АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1609/5175/12
Номер провадження 22-ц/786/700/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.
Доповідач Мартєв С. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ХІЛЬ Л.М., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м. Полтави від 25 жовтня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Апеляційний суд,
заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що з
7.06.95 року перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_1, який розірвано
відповідно до рішення Київського
районного суду м. Полтави від 6 квітня
2011 року.

У 2001 році син позивачки подарував
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1 кожному, а у
2004 році сторонами придбано автомобіль
марки ЗАТ Таврія Славута, державний
номерний знак НОМЕР_1.

Оскільки відповідач постійно чинить
перешкоди у користуванні будинком та
веденні ОСОБА_2 господарства, просила
поділити в натурі вказане
домоволодіння між сторонами
відповідно до їх часток у праві
власності, та встановити порядок
користування земельною ділянкою.

Крім того, просила визнати за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 право власності на ? частку
автомобіля за кожним.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину автомобіля марки ЗАЗ Таврія
Славута, державний реєстраційний знак
НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину автомобіля марки ЗАЗ Таврія
Славута, державний реєстраційний знак
НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності та
виділено в натурі частину
домоволодіння відповідно до варіанту
розподілу №2 висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи №77 від 1.10.13 року, на
загальну суму 119 999,50 грн., а саме:

- у житловому будинку літ. А-1, загальною
площею за внутрішнім обміром 31,1 кв. м,
приміщення: кладова 1-1, площею 2,6 кв. м,
житлова кімната 1-2, площею 9,0 кв. м,
житлова кімната 1-3, площею 9,3 кв. м,
кладова 1-4, площею 1,7 кв. м, коридор 1-5,
площею 4,1 кв. м, вбудована шафа 1-6, площею
0,80 кв. м, житлова кімната 1-7, площею 4,6 кв.
м;

- у житловій прибудові літ. А№-1,
загальною площею за внутрішнім обміром
17,7 кв. м, приміщення: коридор 1-10, площею
1,80 кв. м, шафа 1-11, площею 0,8 кв. м;

- по іншим будівлям та спорудам: баня
літ. Ж, навіс, літ. ж, вбиральня літ. Л,
сарай літ. М, гараж літ. И;

- 1/2 частина навісу літ. а3, огорожі №2,
частина огорожі №3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності та
виділено в натурі частину
домоволодіння відповідно до варіанту
розподілу №2 висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи №77 від 1.10.13 року, на
загальну суму 193 674,50 грн., а саме:

- у житловій прибудові літ. А№-1,
загальною площею за внутрішнім обміром
36,0 кв. м, приміщення: коридор 2-1, площею
2,1 кв. м, передпокій 2-3, площею 7,4 кв. м,
кухня 2-5, площею 8,9 кв. м, житлова кімната
2-6, площею 17,6 кв. м;

- у житловій прибудові літ. А2-1,
загальною площею за внутрішнім обміром
15,2 кв. м, приміщення: житлова кімната 2-7,
площею 8,9 кв. м, житлова кімната 2-8,
площею 6,3 кв. м;

- у прибудові літ. а2, загальною площею
за внутрішнім обміром 9,10 кв. м: коридор
2-9, площею 5,00 кв. м, санвузол 2-10, площею
4,10 кв. м;

- по іншим будівлям та спорудам: гараж
літ. В, погріб з мийкою літ. Д, навіс літ.
д1, навіс літ. д2, гараж, літ. К, колодязь
питний №4;

- 1/2 частина навісу літ. а3, огорожі №2;
ворота огорожі №1; ворота №5, огорожі
№3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
різницю часток у сумі 36 837,50 грн.

Виділено ОСОБА_1 в користування
земельну ділянку, площею 667,00 кв. м, по
варіанту розподілу земельної ділянки
№2 висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №77
від 1.10.13 року, на плані зафарбовано у
червоний колір.

Виділено ОСОБА_2 в користування
земельну ділянку, площею 667,00 кв. м, по
варіанту розподілу земельної ділянки
№2 висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №77
від 1.10.13 року, на плані зафарбовано у
синій колір.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 30 жовтня 2013 року
виправлено описки у зазначенні
прізвища відповідача - вважати вірним
ОСОБА_1.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 13 січня 2014 року виправлено
описку у зазначенні площі будівлі літ.
А-1 за внутрішнім обміром - вважати
вірним 32,1 кв. м.

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Полтави
від 13 січня 2014 року виділено у житловій
прибудові літ. А-1, по АДРЕСА_1, загальною
площею за внутрішнім обміром 17,7 кв. м,
на загальну суму 44 857,00 грн., приміщення,
а саме: кухня 1-8, площею 10,20 кв. м,
вбиральня 1-9, площею 4,9 кв. м, коридор 1-10,
площею 1,8 кв. м, шафа 1-11, площею 0,8 кв. м.,
відповідно до варіанту розподілу
домоволодіння №2 висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи №77 від 1.10.13
року.

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Полтави
від 27 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору та витрати по оплаті
судової будівельно-технічної
експертизи, судової автотоварознавчої
експертизи на загальну суму 757,30 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 13 січня 2014 року виправлено
описку у додатковому рішенні
Київського районного суду м. Полтави
від 13 січня 2014 року - вважати вірними
заявника ОСОБА_1

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
неправильного застосування норм
матеріального і процесуального права
та ухвалення нового рішенням, яким
провести поділ домоволодіння за
варіантом №1 та встановити порядок
користування земельною ділянкою за
варіантом №1/2, відповідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №77 від 1.10.13 року та визнати
за ОСОБА_2 право власності на
автомобіль ЗАЗ Таврія Славута,
державний номерний знак НОМЕР_1,
стягнувши на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію у розмірі 2 816,50 грн.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
дійшов висновку, що остання підлягає
задоволенню частково.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_2
та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 7.06.95 року по 6.04.11 року.

У шлюбі сторонами набуто у приватну
власність житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, у якому, відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 29 грудня 2009 року,
колишньому подружжю належить по 1/2
частині домоволодіння кожному.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1,
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№405240 - цільове призначення для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських споруд та
державного акту серії ЯМ №398534 - цільове
призначення для ведення садівництва,
знаходитись у приватній власності
ОСОБА_2

Крім того, у 2004 році сторонами набуто
спільне майно - автомобіль марки ЗАЗ
Таврія Славута, державний номерний
знак НОМЕР_1, спору щодо його належності
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності немає.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Установивши, що автомобіль марки ЗАЗ
Таврія Славута, державний номерний
знак НОМЕР_1, придбався сторонами під
час перебування у зареєстрованому
шлюбі, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частини
вказаного автомобіля за кожним з
членів колишнього подружжя.

5.03.11 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено
договір про порядок користування
вищевказаним жилим будинком та
надвірними будівлями між власниками
спільної часткової власності.

Проте, укладення цього договору не
вирішило спір між позивачкою та
відповідачем щодо порядку
користування належним їм на праві
спільної часткової власності
домоволодінням, та ОСОБА_2 звернулась
до судового вирішення питання щодо
розподілу домоволодіння між
співвласниками, відповідно до їх
часток у праві спільної часткової
власності.

Під час розгляду даної справи місцевим
судом за клопотанням ОСОБА_2
призначалась судова
будівельно-технічна експертиза, та у
зв'язку з визнанням судом висновку
експерта неповним, за клопотанням
ОСОБА_1 судом призначалось проведення
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи.

Розподіляючи спірне домоволодіння
відповідно до висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи від 1.10.13 року, місцевий суд
виходив із того, що варіант експертизи
№2, за яким частка ОСОБА_2 збільшується
до 63/100, та, відповідно, частка ОСОБА_1
зменшується до 37/100, найбільше
відповідає інтересам сторін та не
порушує інтереси відповідача, який
отримує компенсацію різниці вартості
часток у сумі 36 837,00 грн.

Між тим, апеляційний суд не
погоджується з обраним судом варіантом
розподілу домоволодіння, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Статтею 364 ЦК України передбачене право
співвласника на виділ у натурі частки
із майна, що є у спільній частковій
власності.

Відповідно до положень статті 367 ЦК
України співвласники мають право
поділити майно, що є у спільній
частковій власності.

У п. п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 4 жовтня 1991 року №7
«Про застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» зазначено, що в спорах про
поділ будинку в натурі учасникам
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності. Якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
урахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною у зв'язку з цим
стосовно до ст. 119 ЦК УРСР ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

Виходячи з положень ст. ст. 364, 367 ЦК
України та роз'яснень, що містяться в п.
п. 6, 7 вищевказаної постанови, виділ
частки в натурі (поділ будинку) може
мати місце за наявності технічної
можливості виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

Із висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від
1.10.13 року вбачається, що розподіл
домоволодіння можливий лише з
відступом від належних сторонам
часток, експертом запропоновано
3 варіанти розподілу житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, які не потребують
переобладнання житлових приміщень, та
6 варіантів встановлення
порядку користування земельною
ділянкою.

Разом з тим, обраний місцевим судом
варіант поділу домоволодіння в
найменшій мірі відповідає частками
співвласників домоволодіння та
передбачає виплату на користь
відповідача компенсації у розмірі 1/4
належної йому частки, яка підлягає
зменшенню за таким варіантом
розподілу, без попереднього внесення
позивачкою грошових коштів на
депозитний рахунок суду, відповідно до
вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України.

Між тим, при поділі домоволодіння в
натурі, пріоритетним є право власника і
збільшення частки, яка виділена
співвласнику, істотно порушує право
власності іншого власника.

При цьому, збільшення частки ОСОБА_2 у
зв'язку з проживання з нею
неповнолітнього сина, взагалі не
ґрунтується на законі, ураховуючи, що
сторони володіють домоволодінням на
праві спільної часткової власності.

Разом з тим, з запропонованих експертом
трьох варіантів розподілу
домоволодіння, апеляційний суд
приходить до висновку, що варіант №1
висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від
1.10.13 року, відповідно до якого
частки співвласників будуть мати
вигляд 49/100 та 51/100, з виплатою 4 607,50 грн.
різниці вартості часток при такому
розподілі будівель, найбільш
наближений до розміру часток сторін у
приватній власності, не потребує
проведення переобладнання приміщень
та передбачає найменшу компенсацію
різниці часток, що підлягає сплаті на
користь позивачки.

У свою чергу, враховуючи даний варіант
розподілу житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
доцільним є встановлення порядку
користування земельної ділянки за
варіантом №1/1 висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи від 1.10.13 року.

Також місцевим судом невірно вирішено
питання розподілу судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2
фактично знайшли своє повне
задоволення, у силу положень ч. 1 ст. 88
ЦПК України, суд присуджує з
відповідача понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Між тим, місцевим судом стягнуто на її
користь лише 50% від сплаченого за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи та
безпідставно стягнуто 50% понесених
ОСОБА_2 витрат на оцінку вартості
спірного автомобіля, що не може бути
віднесено до судових витрат, оскільки
матеріали справи не містять
підтвердження того, що оцінка
транспортного засобу проведена
експертом, який має кваліфікацію
судового експерта.

Ураховуючи документально підтверджені
ОСОБА_2 витрати, пов'язані з розглядом
даної справи у суді (а.с. 176), з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню 1 000,00 грн. витрат,
пов'язаних з проведенням судової
будівельно-технічної експертизи.

Крім того, місцевим судом не взято до
уваги, що при зверненні до суду,
позивачка сплатила лише 107,30 грн.
судового збору, що не відповідає ціні
пред'явленого нею позову, та у такому
випадку, на користь держави підлягає
стягненню з ОСОБА_1 суму недоплаченого
ОСОБА_2 судового збору.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення
місцевого суду у частині розподілу
домоволодіння та встановлення порядку
користування земельною ділянкою та
вирішення питання судових витрат -
скасуванню, з ухваленням у цій частині
нового рішення по суті заявлених вимог.

У зв'язку з цим, додаткове рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 13 січня 2014 року та додаткове
рішення цього ж суду від 27 лютого
2014 року, що ухвалювалось місцевим судом
з питання розподілу домоволодіння та
вирішення питання судових витрат,
також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.
4, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 жовтня 2013 року в частині
розподілу домоволодіння та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Поділити в натурі домоволодіння
АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відповідно до варіанту №1
висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №77
від 1.10.13 року.

Виділити ОСОБА_1 у приватну власність
49/100 часток житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташовані по АДРЕСА_1, на загальну
суму 161 444,50 грн., а саме:

- у жилому будинку літ. А-1 приміщення:
кладова 1-1, площею 2,6 кв. м, житлову
кімнату 1-2, площею 9,0 кв. м, житлова
кімната 1-3, площею 9,3 кв. м, кладова 1-4,
площею 1,7 кв. м, коридор 1-5, площею
4,1 кв. м, вбудована шафа 1-6, площею 0,80
кв. м, житлова кімната 1-7, площею 4,6 кв. м,
загальною площею за внутрішнім обміром
32,1 кв. м на суму 37 598,00 грн.;

- у житловій прибудові літ. А№-1
наступні приміщення: кухня 1-8, площею
10,20 кв. м, вбиральня 1-9, площею 4,9 кв. м,
коридор 1-10, площею 1,8 кв. м, шафа 1-11,
площею 0,8 кв. м, загальною площею за
внутрішнім обміром 17,7 кв. м на суму 44
857,00 грн.;

- по іншим будівлям та спорудам: баня
літ. Ж на суму 9 491,00 грн., навіс
літ. ж на суму 1 367,00 грн., вбиральня літ. Л
на суму 3 521,00 грн., сарай літ. М
на суму 6 642,00 грн., гараж літ. К на суму 43
473,00, ворота №5 на суму 2 077,00 грн.;

- 1/2 частину: навісу літ. а3 на суму 1 313,50
грн., огорожі №2 на суму 5 720,00 грн.,
огорожі №3 на суму 5 385,00 грн.

Виділити ОСОБА_2 у приватну власність
51/100 часток житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташовані по АДРЕСА_1, на загальну
суму 152 229,50 грн., а саме:

- у житловій прибудові літ. А№-1
наступні приміщення: коридор 2-1, площею
2,1 кв. м, передпокій 2-3, площею 7,4 кв. м,
кухня 2-5, площею 8,9 кв. м, житлову кімнату
2-6, площею 17,6 кв. м, загальною площею за
внутрішнім обміром 36,0 кв. м, на суму 91
233,00 грн.;

- у житловій прибудові літ. АІ-1
наступні приміщення: житлова кімната
2-7, площею 8,9 кв. м, житлова кімната 2-8,
площею 6,3 кв. м, загальною площею за
внутрішнім обміром 15,2 кв. м, на суму 22
707,00 грн.;

- прибудова літ. а2: коридор 2-9,
площею 5,0 кв. м, санвузол 2-10, площею 4,10
кв. м, загальною площею за внутрішнім
обміром 9,10 кв. м, на суму 14 626,00 грн.;

- по іншим будівлям та спорудам: гараж
літ. В на суму 10 362,00 грн., погріб з
шийкою літ. Д на суму 1 948,00 грн., гараж
літ. И на суму 6 057,00 грн., навіс літ. д1, на
суму 1 110,00 грн., навіс літ. д2, на суму
1 482,00 грн., колодязь питний №4 на суму 9
432,00 грн., ворота огорожі №1 на суму 2 415,00
грн.;

- 1/2 частину: навісу літ. а3 на суму 1 313,50
грн., огорожі №2 на суму 3 559,00 грн.,
огорожі №3 на суму 611 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію за різницю у
частках в розмірі 4 607,50 грн.

Встановити порядок користування
земельною ділянкою домоволодіння по
АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відповідно до варіанту №1/1
висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №77
від 1.10.13 року.

Виділити ОСОБА_1 у користування
земельну ділянку, площею 667,00 кв. м, що
пофарбована на плані земельної ділянки
(додаток №2 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №77
від 1.10.13 року, варіант №1/1) червоним
кольором, в тому числі: по земельній
ділянці - цільове призначення для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд 572 кв. м, та по земельній ділянці -
цільове призначення для ведення
садівництва 95 кв. м.

Виділити ОСОБА_2 у користування
земельну ділянку, площею 667,00 кв. м, що
пофарбована на плані земельної ділянки
(додаток №2 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №77
від 1.10.13 року, варіант №1/1) синім
кольором, в тому числі: по земельній
ділянці - цільове призначення для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд 428 кв. м, та по земельній ділянці -
цільове призначення для ведення
садівництва 239 кв. м.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 107,30
грн. судового збору, сплачених при
подачі позову, та 1 000,00 грн. витрат по
оплаті судової будівельно-технічної
експертизи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1
461,07 грн. судового збору, несплаченого
ОСОБА_2 у повному обсязі при подачі
позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 291,62
грн. судового збору, сплаченого
апелянтом за подачу апеляційної
скарги.

Додаткове рішення Київського
районного суду м. Полтави
від 13 січня 2014 року та додаткове
рішення цього ж суду від 27
лютого 2014 року скасувати.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
МАРТЄВ С.Ю.

Судді :
ХІЛЬ Л.М.

ЧІЧІЛЬ В.А.

З оригіналом згідно:

суддя
МАРТЄВ С.Ю.