Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1832/14-ц
Провадження № 2/520/3331/14
Київський районний суд м. Одеси в
головуючого - судді Літвінової І.А.
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на дитину,
Позивач ОСОБА_3 пред'явила позов до
ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між
нею і відповідачем та стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі, в розмірі 700
гривень з усіх видів доходів,
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 20 лютого
2014 року та до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.
При цьому позивач зазначає, що подружні
стосунки між сторонами не склалися,
відсутні спільні інтереси та почуття
любові, проживає подружжя окремо один
від одного, син проживає з позивачем та
знаходяться на її утриманні. Батьки
дітей не досягли домовленості щодо
добровільної сплати аліментів.
За позовом ОСОБА_3 відкрите провадження
у справі та справу призначено до
судового розгляду у відкритому
судовому засіданні.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю,
зазначивши про відсутність заперечень
проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не сповістив.
За наявності умов, передбачених ч. 1 ст.
224 ЦПК України, суд вважає можливим
допустити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази суд вважає, що заявлені
позивачем вимоги підлягають
Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 14
(свідоцтво НОМЕР_2, видане виконавчим
комітетом Новодолинської сільської
ради Овідіопольського району Одеської
області). Після реєстрації шлюбу
прізвище дружини змінено на ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1, під час перебування в
шлюбі, у подружжя ОСОБА_2 народився син
ОСОБА_5. Свідоцтво про народження
дитини видане відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі Одеського міського
управління юстиції, яким в Книзі
реєстрації народжень зроблено
відповідний актовий запис за № 3043.
На теперішній час подружжя ОСОБА_2
фактично припинили шлюбні відносини та
Позивач зазначає, що втратила почуття
любові до чоловіка, не бажає
знаходитися з ним у шлюбних стосунках
та нести пов'язані з цим зобов'язання.
На примирення не згодна.
За таких обставин суд вважає
недоцільним вживати заходи щодо
примирення подружжя, так як збереження
шлюбу можливе на паритетних засадах, на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
морально-правовій основі шлюбу.
В силу статті 51 Конституції України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
Добровільність шлюбу - одна з основних
Чинне законодавство України забороняє
примушування до шлюбу за допомогою
будь-яких видів насильства.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Проживання малолітнього ОСОБА_5 з
матір'ю за місцем її реєстрації
підтверджено довідкою (випискою з
будинкової книги про склад сім`ї та
прописку) № 198 від 11.12.2013 року.
Після розірвання шлюбу дитина
залишається проживати з матір'ю.
Згідно з ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства», батьки або особи,
які їх замінюють мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Судом не встановлено обставин, які б
перешкоджали відповідачу виконувати
свій юридичний та соціальний обов'язок
по утриманню дитини та позбавляли б
його реальної можливості платити
аліменти у зазначеному позивачем
За правилами ст. 191 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.
За таких обставин суд вважає, що з
відповідача слід стягувати аліменти на
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 700 гривень з
усіх видів доходів, щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 20 лютого 2014 року та до
досягнення дитиною повноліття, тобто
На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення
суду підлягає обов'язковому негайному
виконанню по справам про стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
Під час ухвалення рішення суд вирішує
питання про розподіл між сторонами
судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Розмір ставок державного збору із
позовних заяв про стягнення аліментів
встановлений ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» та дорівнює 1% ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

У позовах про стягнення аліментів ціна
позову визначається сукупністю всіх
платежів, але не більш ніж за шість
місяців, що відповідає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про охорону
дитинства», ст.6, п.2 ч.2 ст. 18, ст. ст. 180,
182-184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,
212-215, 218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 26
серпня 2011 року Виконавчим комітетом
Новодолинської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Книзі
реєстрації шлюбів за актовим записом №
14.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважати
розірваним в день набрання зазначеним
рішенням законної сили.

У відповідності до ч. 2 ст. 115 Сімейного
кодексу України, копію рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та поставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3
аліменти на сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі в розмірі 700
гривень з усіх видів доходів,
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 20 лютого
2014 року та до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір у розмірі 420 гривень 00
копійок.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, шляхом звернення із
заявою про перегляд заочного рішення
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня оголошення
ухвали про залишення заяви без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя
Літвінова І. А.