Справа № 462/4847/13
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/524/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Львівської
області в складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Федоришина А.В.,Штефаніци Ю.Г.,

за участю секретаря:
Іванової О.О.,

з участю: представника
позивача Фота А.Є.,

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_4 на рішення
Залізничного районного суду м.Львова
від 18 жовтня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_4,
треті особи ОСОБА_5, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Уніпром
ЛТД" про звернення стягнення на рухоме
майно, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Хрещатик"
звернулося в суд з позовом до
відповідача та третіх осіб про
звернення стягнення на предмет
застави - автомобіль марки MERSEDES-BENZ ML 350,
2008 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_3, виданого 06.03.2012 року для
задоволення вимог ПАТ «КБ»Хрещатик»
за Генеральною угодою (договором) № 01/08
від 06 червня 20008 року та додатковою
угодою № 5 від 27 січня 2010 року до
Генерального договору, укладеними між
ПАТ «КБ»Хрещатик», що є
правонаступником ВАТ «КБ»Хрещатик» та
ТОВ »Уніпром ЛТД» у сумі 7 368 534,83 грн, в
якості забезпечення виконання яких (
Генеральної угоди та додаткової угоди
) 29 січня 2010 року між банком
(позивачем) та ОСОБА_5 (третьою особою)
було укладено договір застави
вищезазначеного автомобіля,
посвідчений ОСОБА_6- приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу за реєстраційним
№ 1012.

В обґрунтування позову зазначено, що
боржник належним чином не виконує
зобов»язання за кредитним договором,
відтак виникла заборгованість по
простроченому кредиту та відсотках. Ні
боржником, ні майновим поручителем
жодних дій щодо погашення виниклої
заборгованості здійснено не було. В
той же час без відома банку
вищезазначений автомобіль за
реєстраційним НОМЕР_4 16.11.2010 року знято
з обліку в Житомирському МРЕО та
поставлено на облік з реєстрацією у м.
Львові за новим власником ОСОБА_4.
Угода щодо відчуження предмета застави
укладалася без згоди і повідомлення
заставодержателя. У відповідності до
ст.27 Закону України «Про заставу»
застава зберігає силу, якщо за однією з
підстав, зазначених у законі, майно або
майнові права, що складають предмет
застави, переходять у власність іншій
особі. Частиною 3 статті 9 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
передбачено, що зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження, якщо інше не
встановлено законом. У зв»язку з
наведеним позивач просив задоволити
позов.

Рішенням Залізничного районного суду
м.Львова від 18 жовтня 2013року позов
задоволено. Вирішено: звернути
стягнення на предмет застави в рахунок
заборгованості у розмірі 7368534 грн 83
коп.- автомобіль марки MERSEDES-BENZ ML 350, 2008
року випуску, р.н. НОМЕР_1, шасі (кузов,
рама) НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого 06.03.2012 року для задоволення
вимог ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, шляхом проведення
прилюдних торгів та встановити
початкову ціну, визначеною на підставі
оцінки майна здійсненої суб»єктом
оціночної діяльності проведеною
відповідно до законодавства. Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк »Хрещатик» судовий збір в розмірі
3219 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі на рішення
Залізничного районного суду м.Львова
від 18 жовтня 2013 року відповідач ОСОБА_4
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на те,
що судом першої інстанції зовсім не
надано правової оцінки тій обставині,
що предмет застави був повністю
знищений, а це в свою чергу потягнуло
ухвалення незаконного рішення,
оскільки відповідач придбала не
об»єкт, що передавався в заставу, а
-лише його залишки, так як 16.09.2010 року на
території Республіки Польща сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
спірного автомобіля, внаслідок якого
його було повністю знищено. Апелянт,
окрім оплати вартості залишків
автомобіля, витратив також 51200 грн на
виконання ремонтних робіт щодо
відновлення його технічного стану та
52000 гривень на необхідні запчастини.

Вважає, що судом першої інстанції не
надано жодної юридичної оцінки тій
обставині, що страховою компанією
«ПЗУ» визнано спірний автомобіль
тотально знищеним, що заставодавець
(третя особа у цій справі) ОСОБА_5
одержала страхову виплату в розмірі,
аналогічному ціні спірного
автомобіля, і зобов»язана була
повідомити про таку подію банк, й
надати аналогічне за вартістю майно чи
грошові кошти, внести зміни до договору
застави.

Зважаючи на те, що апелянт являється
добросовісним набувачем
транспортного засобу автомобіль марки
MERSEDES-BENZ ML 350, 2008 року випуску, р.н.
НОМЕР_1, шасі, кузов, НОМЕР_2, а законні
підстави для позбавлення його цього
майна відсутні, апелянт вважає, що є
матеріально-правові та
процесуально-правові безумовні
підстави для скасування оскаржуваного
рішення та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги немає,
з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між банком та ТОВ
«Уніпром ЛТД» 06.06.2008 року було укладено
генеральну угоду № 01/08 та 27.01.2010 року
додаткову угоду № 5 до генеральної
угоди. В якості забезпечення
вищезазначеного зобов»язання 29.01.2010
року між банком та ОСОБА_5 було
укладено договір застави автомобіля
марки MERSEDES-BENZ ML 350. ТОВ «Уніпром ЛТД» не
виконало належним чином умови
кредитного договору. 16.11.2010 року
автомобіль було знято з обліку в
Житомирскому МРЕО та постановлено на
облік і реєстрацію у м.Львові. 01.12.2010
року позичальнику скеровано
повідомлення про наявність
простроченої заборгованості та
запропоновано погасити її.

Посилаючись на положення ст.572, ч.2 ст.586
ЦК України, ч.2 ст.17, ч.1 ст.27 Закону
України «Про заставу», згідно яких
кредитор має право у разі не виконання
боржником (заставодавцем)
зобов»язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна, заставодавець має
право відчужувати предмет застави
лише за згодою заставодержателя,
застава зберігає силу, якщо за однією з
підстав, зазначених у законі, майно або
майнові права, що складають предмет
застави переходять у власність іншої
особи, що застава є обтяженням певного
майна або майнових прав і не залежить
від зміни їх власників, а припиняється
лише у випадках визначених ст.28 Закону
«України про заставу», враховуючи те:

що доказів про згоду позивача як
заставодержателя на відчуження
предмета застави суду не надано;

що та обставина, що ОСОБА_4 є
добросовісним набувачем спірного
автомобіля, не має юридичного
значення, оскільки спірний автомобіль
перебував під обтяженням як предмет
застави на час укладення договорів
його відчуження заставодавцем і
продовжує перебувати під заставою на
час розгляду справи, передбачені
законодавством підстави для
припинення застави ще не настали,-

суд першої інстанції дійшов висновку,
що позовні вимоги є підставними і
підлягають до задоволення.

Колегія суддів повністю погоджується з
правильністю висновків суду першої
інстанції, оскільки вони ґрунтуються
на законі і на доказах у справі.

Так , згідно з ст.28 Закону України
«Про заставу» застава припиняється:

з припиненням забезпеченого
заставою зобов'язання;

в разі загибелі заставленого
майна;

в разі придбання
заставодержателем права власності
на заставлене майно;

в разі примусового продажу
заставленого майна;

при закінченні терміну дії права,
що складає предмет застави;

в інших випадках припинення
зобов'язань, установлених законом.

Листом від 17.02.2014 року № 6/484 УДАІ УМВС
України в Житомирській області від
повідомило апеляційному суду, що
транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ ML 350,
2008 р.в., кузов НОМЕР_2, 16.11.2010 року був
знятий з обліку по заяві власниці
ОСОБА_5 для подальшої реалізації через
комісійний магазин.

Згідно довідки-рахунку серії ДПІ № 023914
від 08 листопада 2011 року Приватним
підприємством «ЛДФ» було продано
ОСОБА_4 автомобіль Мерседес Бенц кузов
НОМЕР_2, згідно свідоцтва про
реєстрацію (техпаспорта ) НОМЕР_5 ( т. 1
ас 112 ).

Тобто вищезазначеними доказами
підтверджується факт придбання
відповідачем ОСОБА_4 автомобіля, який
був предметом застави, а не - залишків
цього автомобіля.

За таких обставин, спірний
автомобіль не можна розглядати як
загиблий, що у відповідності до
третього абзацу ст.28 Закону України
«Про заставу» давало б підстави для
висновку про припинення застави.

Зважаючи на те, що спір виникнув із
кредитних правовідносин з приводу
застосування застави як виду
забезпечення зобов»язання, у зв»язку з
невиконанням боржником кредитного
договору, тобто - спір щодо
правовідносин, які врегульовані
спеціальним законодавством, і зокрема,
Законом України «Про заставу», колегія
суддів вважає, що не підлягають
врахуванню доводи апеляційної скарги:

- щодо визнання страховою компанією
«ПЗУ» спірного автомобіля тотально
знищеним, та одержання ОСОБА_5 (третьою
особою) страхової виплати у в розмірі,
аналогічному ціні спірного
автомобіля, і не виконання ОСОБА_5
зобов»язанння повідомити про таку
подію банк, й надати аналогічне за
вартістю майно чи грошові кошти, внести
зміни до договору застави, оскільки
докази, які б давали підстави визнати
спірний автомобіль знищеним (загиблим)
відповідачем надані не були;

- та щодо того, що відповідач
ОСОБА_4 є добросовісним набувачем
майна, яке у відповідності до ст.388 ЦК
України у неї не може бути витребувано,
оскільки при вирішенні даного спору
необхідно виходити з того, що позов
пред»явлено не власником майна і не
про захист права власності, а тому
норма ст.388 ЦК України в даному випадку
застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
суду першої інстанції ухвалено у
відповідності до вимог закону, доводи
апеляційної скарги законності і
огрунтованості рішення суду першої
інстанції не спростовують, тому
апеляційну скаргу належить відхилити,
оскаржуване рішення - залишити без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 -
відхилити.

Рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 18 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Федоришин А.В.

Штефаніца Ю.Г.