справа № 474/260/14-ц
П. № 2/474/114/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

22.05.2014 року
смт Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А.
В.

секретар судового засідання Євтушок
Є. В.

за участю представника позивача
Коршомного В.П.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного Акціонерного
Товариства «Державний ощадний банк
України» в особі ТВБВ №10014/0142 філії -
Миколаївського обласного управління
публічного акціонерного товариства «
Державний ощадний банк України» ( далі
ПАТ) до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором -

в с т а н о в и в :

03 березня 2014 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» звернувся до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором кредиту у
розмірі 25 902 грн. 96 коп., з тих підстав, що
ПАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_2 у письмовій формі уклали
кредитний договір № 145 від 05 березня 2008
року. Відповідно до умов кредитного
договору ПАТ «Державний ощадний банк
України» зобов'язався та надав
відповідачу ОСОБА_2 кредит на споживчі
цілі у розмірі 20 000 грн. на строк до 04
березня 2011 року під 25,0 % річних, а
відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строк та в порядку, встановленому
кредитним договором. Відповідач ОСОБА_2
у встановлені кредитним договором
строки обов'язки по сплаті
заборгованості по кредитному договору
не виконала, у зв'язку з чим ПАТ
звернувся з вказаним позовом до суду.
Окрім того, з метою забезпечення
виконання зобов»язання боржником
ОСОБА_2 05 березня 2008 року між ПАТ
«Державний ощадний банк України» було
укладено два договори поруки з ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за зобов»язаннями кредитного
договору № 145 від 05 березня 2008 року.
Зіславшись на систематичне порушення
позичальником основного зобов»язання
та утворення у зв»язку з цим
заборгованості по кредиту, ПАТ
«Державний ощадний банк України»
просив суму заборгованості стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
солідарно.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав повністю,просить їх
задовольнити, не заперечує проти
заочного розгляду справи. Окрім того,
просив стягнути з відповідачів судові
витрати у розмірі 479 грн. 03 коп., які
складаються з судового збору у розмірі
259 грн. 03 коп. та 220 грн.- витрати
пов»язані з викликом відповідачів
через пресу.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове
засідання двічі не з'являлись, про час,
дату та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином (через
засоби масової інформації - газета
«Рідне Прибужжя» від 15.05.2014 року № 22),
про причини неявки суд не повідомили.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з»явилася з невідомої суду причини,
хоча про час, дату та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином (
розписка про отримання судової
повістки про виклик).

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухав пояснення представника
позивача та дослідив письмові докази,
суд вважає вимоги, викладені в заяві,
такими, що підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 05 березня 2008
року ПАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_2 у простій письмовій
формі уклали кредитний договір № 145.
Відповідно до умов вказаного
кредитного договору ПАТ «Державний
ощадний банк України» зобов'язався
надати позичальнику ОСОБА_2 кредит на
споживчі цілі у розмірі 20 000 грн. на
строк до 04 березня 2011 року під 25,0 %
річних, а відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строк та в порядку, встановленим
вказаним кредитним договором та
додатками до нього, які позичальник
також підписав.

ОСОБА_4 суму кредиту у розмірі 20 000 грн.
отримала в установі банку, що
підтверджується заявою на видачу
готівки № 3161 від 05 березня 2008 року, та у
встановлені кредитним договором
строки, до 30 числа кожного місяця
платежі не вносила, обов'язки по сплаті
заборгованості по кредитному договору
до 04 березня 2011 року належним чином не
виконала.

З моменту отримання кредиту боржник
ОСОБА_2 чергові платежі сплачувала
нерегулярно, а з жовтня 2008 року боржник
взагалі припинила сплачувати будь-які
кошти за даним кредитом, у зв'язку з чим
у останньої перед кредитором виникла
заборгованість.

Станом на 27 лютого 2014 року, згідно
розрахунку ПАТ «Державний ощадний банк
України», заборгованість за кредитним
договором становить 25 902 грн. 96 коп., з
яких сума заборгованості основного
боргу 6 100 грн., сума простроченої
заборгованості 11 326 грн., сума
прострочених відсотків 5 092 грн. 40 коп.,
сума пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитним договором - 3 167
грн. 70 коп., сума несплачених
комісійних 216 грн. 86 коп.

Доказів, які б спростовували наданий
позивачем розрахунок та доводили б
повне виконання боржником кредитних
зобов'язань, відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагентів та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. У ст. 629 ЦК України
визначено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.
1048 ЦК України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. За
правилам ч.1 ст. 1049 і ст. 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві кредит у строк та в
порядку, що встановлені договором.

У разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання, при цьому
кредитодавець має право вимагати від
позичальника достроково повернути всю
суму кредиту та внести інші платежі,
передбачені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Ст. 629 ЦК України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами та згідно ст. 625
ЦК України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до п.3.ч.1. ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Окрім того, судом встановлено, що ПАТ
«Державний ощадний банк України» з
метою забезпечення виконання
зобов»язання боржником ОСОБА_2 за
вказаним кредитним договором від 05
березня 2008 року укладено два договори
поруки з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що на момент
укладення договорів відповідало
вимогам ст. ст. 553, 554 ЦК України.

Підстави, обсяг та умови
відповідальності поручителів, а також
інші права та обовязки сторін
передбачені статтями 553-559 ЦК України та
розділами 2-6 договорів поруки.
Відповідно до положень частини 4 статті
559 ЦК, якщо договором не встановлено
строку його закінчення, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобовязання не
пред»явив вимоги до поручителя.
Аналогічні умови містять і пункти 4.2
договорів поруки., якими також не
передбачені строки закінчення їх дії, а
умова дії поруки до повного виконання
позичальником чи поручителем
зобов'язань перед кредитодавцем не
може розглядатись як установлення
строку дії поруки, оскільки відповідно
до статей 251, 252 ЦК строком є період у
часі, а не подія.

Отже, ПАТ «Державний ощадний банк
України», як кредитодавець, має право
пред»явити вимоги до поручителів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом шести
місяців від настання строку виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором боржником ОСОБА_2, тобто
протягом шести місяців з 04 березня 2011
року по 04 вересня 2011 року, що не було
дотримано зі сторони позивача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
після настання строку повернення
кредитних коштів ( 04 березня 2011 року)
ПАТ «Державний ощадний банк України»
належним чином не пред»являв вимоги до
поручителів протягом шести місяців, а
позов до суду пред»явлено лише 03.03.2014
року, тобто поза межами строку дії
договорів поруки. Виходячи з того, що
строк поруки не є строком для захисту
порушеного права, а є строком існування
( дії) самого зобов'язання поруки (
преклюзивність строку), то і право
кредитора, і обов»язок поручителя по
його закінченні також припиняється. А
оскільки із закінченням
шестимісячного строку припинилось
матеріальне право (поручительство), то
і пред»явлення позову поза межами
цього строку позбавляє ПАТ«Державний
ощадний банк України» права на
задоволення позову до поручителів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому порядку.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині
покладення на поручителів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 солідарного обов»язку, щодо
повернення кредитних коштів, пені.

Враховуючи встановлення судом, що
відповідачем ОСОБА_2 взятті на себе
зобов»язання не виконані, чим були
порушені умови кредитного договору №
145 від 05 березня 2008 року, у ПАТ
«Державний ощадний банк України»
виникло право, щодо стягнення суми
заборгованості з позичальника у
примусовому порядку у розмірі 25 902 грн.
96 коп., з яких сума заборгованості
основного боргу 6 100 грн., сума
простроченої заборгованості 11 326 грн.,
сума прострочених відсотків 5 092 грн. 40
коп., сума пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за кредитним
договором - 3 167 грн. 70 коп., сума
несплачених комісійних 216 грн. 86 коп.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України,
судові витрати у розмірі 479 грн. 03 коп.,
які складаються з судового збору у
розмірі 259 грн. 03 коп. та 220 грн. - витрати
пов»язані з викликом відповідачів
через пресу, підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

позов Публічного Акціонерного
Товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН
НОМЕР_1) на користь Публічного
Акціонерного Товариства «Державний
ощадний банк України» заборгованість
за кредитним договором № 145 від 05
березня 2008 року станом на 27 лютого 2014
року у розмірі 25 902 (двадцять п»ять
тисяч дев»ятсот дві) грн. 96 коп., - з
яких сума заборгованості основного
боргу 6 100 грн., сума простроченої
заборгованості 11 326 грн., сума
прострочених відсотків 5 092 грн. 40 коп.,
сума пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитним договором - 3 167
грн. 70 коп., сума несплачених
комісійних 216 грн. 86 коп.

У позові до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Державний ощадний банк України»
судові витрати у розмірі 479 (чотириста
сімдесят дев»ять ) грн. 03 коп.

На рішення може бути подана позивачем
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Врадіївський районний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Копію рішення надіслати
відповідачам.

Суддя
А. В. Сорочан