Єдиний унікальний номер 249/1768/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4685/2014
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Прокопчук Л.М.
13 червня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області
Головуючого: судді Прокопчук
Суддів Корчистої О.І., Хейло
При секретарі Попченко В.Г.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
подання заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
про тимчасове обмеження права виїзду
за кордон, за апеляційною скаргою
заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
на ухвалу Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 25 квітня 2014
В С Т А Н О В И В :
18 квітня 2014 року заступник
начальника Відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України керівника
Державного підприємства «Дирекція з
реструктуризації шахтного фонду»
ОСОБА_1 до виконання зобов'язань за
рішеннями судів загальної юрисдикції
про стягнення з Державного
підприємства «Дирекція з
реструктуризації шахтного фонду» на
користь фізичних осіб заборгованості,
пов'язаної з трудовими
правовідносинами, на загальну суму
1013977,32 грн.

В поданні посилався на те, що на
примусовому виконанні перебуває 53
виконавчих документа (зведене
виконавче провадження від 11.04.2012 року),
виданих судами загальної юрисдикції
протягом 2011-2013 років про стягнення з
Державного підприємства «Дирекція з
реструктуризації шахтного фонду» на
користь фізичних осіб заборгованості,
пов'язаної з трудовими
правовідносинами, на загальну суму
1013977,32 грн. Відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження» в
ході проведення виконавчих дій
з'ясовано, що грошові кошти на рахунках
боржника в банківських установах
відсутні, також відсутнє майно,
зареєстроване за боржником. Наказом
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України № 513 від 13.07.2012
року припинено діяльність ДП
«Дирекція з реструктуризації шахтного
фонду» шляхом його реорганізації -
приєднання до Державного підприємства
«Шахтарськантрацит». Пунктом 6 наказу
передбачено завершення заходів з
припинення діяльності ДП «Дирекція з
реструктуризації шахтного фонду» до
31.12.2012 року, в подальшому строк
продовжено до 01.07.2013 року. Майнові
активи підприємства відповідно до його
відповіді перебувають у податковій
заставі. Передавальний баланс
підприємством - правонаступником не
підписаний. За наведених обставин,
посилаючись на те, що керівник
Державного підприємства «Дирекція з
реструктуризації шахтного фонду»
ОСОБА_1 ухиляється від виконання
грошових зобов'язань, покладених
рішенням суду, просив обмежити його у
праві виїзду за межі України (а.с. 1-4).

Ухвалою Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 квітня 2014 року в задоволенні
подання відмовлено (а.с. 28).

Заступник начальника Відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції Донецької області в
апеляційній скарзі ставить питання про
скасування ухвали (а.с. 31-34).

В судове засідання апеляційного
суду сторони не з'явились, про розгляд
справи повідомлені.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а ухвалу суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нову з
наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Суд першої інстанції, відмовляючи
в задоволенні подання, виходив з того,
що зобов'язання має юридична особа -
Державне підприємство «Дирекція з
реструктуризації шахтного фонду», та
послався на те, що заявником не надано
і в судовому засіданні не здобуто
доказів того, що громадянин ОСОБА_1 як
фізична особа має зобов'язання,
покладені на нього особисто судовим
рішенням та ухиляється від виконання
зобов'язань.

Але з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. N 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадку якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань (п. 5).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Право державного виконавця
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, передбачено п.18 ч.3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п. 11.1. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом Мінюста
від 02.04.2012 року № 512/5, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
державний виконавець може звернутися з
поданням до суду за місцезнаходженням
органу ДВС щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

11.1.1. Подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого
направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа,
який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи
(боржника), дату народження (число,
місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

11.1.2. У поданні мають бути визначені
заходи (тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа чи без такого),
найменування органів, які мають їх
здійснити. У разі тимчасового
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа зазначаються
вид паспортного документа (для
громадян України - дипломатичний
паспорт, службовий паспорт, паспорт
громадянина України, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, посвідчення особи моряка тощо;
для іноземців та осіб без громадянства
- паспортний документ, що підтверджує
громадянство іноземця або посвідчує
особу без громадянства), його серія та
номер, а також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ.

11.1.3. До подання додаються копії
виконавчого документа, постанови про
відкриття виконавчого провадження та
копії інших документів (за потреби).

11.1.4. У поданні також можуть зазначатися
адреса місця проживання боржника та
інші відомості, які відомі про цю особу
державному виконавцю.

11.1.5. Про направлення до суду подання
щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду державний
виконавець повідомляє боржника.

Таким чином вищенаведеними
нормативними актами визначено, що; а) з
поданням до суду звертається саме той
виконавець, який здійснює виконання за
конкретним виконавчим документом, б)
подання погоджується з начальником
відділу ДВС, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
оскільки згода начальника відділу ДВС
на внесення подання - одна з форм
реалізації ним функцій контролю за
законністю виконавчого провадження,
закріплена у ст. 83 Закону «Про
виконавче провадження»; в) про
направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду державний виконавець
повідомляє боржника; г) в поданні
повинні бути зазначені реквізити
виконавчого документа, який перебуває
на виконанні.

З тексту подання та наданих до
нього документів не вбачається, що саме
в провадженні особи, яка звернулась з
поданням, перебуває виконавче
провадження № 32546353 від 11.04.2012 року.
Подання не узгоджене з начальником
відділу державної виконавчої служби. З
доданих до подання документів не
вбачається, що про направлення до суду
подання щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду державний
виконавець повідомляв боржника.
Реквізити виконавчих документів, які
перебувають на виконанні, в поданні не
зазначені.

Правовий аналіз наведених вище
норм закону свідчить про те, що
державному виконавцю надано право
ставити питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як відносно фізичної особи, так
в і відносно керівника боржника -
юридичної особи у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням.

Таким чином висновок суду про те,
що таке обмеження за наявності підстав
може бути встановлено тільки відносно
фізичної особи, є хибним, не відповідає
вимогам норм процесуального права.

Відповідно до позиції Верховного
Суду України, викладеної в листі від
01.02.2013 року "Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України" поняття "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням" варто розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

З викладених в поданні обставин
вбачається, що підприємство-боржник не
має коштів на рахунках, не має
зареєстрованого за ним майна,
перебуває у стадії реорганізації, у
зв'язку з чим його діяльність
припинена. Таким чином слід зробити
висновок, що виконати обов'язок по
погашенню заборгованості, визначеної у
виконавчих документах, у нього не має
можливості, тобто відсутній факт
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням.

Ураховуючи вищенаведене, в
задоволенні подання слід відмовити, а
ухвалу суду як постановлену з
порушенням норм процесуального права,
скасувати ти постановити нову ухвалу
про відмову в задоволенні подання,
задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 307, 312, 315
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області задовольнити.

Ухвалу Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 квітня 2014 року скасувати.

У задоволенні подання заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області про тимчасове
обмеження права виїзду за кордон
керівника Державного підприємства
«Дирекція з реструктуризації шахтного
фонду» ОСОБА_1 до виконання зобов'язань
за рішеннями судів загальної
юрисдикції про стягнення з Державного
підприємства «Дирекція з
реструктуризації шахтного фонду» на
користь фізичних осіб заборгованості,
пов'язаної з трудовими
правовідносинами, на загальну суму
1013977,32 грн., відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на неї може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді