Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарях - Дмитренко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, Головного управління юстиції в м.
Києві про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Подільського
районного суду м. Києва з позовною
заявою Київської міської ради,
Головного управління юстиції в м. Києві
про встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях
належала АДРЕСА_1. У 2008 році ОСОБА_1
подарувала ОСОБА_2 свою 1/3 частину
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - син ОСОБА_1
Після його смерті відкрилася спадщина
на 1/3 частину зазначеної квартири. На
думку ОСОБА_1, вона у відповідності до ч.
3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину
після померлого сина, а тому в
шестимісячний строк не зверталася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Звернувшись у
жовтні 2013 році до 14 КДНК із заявою про
прийняття спадщини після свого сина,
нотаріусом було повідомлено, що
свідоцтво про право на спадщину на
частину квартири видати не можливо,
оскільки не надано
правовстановлюючого документу на
частину квартири, яка належала
померлому.

З метою отримання свідоцтва про право
на спадщину за законом після померлого
сина, ОСОБА_1 просить встановити факт
постійного проживання разом із
спадкодавцем.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила позов
задовольнити.

Київська міська рада направила до суду
пояснення по справі, відповідно до яких
просила прийняти рішення згідно норм
чинного законодавства та слухати
справу у відсутності представника (а.с.
47-48).

ГУЮ у м. Києві направило до суду
заперечення проти позову та просило
розглянути справу за відсутності
представника за наявними документами
та доказами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини справи
та дослідивши подані сторонами докази
суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло № 1042 від 20.11.06р. кв. АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях
(а.с. 5).

10.06.08р. ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 свою 1/3
частину зазначеної квартири, що
підтверджується договором дарування
частини квартири (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер співвласник
квартири - ОСОБА_3 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3, 19.06.13р. ОСОБА_2,
сестра ОСОБА_3, звернулася до 14 КДНК із
заявою про прийняття спадщини, де
одночасно повідомила, що спадкоємицею
за законом є мати померлого - ОСОБА_1

Згідно розпорядження Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 20.09.13р. № 144 «Про
видачу дублікату приватизаційних
документів на квартиру АДРЕСА_1
свідоцтво про право власності на
АДРЕСА_1, видане 20.11.06р. № 1042 на ім'я
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є недійсним, у
зв'язку з пошкодженням оригіналу (а.с 12).

02.10.13р. 14 КДНК повідомила ОСОБА_1, що
свідоцтво про право на спадщину після
померлого ОСОБА_3 на частину квартири
видати не можливо, оскільки не надано
зареєстрованого у встановленому
порядку правовстановлюючий документ
на частину квартири (а.с. 11).

З метою отримання свідоцтва про право
на спадщину за законом, на думку
позивача, необхідно встановити факт
постійного проживання зі спадкодавцем.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно до Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.12р. № 296/5 видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зверталася до 14 КДНК із заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину. Проте, з
відповіді державного нотаріуса
вбачається, що ОСОБА_1 свої обов'язки
щодо звернення до державної
нотаріальної контори за свідоцтвом про
право на спадщину на нерухоме майно,
визначені ст.ст. 1221, 1269, 1270, 1297 ЦК
України не виконала.

Слід також звернути увагу позивача, що
з матеріалів спадкової справи
вбачається, що спадкоємцем померлого,
крім ОСОБА_1, є й ОСОБА_2

Відповідно до абз. 2 п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008р. «Про судову практику у справах
про спадкування», відповідачами у
даній справі повинні бути спадкоємці,
які прийняли спадщину. При відсутності
їх, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Заміна неналежного відповідача
допускається лише за клопотанням
позивача, оскільки позивач виступає
ініціатором процесу, суб'єктом, який
вимагає судового захисту.

Під час розгляду справи уповноважений
представник позивач клопотання про
заміну неналежного відповідача, як це
передбачає ч. 1 ст. 33 ЦПК України, не
заявляла.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у своєму Узагальненні № 24-753/0/4-13
від 16 травня 2013 року про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування, роз'яснив, що якщо позивач
не заявляє клопотання про заміну
неналежного відповідача, суд повинен
відмовляти у задоволенні позову.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 є безпідставними, не
ґрунтуються на чинному законодавстві,
а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008р. «Про судову практику у справах
про спадкування», ст.ст. 1216, 1218, 1221, 1269,
1270, 1297 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Київської міської ради, головного
управління юстиції в м. Києві про
встановлення факту постійного
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 з
01.08.1978 року до 26.07.2012 на час відкриття
спадщини ОСОБА_3, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

.

Суддя О. В. Васильченко