УХВАЛА

іменем україни

21 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом житлово-будівельного
кооперативу «Мрія» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
побутового підряду за касаційною
скаргою житлово-будівельного
кооперативу «Мрія» на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 22 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 28 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року житлово-будівельний
кооператив «Мрія» (далі - ЖБК «Мрія»
звернувся до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1. Вказаний
будинок знаходиться на балансі ЖБК
«Мрія», а ОСОБА_3, як власник квартири, є
членом ЖБК «Мрія». 1 жовтня 2010 року між
ЖБК «Мрія» та ФОП ОСОБА_4 укладено
договір підряду, відповідно до якого
підрядник зобов'язався виконати роботи
по частковому ремонту даху указаного
багатоквартирного житлового будинку
за рахунок внесків членів ЖБК
«Мрія» відповідно до п. 4.3 Статуту ЖБК
«Мрія» у розмірах, виходячи із
загальної площі квартири кожного члена
кооперативу. Вартість робіт по даному
договору визначена кошторисом у
розмірі 60 198 грн 36 коп., а внесок ОСОБА_3
на ремонт даху указаного житлового
будинку становить 460 грн 36 коп.
Рішенням загальних зборів ЖБК «Мрія»
від 16 вересня 2010 року було встановлено
30 денний термін виконання зобов'язання
відповідача щодо сплати внеску, але не
пізніше ніж після здачі виконаних
робіт підрядником та підписання акту
виконаних робіт. Згідно акту виконаних
робіт від 9 листопада 2010
року, виконання робіт за указаним
договором закінчено 9 листопада
2010 року.

Ураховуючи зазначене, позивач просив
стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за
договором побутового підряду у розмірі
460 грн 36 коп., судовий збір у розмірі 229
грн 40 коп., витрати на правову допомогу
у розмірі 673 грн. 50 коп. та
витрати на копіювання документів до
позовної заяви у розмірі 42 грн 50 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 22
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 28 січня 2014 року, позов ЖБК
«Мрія» задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ЖБК «Мрія»
заборгованість за виконання робіт по
частковому ремонту даху житлового
будинку АДРЕСА_1 у розмірі 460 грн 36 коп. У
задоволенні позовних вимог про
стягнення витрат на правову допомогу
та судових витрат, пов'язаних з
копіюванням документів відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ЖБК «Мрія» витрати по сплаті судового
збору у розмірі 229 грн 40 коп.

У касаційній скарзі ЖБК «Мрія»,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення в частині
розподілу судових витрат та направити
справу в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення не
оскаржуються, тому у касаційному
порядку не переглядається (ч. 2 ст. 335 ЦПК
України).

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Частково задовольняючи позов ЖБК
«Мрія» і стягуючи з ОСОБА_3 на його
користь кооперативу судовий збір та
відмовляючи у стягнення витрат на
правову допомогу та витрат на
копіювання документів до позовної
заяви, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем не надано повного
розрахунку указаних витрат.

Апеляційний суд погодився з такими
висновками районного суду, зазначивши,
що судом вірно застосовано ч. 3 ст. 79 ЦПК
України та Закон України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Проте повністю погодитись із таким
висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення апеляційного суду в частині
розподілу судових витрат не
відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3 не виконав
свої зобов'язання перед ЖБК «Мрія»,
тому позов задоволено.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК
України до судових витрат серед іншого
належать і витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст. ст. 82, 88 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця у
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом. Стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги ЖБК «Мрія» посилався на те, що у
позовній заяві роз'яснені і
документально підтверджені понесені
кооперативом судові витрати та надано
докази на підтвердження указаних
витрат. Зокрема ЖБК «Мрія» посилався на
акт виконаних робіт, чек та платіжне
доручення (а. с. 43-45), у позовній заяві
наведено мотиви розрахунку про
понесені судові витрати.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 315
ЦПК України апеляційний суд на
зазначені положення закону та доводи
позивача про понесені судові витрати
уваги не звернув та оцінки їм взагалі
не дав, наведені ним розрахунки не
перевірив.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, судове рішення
апеляційного суду в частині розподілу
судових витрат не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу житлово-будівельного
кооперативу «Мрія» задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 28 січня 2014 року в частині
вимог житлово-будівельного
кооперативу «Мрія» про розподіл
судових витрат скасувати, справу в цій
частині передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська