Лебединський районний суд Сумської
Справа № 580/562/14-ц
Номер провадження 6/580/61/14
У Х В А Л А

"25" березня 2014 р.
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючого судді -
Подопригора Л. І.

за участю секретаря судового засідання
- Лєсної Н.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні подання відділу
державної виконавчої служби
Лебединського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області
про тимчасове обмеження боржника -
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу ДВС
Лебединського міськрайоного
управління юстиції Сумської області
звернувся до суду з вищевказаним
поданням, мотивуючи свої вимоги тим, що
на виконанні ДВС Лебединського
міськрайоного управління юстиції у
Сумській області знаходиться
виконавчий лист № 1806/2-1490/2011, виданий 12
квітня 2011 року Ковпаківським районним
судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліментів у
розмірі 500 грн. щомісячно на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
виконавчий лист № 2-1716/2000, виданий 2
вересня 2010 року Ковпаківським районним
судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліментів у
розмірі ? частини від усіх видів його
заробітку, але не менше ? частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не зважаючи на міри, прийняті державним
виконавцем боржник не погасив боргу,
сума якого станом на 31.01.2014 року
складає: 19364 грн 52 коп., по виконавчому
листу № 1806/2-1490/2011; та 34993 грн. 50 коп. по
виконавчому листу № 2-1716/00.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 ухиляється від
виконання рішень суду про стягнення
аліментів та має можливість з метою
ухилення від виконання зобов'язань
виїхати за межі України, державний
виконавець просить суд обмежити його у
праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням
Лебединського районного суду. Подання
просить розглянути без участі
представника відділу ДВС.

Згідно з п.4 ст.2 Протоколу № 4 до
«Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод», право вільно
пересуватися може у певних місцевостях
підлягати обмеженням, що встановлені
згідно із законом і виправдані
суспільними інтересами в
демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено
випадки, у яких застосовуються такі
обмеження, визначено порядок та умови
їх застосування, зокрема, ст. 6 ЗУ „Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України", п.18 ч.3 ст.11 ЗУ
„Про виконавче провадження", ч.1 ст.377-1
ЦПК України.

Так, відповідно до п. 18 ч. 3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Частина 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачає,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт для виїзду за кордон і з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України, від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи). Таке
обмеження може бути встановлено лише
строком до виконання боржником своїх
зобов'язань.

Окрім того, застосування таких
обмежень може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст.33 Конституції України
та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що будь-які докази, які
підтверджують надіслання ОСОБА_1 копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження, в якій містяться вимоги
про добровільне виконання зобов'язань,
докази одержання ним усіх документів,
що виносились у процесі виконання
виконавчого провадження, як це
передбачено вимогами ч. 5 ст. 25, ч. 1 ст. 31
ЗУ "Про виконавче провадження", а також
докази того, що ОСОБА_1 ухиляється від
виконання зобов'язань, відсутні. Крім
того, державний виконавець просить суд
обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням Лебединського районного суду,
але разом з тим до подання не додано
жодного рішення ухваленого
Лебединським районним судом на
підставі якого здійснюється виконавче
провадження.

Таким чином, державним виконавцем не
було доведено, що ОСОБА_1 відомо про
його обов'язок сплатити борг. Саме по
собі посилання на заборгованість за
виконуваним судовим рішенням за
відсутності відповідних доказів не
свідчить про цілеспрямоване ухилення
боржника від виконання зобов'язання та
реальної можливості для виїзду за
кордон з цією метою.

За таких обставин справи та відповідно
до зазначених норм матеріального і
процесуального права, суд вважає, що
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України передчасне,
оскільки наведені у ньому обставини і
додані до нього документи не можуть
бути в даному випадку визнані такими,
що свідчать про умисне ухилення
боржника від виконання судового
рішення в контексті положень ст.377-1 ЦПК
України, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» та ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження», а тому правові підстави
для обмеження боржника у праві виїзду
за межі України відсутні.

Керуючись ст. 208 - 210, 377-1 ЦПК України, ст.
11, 31, 52, 68 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст. 1, 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», -

У Х В А Л И В:

У задоволені подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Лебединського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області
про тимчасове обмеження боржника -
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Сумської області
через Лебединський районний суд
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

СуддяЛ. І. Подопригора