільній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за опалення та гаряче водопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 23 січня 2014 року
позовні вимоги ТОВ
«Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
опалення та гаряче водопостачання
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю
«Краматорськтеплоенерго»
заборгованість за опалення та гаряче
водопостачання у розмірі 1876, 63 грн. та
судовий збір на користь позивача у
розмірі 229, 40 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу, в якій зазначають, що
відповідно до ст. 19 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах, але апелянти не є власниками
квартири АДРЕСА_1, вона належить ОСОБА_3
на підставі договору купівлі-продажу
квартири від 15.03.2006 року. Крім того, між
позивачем та відповідачами не було
укладено жодного договору, який би
закріплював обов'язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2
як споживачів послуг опалення та
гарячого водопостачання. Також
апелянти в своїй скарзі зазначають, що
позивачем порушено строк позовної
давності і нічим не обґрунтовано
поважність причин його пропуску, що
суперечить ст. 256, 257 ЦК України.

Апелянти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судового
засідання не з'явились про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, надали до суду заяви з проханням
розглянути справу без їх участі.

Представник позивача у судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив відхилити
апеляційну скаргу та залишити рішення
суду без змін.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
з'явившихся сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши докази, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 15.03.2006 р.
(а.с. 29-30).

Відповідно до довідки з місця
проживання, за адресою: АДРЕСА_1, в
квартирі, яка належить ОСОБА_3
проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з
неповнолітніми дітьми. Володар
квартири ОСОБА_3 в ній не
зареєстрований (а.с. 7, 33, 34).

Відповідно до розрахунку
заборгованість відповідачів за період
з 01.03.2006 року по 31.12.2013 року становить
3522,70 грн. (а.с. 42-43).

Як вбачається з адресних довідок саме
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проживають у зазначеній квартирі, а
тому судом першої інстанції зроблено
правильний висновок, що саме
відповідачі є споживачами комунальних
послуг та повинні у встановленому
«Правилами надання населенню послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої та холодної води і
водовідведення», вносити своєчасно
плату за отриманні послуги.

Посилання відповідачів у апеляційній
скарзі на те, що судом першої інстанції
не було враховано строк позовної
давності, не заслуговують на увагу,
оскільки виходячи з положень ст. 264 ЦК
України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
та іншого обов'язку, а як вбачається з
довідки позивача про оплату боргу,
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вносилась плата за комунальні платежі
з урахуванням раніше виниклої
заборгованості, що свідчить про
фактичне визнання останніми своєї
заборгованості перед позивачем та
переривання строку позовної давності.

Відповідно до копії квитанції, частина
суми боргу у розмірі 1597,59 грн.
відповідачами погашена, без зазначення
терміну, за який зроблена сплата (а.с. 31).

Таким чином, судом першої інстанції
було зроблено правильний розрахунок,
виходячи з виниклої заборгованості з
урахуванням уточнення позовних вимог
та відрахуванням зробленої
відповідачами суми: 3522,70 - 1597,58 = 187663
гривні.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд вважає висновки суду
обґрунтованими і такими, що
підтверджуються матеріалами справи та
вимогами закону.

Усі доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження у суді, на
правильність висновків суду вони не
впливають, апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів,
внаслідок чого підстав для задоволення
апеляційної скарги і скасування
судового рішення не має.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 23 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: