Справа №487/1339/14-ц 06.05.2014 06.05.2014 06.05.2014
Провадження №22-ц/784/1138/14
Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач апеляційного суду Яворська
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання :
Богуславській О.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 03 березня 2014 року,
ухваленого за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 р. ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

У позові вказувала, що вони з
відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2007
року. Від шлюбу мають двох дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З грудня 2013 року вони не
проживають однією сім'єю. З цього часу
відповідач матеріальної допомоги на
утримання дітей не надає.

Враховуючи, що відповідач є
працездатною особою, постійного місця
роботи не має, просила стягнути з
ОСОБА_3 на її користь аліменти на
утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн.
щомісяця до їх повноліття.

Рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва від 03 березня 2014 року,
ухвалою цього ж суду про усунення
описки від 03 квітня 2014 року, позов
задоволено частково. Постановлено:
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 500 грн.
щомісяця на кожну дитину, починаючи з 05
лютого 2014 року і до їх повноліття. З
ОСОБА_3 на користь держави стягнуто
судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.
Допущено негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів за
один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким стягнути з нього на користь
позивачки аліменти, але у меншому
розмірі, ніж визначив суд.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення відповідача та позивачки,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається
та судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 03 серпня 2007 року ( а.с.4).

Від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з матір'ю
та знаходяться на її утриманні.
Відповідач в добровільному порядку
кошти на утримання дітей не надає ( а.с.
2,3,7).

Відповідно до положень ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та
ст.182 СК України аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька або в твердій
грошовій сумі і виплачується
щомісячно. При визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі, як то передбачено
положеннями ст. 184 СК України.

При визначенні розміру аліментів,
які підлягають стягненню з ОСОБА_3, суд
врахував як матеріальне становище
дітей, так і стан здоров"я та
матеріальне становище платника
аліментів, який в даний час не працює,
та, зважаючи на батьківський обов'язок
відповідача по утриманню дітей до їх
повноліття, враховуючи інтереси
останніх, правомірно стягнув з
відповідача аліменти на утримання
дітей у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладені обставини,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
відповідач зобов'язаний надавати
матеріальну допомогу дітям та
обґрунтовано частково задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_2

Згідно принципу диспозитивності
цивільного судочинства / ст. 11 ЦПК
України/ суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Обов'язок доказування і подання
доказів процесуальним Законом / ст.60
ЦПК/, покладено на сторони.

Однак, будь-яких доказів,
заслуговуючих на увагу та спростовуючи
висновок суду відповідач не надав, а
тому його посилання на зменшення
розміру аліментів з врахуванням його
скрутного матеріального становища не
заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те,
що він був позбавлений можливості
належним чином підготуватися і брати
участь у розгляді справи, оскільки
повідомлення суду про дату та час
розгляду справи не отримував, а про
розгляд справи дізнався від позивачки,
не є підставою для скасування рішення
суду. Оскільки як вбачається із
матеріалів справи, ОСОБА_3 був
присутній під час розгляду справи,
надавав пояснення щодо заявлених
позивачкою вимог, і за такого його
права як відповідача обмежені не були.

За таких обставин, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
рішення суду, яке ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х ВА Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, а рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 03
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, і з цього часу
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: