Справа № 683/524/14-ц
Суддя Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
Завадська О.П., розглянувши заяву
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» м. Київ до ОСОБА_1 про
забезпечення позову,
В лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство „ВТБ Банк" м. Київ
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
124961,52 грн. При цьому позивач подав заяву
про забезпечення позову та просив
накласти арешт на майно відповідача (в
т.ч. грошові кошти) в межах суми
стягнення в розмірі 124961,52 грн. та
судового збору за подання заяви про
вжиття заходів забезпечення позову в
розмірі 121,80 грн., посилаючись на те, що в
разі задоволення позову виконання
рішення суду про стягнення
заборгованості за кредитним договором
може бути неможливим, оскільки
відповідач відчужить належне йому
майно.

В обґрунтування необхідності в
забезпеченні позову позивач зазначив
невиконання відповідачем своїх
кредитних зобов'язань, вказавши при
цьому, що у відповідача є реальна
можливість своїми діями ускладнити
виконання рішення, шляхом умисного і
штучного погіршення свого фінансового
становища.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України у разі
необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно ч. ч. 1, 2 п. 4 Постанови Пленуму ВСУ
від 22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
визначено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява про забезпечення позову не
підлягає задоволенню, оскільки
позивачем належним чином не мотивовано
заяву про забезпечення позову, не
надано доказів наявності у відповідача
майна і якого саме, а також коштів і де
вони перебувають (номер рахунку) та не
наведено підстав вважати, що
відповідач вчиняє дії по продажу майна
для погіршення свого матеріального
стану з метою утруднити чи
унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Повернути публічному акціонерному
товариству «ВТБ Банк» м. Київ заяву про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя __________