У х в а л а

іменем україни

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 2 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 7
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ПАТ «Родовід Банк»
(далі - банк) звернулося до суду із
позовом, в обґрунтування якого
зазначало, що 10 серпня 2007 року між ним
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір
№32.2/МІ-044.07.1 та додаткову угоду до
нього, за умовами яких остання отримала
кредит у розмірі 3 800 доларів США з
терміном повернення до 7 серпня 2009 року
та зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 22%
річних.

У забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором 10
серпня 2007 року між банком та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки, відповідно
до якого він зобов'язався солідарно
відповідати перед банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором №32.2/МІ-044.07.1.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не виконала
належним чином своїх зобов'язань за
кредитним договором, у зв'язку з чим у
неї виникла заборгованість, банк
просив стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 652 705 грн. 36
коп.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 2
вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 7 листопада 2013 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Родовід Банк» заборгованість за
кредитним договором №32.2/МІ-044.07.1
від 10 серпня 2007 року у розмірі 81 332
грн. 63 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову ПАТ «Родовід
Банк» до ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу передати на новий розгляд суду
першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами установлено, що 10 серпня 2007 року
між позивачем та ОСОБА_3
укладено кредитний договір №32.2/МІ-044.07.1
та додаткову угоду до нього, за умовами
яких остання отримала кредит у розмірі
3 800 доларів США з терміном повернення
до 7 серпня 2009 року та зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22% річних.

Відповідно до ч. 5 додаткової угоди до
кредитного договору ця додаткова угода
(включаючи графік повернення кредиту
та сплати процентів до додаткової
угоди) набуває чинності з дати її
підписання уповноваженими
представниками сторін, діє до повного
погашення позичальником
заборгованості за кредитом та
процентами і є невід'ємною частиною
кредитного договору.

Згідно з п. 3.4.6 кредитного договору у
разі несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитами та
процентами позичальник зобов'язується
сплатити банку пеню за кожний день
прострочки від суми простроченої
заборгованості у розмірі 2%.

На забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором 10
серпня 2007 року між банком та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки, відповідно
до якого він зобов'язався солідарно
відповідати перед банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором №32.2/МІ-044.07.1, додатковою
угодою (угодами) до нього, а також усіх
додаткових угод, які можуть бути
укладені до закінчення строку його дії,
що укладені між банком та
позичальником.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором
станом на 19 жовтня 2012 року у неї перед
банком утворилася заборгованість у
розмірі 81 659, 62 доларів США, що
еквівалентно 652 705, 36 грн. з яких:
заборгованість за кредитом у розмірі 2
609, 84 дол. США; нараховані проценти у
розмірі 221, 59 дол. США; пеня у сумі 78 505, 79
дол. США; три відсотки річних від
простроченої суми у розмірі 322, 40 дол.
США (а.с. 62-63).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, правильно
виходив з того, що ОСОБА_3 зобов»язання
за кредитним договором не виконані в
повному обсязі.

Суди також дійшли правильного висновку
про те, що строк позовної давності по
заявленим банком вимогами не сплив,
оскільки черговий платіж позичальник
сплатив 15 вересня 2010 року, а банк до
суду звернувся 26 жовтня 2012 року, тобто в
межах строку, передбаченого ст. 257 ЦК
України.

Такі висновки відповідають обставинам
справи та доводами касаційної скарги,
які фактично зводяться до переоцінки
доказів, не спростовуються.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 2 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 7 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

О.М. Ситнік