У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу м. Києва
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
Міністерство юстиції України, Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання довіреності недійсною за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
23 січня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 19 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 31 липня 2010 року
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
посвідчив довіреність та вніс до
реєстру запис щодо неї, згідно з цією
довіреністю він надавав право на
керування, експлуатацію та продаж
належного йому автомобіля марки Lexus RX
300, державний номерний знак НОМЕР_1,
ОСОБА_6 Проте він із ОСОБА_6 не знайомий
та ніколи не звертався до нотаріуса для
посвідчення такої довіреності. За його
заявою Дарницьким районним
управлінням ГУ МВС України в м. Києві
порушено кримінальну справу за фактом
підробки підпису для отримання
довіреності з метою незаконного
заволодіння та розпорядження його
автомобілем.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд визнати довіреність від 31
липня 2010 року, посвідчену приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, недійсною
з моменту її посвідчення.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 23 січня 2012 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 19 грудня 2013 року, позов
ОСОБА_4 задоволено. Визнано довіреність
ВРА №255633 від 31 липня 2010 року,
посвідчену приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, недійсною з моменту її
посвідчення.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України),
врахувавши висновок судової
почеркознавчої експертизи від 29 жовтня
2013 року та положення ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215,
ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 245 ЦК України, ч. 1 ст. 52
Закону України «Про нотаріат», дійшли
правильного висновку про те, що ОСОБА_4
до приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
не звертався, під час посвідчення
довіреності присутній не був, з
ОСОБА_6 не знайомий та не мав наміру
видавати на його ім'я довіреність.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 23 січня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта