ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Лан» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки за заявою ОСОБА_3, подану його
представниками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про
перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року за
нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 1 березня 2007 року між ним та
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Лан» (далі
- СТОВ «Лан») укладено договір оренди
земельної ділянки площею 1,8999 га, що
знаходиться на території Пиківської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області. Посилаючись на те,
що СТОВ «Лан» не здійснює
господарську діяльність та не
використовує спірну земельну ділянку,
а належна йому земельна ділянка
використовується іншим
сільськогосподарським товариством
«Лан-Агро», просив суд розірвати
договір оренди землі та зобов'язати
відповідача повернути спірну земельну
ділянку.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 2 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 21 серпня 2013 року, позов задоволено.
Розірвано договір оренди
землі, укладений 1 березня 2007 року між
ОСОБА_3 та СТОВ «Лан». Зобов'язано СТОВ
«Лан» повернути орендовану земельну
ділянку її власнику ОСОБА_3 Вирішено
питання про судовий збір.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2013
року рішення Калинівського районного
суду Вінницької області від 2 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, подана представниками, про
перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року
за нововиявленими обставинами,
посилаючись на істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2
ст. 361 ЦПК України). Як на підставу для
перегляду судового рішення заявник
посилається на прийняття 12 лютого 2014
року Верховним Судом України постанови
№ 6-161цс13 та постанови № 6-166цс13, якими
усунуті розбіжності у застосуванні
судом касаційної інстанції ст. ст. 24, 25
Закону України «Про оренду землі» у
справах з аналогічним предметом та
підставою позову, та змістом позовних
вимог.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 та
перевіривши наведені в заяві доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
роз'яснено, що нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК
України).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених
пп. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони
існували на час розгляду справи; ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

При цьому у п. 5 цієї постанови
зазначено, що процесуальні недоліки
розгляду справи (зокрема, неналежне
повідомлення заявника про час і місце
розгляду справи, неповне встановлення
фактичних обставин справи, порушення
порядку дослідження доказів) не
вважаються нововиявленими
обставинами, проте можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення в апеляційному або касаційному
порядку.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник
обґрунтовує її зміст неоднаковим
застосуванням норм матеріального
права, посилається на постанову
Верховного Суду України в аналогічній
справі, яка згідно зі ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для всіх
судів України.

Проте за змістом зі ст. 361 ЦПК України
постанова Верховного Суду України, на
відміну від рішення Конституційного
Суду України, не є підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Таке роз'яснення надане судам і в п. 6
вищенаведеної постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, де зазначено, що при вирішенні
питання про перегляд судового рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами
суд має виходити з визначених ч.2 ст. 361
ЦПК України підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Судове рішення не може переглядатись у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст.
361 ЦПК України, відсутні, а є підстави
для перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, були або могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.

Отже, наведені у заяві ОСОБА_3 доводи є
підставою для перегляду судового
рішення в порядку глави 3 розділу V ЦПК
України, а не у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Оскільки викладені в заяві ОСОБА_3
обставини не відносяться до
нововиявлених у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361
ЦПК України, то в задоволенні заяви про
перегляд рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 361, 363, 365 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_3, подану його
представниками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про
перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року за
нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько С.Ф. Хопта М.Є.
Червинська