У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді :
Гордійчук С.О.

суддів : Буцяка
З.І.,Григоренка М.П.

секретар судового засідання
:Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 05 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Мрія",
ОСОБА_1, треті особи без самостійних
вимог на стороні відповідача ОСОБА_3
підприємство Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації, Реєстраціна
служба Рівненського міського
управління юстиції про усунення
перешкод в користуванні майном.

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 05 лютого 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Мрія",
ОСОБА_1, треті особи без самостійних
вимог на стороні відповідача ОСОБА_3
підприємство Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації, Реєстраціна
служба Рівненського міського
управління юстиції про усунення
перешкод в користуванні майном
задоволено.

Визнано недійсним п.9 Протоколу №78 від
25.03.2012 року загальних зборів ОСББ
«Мрія», яким задоволено клопотання
ОСОБА_1 щодо влаштування додаткової
перегородки біля вхідних дверей кв.2 на
коридорі першого поверху без
погодження із сусідами по поверху.

Зобов'язано ОСОБА_1 знести цегляну
перегородку з металевими дверима біля
вхідних дверей кв.2 назагальному
коридорі першого поверху будинку
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСББ будинку
АДРЕСА_1 «Мрія» солідарно на користь
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 114 грн.71
коп.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 доводить про його
незаконність, оскільки судом не
враховано, те що рішення зборів членів
ОСББ «Мрія» є законним та не потребує
згоди позивача, так як розпорядником
спірного коридору є ОСББ відповідно до
ст..10 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» та п.п. 4.5.3., 3.1 статуту ОСББ
«Мрія». Крім того, влаштована
перегородка не перешкоджає позивачу
належним чином користуватись належною
йому квартирою коридором та не порушує
його права. Судом не враховано, що після
прийнятого рішення Рівненської
міської ради №170 від 11.09.2012 року вона
набула право власності на частину
коридору площею 5,9 кв.м. Вважає, що
оскаржуваним рішенням її незаконно
позбавлено права власності на вказану
частину коридору.

Просить рішення скасувати.

В запереченні на апеляційну
скаргу позивач вказує, що рішення суду
законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що спірні приміщення
позаквартирного коридору є
допоміжними приміщеннями будинку, тому
є спільною сумісною власністю
співвласників будинку, у зв'язку з чим
розпорядження майном що перебуває у
спільній сумісній власності
здійснюється за згодою всіх
співвласників. У зв'язку з чим у ОСББ
«Мрія» були відсутні правові підстави
для розпорядження спірним майном без
згоди всіх співвласників будинку.

На підтвердження такого висновку
в рішенні наведенні відповідні мотиви
та докази з якими погоджується і
апеляційний суд.

Стаття 1 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" визначає
поняття допоміжних приміщень та
нежитлових приміщень. Допоміжне
приміщення багатоквартирного будинку -
це приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення). Нежиле приміщення це
приміщення, яке належить до житлового
комплексу, але не відноситься до
житлового фонду і є самостійним
об'єктом цивільно-правових відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України,
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх власників.

Рішенням Конституційного Суду
України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року
(справа про права співвласників на
допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків) встановлено, що допоміжні
приміщення (підвали, сараї, кладовки,
горища, колясочні і т.ін.) становлять
спільну власність громадян. Питання
щодо згоди співвласників допоміжних
приміщень на надбудову поверхів,
улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Крім того, пунктом 4.3 вказаного рішення
передбачено, що відповідно до
Конституції України всі суб'єкти права
власності рівні перед законом. У
багатоквартирних будинках де не всі
квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями, в тому числі з питань
улаштування мансард, надбудови
поверхів і т.ін.

Відповідно до положень ст. 41
Конституції України та ч. 1 ст. 319 ЦК
України лише власник наділений правом
на свій розсуд володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності інших громадян, інтересам
суспільства.

Зазначений обов'язок власника
узгоджується і з вимогами ч. 2,3 ст. 13 ЦК
України відповідно до якої при
здійсненні цивільних прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушувати права інших осіб чи
завдати шкоди іншим особам.

Такі положення щодо прав співвласників
багатоквартирних будинків підтримані
і у рішенні Конституційного Суду
України № № 4-рп/ 2011 від 9 листопада 2011
року.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом першої інстанції,
сторони є співвласниками поза
квартирного коридору. Згоди на
влаштування перегородки біля вхідних
дверей відповідача ні попередній
власник ОСОБА_4, ні ОСОБА_2 не давали.

Крім того, вони не були членами ОСББ
«Мрія».

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги проте, що те що рішення зборів
членів ОСББ «Мрія» є законним
відповідно до п.4.5.3 Статуту та не
потребує згоди позивача не
заслуговують на увагу і спростовується
вищевикладеним та п. 3.1 Статуту, яким
передбачено, що неподільне майно не
підлягає відчуженню. (а.с.71)

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати від інших осіб
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Встановивши в допоміжних приміщеннях
будинку (коридорі) перегородку за
відсутності згоди всіх мешканців
будинку, в т.ч. позивача, ОСОБА_1
позбавила інших співвласників
багатоквартирного жилого будинку
можливості користуватися частиною
майна, яке належить їм на праві
спільної сумісної власності.

А відтак, позивач, як співвласник
спірної частини позаквартирного
коридору, має право вимагати від
відповідачів не перешкоджати йому у
володінні, користуванні та
розпорядженні цим приміщенням.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги проте, що
оскаржуваним рішенням її незаконно
позбавлено права власності на вказану
частину коридору-тамбуру (5.9 кв.м.),
оскільки правовстановлюючі документи
щодо спірної частини приміщення
відсутні, а сам по собі технічний
паспорт на квартиру АДРЕСА_1 таким
документом не являється.

Інші доводи апеляційної скарги були
предметом розгляду в суді першої
інстанції і суд дав їм належну оцінку в
своєму рішенні.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи, характер
правовідносин, які виникли між
сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
від 05 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :