НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5925/13-ц
№ 2/183/702/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі: головуючого судді
Дубовенко І.Г.,

при секретареві
Гончаровій С.Є.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Новомосковська державна
нотаріальна контора про усунення від
права на спадкування та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
ОСОБА_2, третя особа - Новомосковська
державна нотаріальна контора про
усунення від права на спадкування та
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову позивач
посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла її мати - ОСОБА_3, після смерті
якої відкрилася спадщина на житловий
будинок АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої
черги після її смерті були її діти
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Які протягом шести
місяців після смерті матері подали
заяви про прийняття спадщини. Крім
того, ОСОБА_1 фактично прийняла
спадщину, тому як з 1995 року вона
проживала з матір'ю, а після смерті
матері - залишилася проживати у
зазначеному будинку. Останні п'ять
років до смерті - ОСОБА_3 тяжко хворіла
та потребувала сторонньої допомоги,
яку надавала вона. ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_3 померла, позивач її поховала та
продовжує проживати у зазначеному
будинку. За життя мати неодноразово
зверталася до відповідача з проханням
їй допомагати і матеріально і доглядом,
однак ОСОБА_2, маючи таку можливість - не
надавав ніякої допомоги ОСОБА_3 Вважає,
що відповідач, під час хвороби ОСОБА_3,
яка знаходилася у безпорадному стані
та потребувала сторонньої допомоги,
мав можливість, але свідомо ухилявся
від надання спадкодавцеві допомоги, а
тому відповідно до вимог ст. 1224 ч. 5 ЦК
України - повинен бути усунений від
права на спадкування за рішенням суду,
про що вона просить в позові та визнати
за нею право власності на спірний
будинок в порядку спадкування за
законом.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, позивач
підтримує свої позовні вимоги в
повному обсязі, а відповідач визнає.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явилися, подавши заяви
про розгляд справи за відсутності їх
представників.

Суд, дослідивши підстави позову та
матеріали цивільної справи в їх
сукупності, а також визнання позовних
вимог відповідачем в повному обсязі,
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
за наступних підстав, а саме:

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
фактів, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, про що
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту
Новомосковську реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровській області 19 травня 2003
року зроблено запис за № 494.

На момент смерті ОСОБА_3 на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельною ділянкою для
будівництва житлового будинку від
27.04.1956 року, посвідченого 10.05.1956 року
Новомосковською державною
нотаріальною конторою за р.№ 1530,
зареєстрованого в БТІ від 02.09.1963 року за
р.№ 5271-45 належав житловий будинок
АДРЕСА_1.

Згідно відповіді Новомосковської
державної нотаріальної контори за №
1472/01-16 від 29.08.2013 року - після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, із
заявами про відкриття спадщини
звернулися діти померлої - ОСОБА_1, на
ім'я якої було видане свідоцтво про
право на спадщину на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку А,
житловою площею 36,4 кв.м., загальною
площею 65,7 кв.м. з господарчими
будівлями та спорудами: сарай Б, погріб
Б, вбиральня Г, гараж Д, спорудження 1; а
також ОСОБА_2 на ім'я якого свідоцтва
про право на спадщину не видавалося,
спадкодавець заповіту не залишала.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - діти померлої ОСОБА_3,
відповідно до вимог ст. 529, в редакції 1963
року - є її спадкоємцями першої черги.

Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК
України, в редакції 1963 року - для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженням. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; або якщо він подав до
державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

З довідки про склад сім'ї вбачається, що
позивач проживала з ОСОБА_3 в будинку
АДРЕСА_1 з 1995 року. ОСОБА_3 з 1998 року
тяжко хворіла, потребувала сторонньої
допомоги, яку їй надавала позивач.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, позивач її
поховала та продовжує проживати у
зазначеному будинку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 528 ЦК
України, в редакції 1963 року не мають
права стати спадкоємцями за законом
батьки і повнолітні діти, що злісно
ухилялися від виконання покладених
на них в силу закону обов'язків по
утриманню спадкодавця, якщо ці
обставини підтверджені в судовому
порядку. А згідно вимог ст. 1224 ЦК
України - не мають права на спадкування
повнолітні діти, а також інші особи, які
ухилялися від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом. За
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В судовому засіданні встановлено, що з
1998 року ОСОБА_3 знаходилася в
безпорадному стані, хворіла на тяжку
хворобу, позивач проживала разом з нею
та надавала їй всіляку допомогу,
забезпечувала необхідним доглядом, що
не заперечувалося сторонами у справі, а
тому не підлягає доказуванню
відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладене, а також той
факт, що відповідач визнає вимоги щодо
усунення його від спадкування спірного
будинку, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача щодо усунення від
спадкування відповідача, як спадкоємця
першої черги за законом - підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-61, 88, 212, 214, 215, 256, 257 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Новомосковська державна
нотаріальна контора про усунення від
права на спадкування та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від права
на спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності в порядку спадкування за
законом на 1/2 частину житлового будинку
АДРЕСА_1, яке складається з житлового
будинку А, житловою площею 36,4 кв.м.,
загальною площею 65,7 кв.м. з
господарчими будівлями та спорудами:
сарай Б, погріб Б, вбиральня Г, гараж Д,
спорудження 1, після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Г.Дубовенко