Провадження № 2/734/361/14
Справа
№ 734/1137/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 травня 2014 року

Козелецький
районний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого-судді
Іванюка Т.І.,

при секретарі
Дідовець М.І.,

за участю:
представника позивача Падалка
О.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

у суд з позовною заявою звернулось
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» у якій
просить стягнути з відповідача ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 15.05.2006 року у сумі 25 401, 14
гривень. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що 15.05.2006 року між Позивачем та
Відповідачем було укладено договір №
б/н, відповідно до якого останній
отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
умови договору не виконує, що призвело
до виникнення заборгованості у сумі 25
401 грн. 14 коп.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
пояснивши, що дійсно має
заборгованість по кредиту перед
банком. При цьому попросив суд
відмовити у позові повністю, оскільки
позивач пропустив строк позовної
давності для звернення з даним позовом.

Під час розгляду справи судом
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що 15.05.2006 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, на
підставі власноруч написаної заяви
останнього, був укладений кредитний
договір б/н, за яким позивач надав
відповідачеві кредит в сумі 7000, 00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

В заяві від 15.05.2006 року відповідач
надав згоду на те, що заява разом із
Умовами та правилами надання
банківських послуг, а також тарифами
складає договір між ним та Банком про
надання банківських послуг.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, Договір,
укладений між сторонами, діє протягом
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той же строк.

За умовами договору строк
погашення по кредиту (кредитний ліміт,
кредитна лінія) по платіжній картці з
встановленим мінімальним обов'язковим
платежем проводиться в повному об'ємі,
не пізніше останнього дня місяця,
вказаного в платіжній картці (в полі
MJNTH) (5.4. Правил користування платіжною
карткою).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
Кредитним договором утворилась
заборгованість, яка становить 25 401, 14
грн. та складається з заборгованість за
кредитом в сумі - 6 406, 45 грн.;
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом в сумі - 17 308,92
грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.;
штрафу (процентна складова) - 1 185,77 грн.

Заслухавши представника
позивача, відповідача та дослідивши
матеріали цивільної спрапви, суд
вважає, що позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволенню не підлягає із
наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів
справи, при укладенні договору ОСОБА_2
видана картка строком дії три роки,
тобто до 05 травня 2009 року. Відповідач не
заперечував під час розгляду справи
про те, що отримав картку саме на такий
строк.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, наданого Банком,
останній платіж здійснено боржником у
серпні 2009 року.

З позовом до суду про стягнення з
ОСОБА_2 25 401, 14 грн. неповернутого
кредиту ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося
лише 22 квітня 2014 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство
передбачає два види позовної давності:
загальну і спеціальну.

Загальний строк позовної давності
тривалістю у три роки встановлений ст.
257 ЦК України. Для окремих видів вимог
законом встановлена спеціальна
позовна давність. Зокрема, частина
друга статті 258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Відповідно до
статті 253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд. Таким чином, у разі
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відмовляючи у позові суд звертає
увагу на те, що відповідно до пунктів
3.1.1, 5.4 правил користування кредитною
платіжною карткою граничний строк дії
картки (місяць і рік) указано на ній і
вона дійсна до останнього календарного
дня такого місяця, строк погашення
відсотків за кредитом визначено
щомісячними платежами, а строк
погашення кредиту в повному обсязі
визначено останнім днем місяця
вказаного на картці (поле MONTH), а також
що останній платіж здійснено в серпні
2009 року, а дія картки закінчилась 05
травня 2009 року.

Відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Таку правову позицію висловив
Верховний Суд України в постанові від 19
березня 2014 року №6-14цс14, яка, в силу
вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою
для всіх суддів України.

Зважаючи на те, що відповідачем до
винесення рішення зроблена заява про
застосування позовної давності, а
позивачем не зазначено причини її
пропуску, суд вважає за можливе
застосувати позовну давність, та
відмовити у позові з підстав
визначених ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 256, 257, 258, 266 ЦК України, ст.ст. 60, 88,
209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш
и в:

у позові Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Козелецький районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: