Єдиний унікальний номер 256/2228/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5235/2014
Головуючий у 1 інстанції Федорчук М.М.
Доповідач Папоян В.В.
І М Е Н Е М У К
24 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючого судді: Папоян В.В.,
суддів: Біляєвої О.М., Тимченко О.О.,
при секретарі: Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Калінінського
районного суду м.Донецька від 14 травня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Центральної міської лікарні №3
м.Донецька про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральної
Позивач звернулась до суду з
позовом в якому просила визнати дії
відповідача неправомірними,
зобов'язати надати довідку про
заробітну плату за період її участі у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 6
квітня по 12 травня 1987 року згідно
діючого законодавства та стягнути на
її користь моральну шкоду у сумі 50 000
грон. На обґрунтування своїх вимог
зазначала, що відповідачем їй було
надано довідки №1019 від 17 червня 2010 року
та № 1592 від 27 вересня 2013 року щодо її
роботи за цей період, але надані
довідки не відповідають дійсності, а
саме: невірно визначено заробітну
плату, місце роботи , не відображена
зона безпеки та не враховано
підвищення у п'ятикратному розмірі.
Листом № 1822 від 28 жовтня 2013 року
відповідачем у видані іншої довідки їй
Рішенням Калінінського районного суду
м.Донецька від 14 травня 2014 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
позивач надала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. В
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема вважає, що судом не були
з'ясовані усі обставини справи, не
враховано первинні довідки, табель
обліку робочого часу, які відображають
її роботу у період відрядження
безпосередньо на об'єкті ЧАЕС, якій
згідно нормативно-правових актів того
часу та Постанов КМУ №523 від 30.05.1997 року
та №1240 від 22.09.2004 року відносився по
ступеню радіаційного забруднення до
зони небезпеки №3 та урахування
коефіцієнту кратності 5. Вважає, що
судом помилково була враховано
відповідь ПФУ у Калінінському районі
м.Донецька про нарахування та виплату
їй пенсії на цей час.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач доводи апеляційної скарги
підтримала, просила рішення суду
скасувати, та ухвалити нове.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ст.. 305 ЦПК України неявка
сторін, або інших осіб, які беруть
участь по справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторони, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які склалися між сторонами і надав їм
належну оцінку.

Відповідно до ст..49 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про його роботу на
даному підприємстві, в установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати.

При розгляді справи по суті судом було
встановлено, що дійсно ОСОБА_1, яка
працювала на посаді масажиста
масажного кабінету ЦГКБ №3 в період з 6
квітня по 12 травня 1987 року була
відряджена на роботу пов'язану з
ліквідацією наслідків катастрофи на
ЧАЕС. За вказаний період канцелярією
ЧАЕС позивачу на руки було видано
табель використання робочого часу, в
якому не зазначено даних про зону
небезпеки та місце розташування
промислового об'єкту на якому
працювала позивачка. На підставі
наданого позивачем табелю
використання робочого часу у зоні
відчуження за період з 6 квітня 1987 року
по 12 травня 1987 року відповідачем надана
довідка про її роботу в населених
пунктах зони відчуження з 6 квітня 1987
року по 12 травня 1987 року з зазначенням
спеціальності кваліфікації посади
часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ст..15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

У жовтні 2012 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про видачу їй
уточнюючої довідки з зазначенням місця
роботи, зони небезпеки та виправлення
кратності підвищення тарифної, на яке
відповідачем була дана відповідь № 1822
від 28 жовтня 2013, згідно якої надати
відповідну довідку неможливо
внаслідок відсутності первинних
документів, підтверджуючих вказані
обставини.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що з
наданого позивачем табелю
використання робочого часу у зоні
відчуження за вказаний період та
наявних в архіві ЦГКБ №3 документів,
відсутня інформація яка б
підтверджувала зазначені позивачем
обставини, та враховуючи положення ст.49
КЗпП України, відмовив у задоволені
позовних вимог, як щодо зобов'язання
вчинити певні дії так і відшкодування
моральної шкоди завданої внаслідок
порушення прав працівника.

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо наявності підстав для
зобов'язання відповідача надати їй
довідку відповідного змісту
апеляційний суд не приймає до уваги,
оскілки відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу для своїх вимог, та позивачем
не доведено обґрунтованість її
позовних вимог, що підтверджується
матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наведеного, рішення суду
відповідає вимогам діючого
законодавства і підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м.Донецька від 14 травня 2014 залишити без
зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Судді: