УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року м. Мукачево Справа №303/5132/14-ц

2/303/2791/14

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача (1) ОСОБА_2

до відповідача (2) Мукачівського міського відділу Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області

про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Мукачівського міського відділу Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд, також виходить з того, що згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Незважаючи на це, зазначаючи відповідачем Мукачівський міський відділ Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області, позивач жодним чином не обґрунтувала обставин відносно того, чим саме порушенні її права з боку зазначеного органу, що б давало суду можливість прийти до висновку про необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав ОСОБА_1 з боку відповідача (2).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ №57 від 27 січня 1995 року передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в

супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Так, у прохальній частині позову не зазначена країна перебування та відповідний часовий проміжок перебування дитини за кордоном.

Також, відсутні посилання на докази в підтвердження обставин щодо необхідності виїзду дитини за кордон.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость