Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/2421/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2014 року
про відмову у визнанні мирової угоди по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що 01 грудня 2012 року між нею та
ОСОБА_6, було укладено договір позики,
згідно якого вона передала відповідачу
грошові кошти у сумі 180 000 грн., які він
зобов'язався повернути до 30 жовтня 2013
року, про що надав розписку.
Зобов'язання повернути гроші
позичальник гарантував наявним у нього
житлом, а саме 1/2 частиною квартири
АДРЕСА_1.

Однак, станом на день подання позову
відповідач гроші не повернув.

Просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь
суму боргу у розмірі 180 000 грн.

Підчас розгляду справи сторони
звернулись до суду з заявою про
затвердження мирової угоди наступного
змісту. Сторони домовились між собою,
що по даній мировій угоді відповідач -
ОСОБА_6 признає наявність боргу перед
позивачем - ОСОБА_5 у розмірі 180 000 грн.,
та згідно домовленості у рахунок
відшкодування боргу передає у
власність позивача 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, що належить йому на праві
власності, згідно свідоцтва на право
власності на житло № 162 від 31.01.2007 року
та підтверджено Витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності № 13158592
від 21.11.2013 року. Строк відшкодування -
негайно після визнання судом даної
мирової угоди, набрання ухвали суду
чинності, та надання виконавчого листа
до Орджонікідзевського ВДВС
Запорізького МУЮ. У свою чергу позивач
відмовляється від своїх позовних вимог
до відповідача у вигляді відшкодування
боргу у сумі 180 000 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2014 року
заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
затвердження мирової угоди залишено
без задоволення, відмовлено у визнанні
мирової угоди.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі, посилаючись на
неправильне застосування норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову про задоволення заяви про
затвердження мирової угоди між
сторонами.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо сторони уклали мирову
угоду і вона визнана судом.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову. Закриваючи
провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

Звертаючись до суду з позовом позивач
вказала, що 01 грудня 2012 року між нею та
ОСОБА_6, було укладено договір позики,
згідно якого вона передала відповідачу
грошові кошти у сумі 180 000 грн., які він
зобов'язався повернути до 30 жовтня 2013
року, про що надав розписку, які і
просила з нього стягнути.

Таким чином предметом позову, який
позивачем не змінювався, була вказана
грошова сума.

Вимоги сторін визнати мирову угоду на
вказаних вище умовах фактично виходять
за межі предмету спору, оскільки
визнання права власності на нерухоме
майно не було предметом спору, на що
вірно зазначив суд в оскаржуваній
ухвалі.

За таких обставин колегія вважає, що
ухвала суду постановлена відповідно до
закону, а доводи викладені в
апеляційній скарзі висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: