АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6227/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1140/14
Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М.
Доповідач Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

При секретарі: Нестеренко А.М.

За участю: позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Лісіченка
О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Нова
Пошта"

на рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 03 липня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Пошта" про
відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом. Посилався на
те, що він 15 серпня 2012 року через склад
№ 24 ТОВ «Нова Пошта» м. Києва відправив
мобільний телефон HTC ONE 720 вартістю 4 822
грн. до м. Севастополя на ім'я ОСОБА_3.
Оскільки останній не з'явився для
отримання вантажу, його було повернуто
відправнику. При відкритті в
присутності представників складу № 24
ТОВ «Нова Пошта» м. Києва коробки,
позивачем замість телефону було
виявлено каміння, про що було складено
відповідний акт. Просив стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Нова Пошта»
матеріальні збитки в сумі 4 822 грн.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 03 липня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Нова Пошта» на
користь ОСОБА_1 4 822 грн. завданих
збитків та на користь держави 114,7 грн.
судового збору.

Рішення оскаржило ТОВ «Нова пошта», яке
в апеляційній скарзі просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до наданої позивачем
товарно-транспортної накладної №
7177 ним 15 серпня 2012 року було
передано відповідачу для відправлення
мобільний телефон НТС ОNЕ S720 imei НОМЕР_1,
оголошеною вартістю 4822 грн. вагою 1 кг
на адресу м. Севастополь на ім'я ОСОБА_3
(а.с.3, 130).

У зв'язку з тим, що одержувач не
з'явився на склад № 2 ТОВ «Нова Пошта» в
м. Севастополь, вантаж 22 серпня 2012 року
повернули в м. Київ за
товарно-транспортною накладною №
3557 в графі «Інформація про
відправлення» зазначивши телефон imei
НОМЕР_1 (а.с.2).

Згідно акту прийому передачі від 24
серпня 2012 року ОСОБА_1 відмовився
отримати вантаж у зв'язку з
відсутністю в упаковці телефону,
замість якого було виявлено каміння
(а.с.4). Як зазначено в акті, вантаж
надійшов в оригінальній коробці та
жодних пошкоджень упаковки не
встановлено.

Задовольняючи позовні вимоги районний
суд виходив з того, що правовідносини,
які склалися між сторонами, випливають
з положень ч.1 ст. 909 ЦК України, тому
завдана шкода позивачу має бути
відшкодована.Таким чином, суд першої
інстанції вважав встановленою вину
відповідача у втраті вантажу.

Однак погодитись з таким висновком
суду колегія суддів не може.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, між
позивачем та відповідачем було
укладено договір про надання
транспортно-експедиторських послуг.

Позивач сам із застосуванням
відповідної комп"ютерної програми
здійснював оформлення 15.08.2012р. ТТН№
7177 , тобто сам відправник несе
відповідальність за інформацію, яка
зазначається в товарно-транспортній
накладній, так як пакування та внесення
відомостей до товарно-транспортної
накладної здійснювалось відправником
особисто.

Також перевізник не уповноважений
перевіряти комплектність вантажу та
його стан. Перевізник не визначає, які
предмети він приймає до перевезення
оригінальні, чи копії, працездатні чи
на запчастини. Відповідність вмісту
вантажу його опису підписом
представника перевізника не
посвідчується.

Таким чином,у виконавця відсутній
обов'язок з перевірки вмісту
переданого для перевезення вантажу, а
також не передбачений обов'язок з
повторного зважування наданого
замовником відправлення. В той час, як
саме на замовника покладена
відповідальність за інформацію, яка
зазначається в товарно-транспортній
накладній та за вміст відправлення
переданого виконавцю для перевезення.

Відповідно до п.5.2 Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом
України, затвердженими наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 року № 363 за державним стандартом
до упаковки ставляться такі вимоги:

- вид упаковки має відповідати
особливостям вантажу;

-упаковка має забезпечувати повне
збереження вантажу під час його
транспортування з урахуванням
вантажно-розвантажувальних робіт.

Пунктом 7.1 вказаних Правил визначено,
що при поданні вантажів в тарі чи
упаковці і штучних вантажів дрібними
відправками замовник зобов"язаний
завчасно замаркувати кожне вантажне
місце відповідно до державного
стандарту.

Згідно п. 7.3. відповідальність за
відсутність спеціального маркування
та її наслідки покладається на
замовника.

Вимоги щодо пломбування вантажу
встановлені наступними пунктами:

9.1. Пломбування вантажів проводиться
замовником з його ініціативи або на
вимогу перевізника.

9.4. На пломбах повинні бути контрольні
знаки замовника.

9.5. Пломби слід навішувати таким
чином, щоб виключалася можливість
доступу до вантажу без їх
знімання або порушення цілості.

Згідно п. 10.16. Правил замовник
відповідає за всі наслідки
неправильного пакування вантажів (бій,
поломка, деформація, теча тощо), а також
застосування тари й упаковки, що
не відповідають властивостям вантажу,
його масі або встановленим стандартам
і технічним умовам.

Крім того, умовами зазначених Правил
(26.1.5, 26.1.6) визначені вимоги стосовно
упаковки, яка забезпечує її цілість і
виключає можливість доступу до
вантажу, а також вимоги щодо маркування
промислових товарів.

Також, обов'язок відправника
самостійно запакувати відправлення
встановлений нормами матеріального
права, зокрема - ч. 2 ст.917 ЦК - відправник
повинен пред'явити у встановлений
строк вантаж, який підлягає
перевезенню, в належній тарі та (або)
упаковці, вантаж має бути також
замаркований відповідно до
встановлених вимог.

Здійснюючи відправлення, ОСОБА_1 у
будь-який спосіб (маркування, фірмова
клейка стрічка, пломба) не помітив свою
упаковку щоб пересвідчитись у тому що
пакет підмінено не було в цілях
забезпечення його цілісності і
виключення можливості доступу до
вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що при
отриманні вантаж надійшов в
оригінальній упаковці. Жодних
заперечень щодо відсутності будь-яких
пошкоджень ОСОБА_1 заявлено не було (
а.с.129).

Згідно 13.3. вищезазначених Правил
вантажі, які прибули у
непошкоджених кузовах автомобілів та
з непошкодженими пломбами
вантажовідправника, видаються
вантажоодержувачу без перевірки маси,
стану вантажів і кількості вантажних
місць.

Також, пункт 134 Статуту автомобільного
транспорту УРСР передбачає, що
автотранспортне підприємство або
організація звільняються від
відповідальності за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу в
разі, коли вантаж прибув у справному
автомобілі (контейнері) за справними
пломбами вантажовідправника. В цьому
випадку автотранспортне підприємство
або організація несе відповідальність
за незбереження вантажу, якщо
пред'явник претензії доведе, що втрата,
недостача, псування або пошкодження
вантажу сталися з вини
автотранспортного підприємства або
організації.

Отже, в даному випадку,
відповідальність за наявність товару у
запакованому вантажі та відповідність
вмісту вантажу його опису, договором
покладено саме на відправника -
позивача.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи позивача щодо крадіжки
телефону, так як належним чином не
підтверджені та ґрунтуються лише на
припущеннях позивача. Позивачем не
надано доказів звернення до
правоохоронних органів по факту
крадіжки телефону.

З огляду на викладене, позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами ні порушення зобов'язання з
боку відповідача, ні вини відповідача у
втраті вантажу, що означає
неможливість наявності причинного
зв'язку між відсутнім порушенням
зобов'язання з боку відповідача та
збитками позивача, в зв'язку з чим
відсутні правові підстави для
стягнення з відповідача вартості
втраченого вантажу, в зв'язку з чим
рішення підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.3,4 ,316 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Нова
Пошта" задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 03 липня 2013 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Пошта".

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржене протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

О.В.Прядкіна

Судді:

О.І Обідіна

О.О. Панченко