АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6471/2014
Головуючий в 1 інстанції - Новак А.В.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 25 березня 2014 року у справі за
позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за житлово-комунальні послуги ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у жовтні 2012 року.

Зазначав, що він надає
житлово-комунальні послуги мешканцям
багатоквартирного житлового будинку
АДРЕСА_1. У вказаному будинку в квартирі
АДРЕСА_1 проживає відповідач ОСОБА_1
разом з донькою ОСОБА_2 У зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх обов'язків по сплаті
житлово-комунальних послуг утворилась
заборгованість, яка станом на 01.09.2012 р.
становила 10025,16 грн.

Виходячи з цього, з урахуванням
уточнених позовних вимог, позивач
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість по оплаті
житлово-комунальних послуг за період
з 01.08.2009 р. по 01.09.2012 р. у розмірі 10025,16
грн., з урахуванням індексу інфляції за
весь час прострочення, яка становить
600,60 грн. та три процента річних від
простроченої суми, що становила 523,17
грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 25 березня 2014 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права,ставиться
питання про зміну даного рішення та
ухваленні нового про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
заборгованості у розмірі 2591,38 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи договором купівлі-продажу
вищезазначеної квартири від 12.07.1996 р.

З акту Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
від 07.11.2011 р. вбачається, що ОСОБА_3 у
вказаній квартирі ніколи не проживав,
натомість з часу заселення будинку в
квартирі проживають ОСОБА_1 та його
донька ОСОБА_2. Дана інформація
підтверджується також довідкою
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
АДРЕСА_1/2012 від 19.09.2012 р.

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
є господарською організацію, метою
діяльності якої є забезпечення
належного утримання будинку та
прибудинкової території, зокрема, буд.
АДРЕСА_1, забезпечення його мешканців
комунальними та іншими послугами.

Відповідач ОСОБА_1 є мешканцем квартири
АДРЕСА_1, а тому є споживачем
житлово-комунальних послуг, які
надаються об'єднанням.

Відповідно до розрахунку
заборгованості наданих
житлово-комунальних послуг за період з
01.08.2009 р. по 01.08.2012 р. заборгованість
відповідача становить 10025,16 грн.(а.с. 64).

Нормами ст.162 ЖК України передбачено, що
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться, крім квартирної
плати, за затвердженими в
установленому порядку тарифами. Строки
внесення квартирної плати і плати за
комунальні послуги визначаються
угодою сторін. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
балансоутримувачем будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд є власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Виходячи з юридичної природи
правовідносин сторін, як грошового
зобов'язання, на них поширюється дія ч. 2
ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» правова
норма щодо відповідальності боржника
за несвоєчасне здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги з урахуванням індексу інфляції
та трьох процентів річних є законні та
обґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги, з
посиланням на п. 2 Розпорядження
Київської міської державної
адміністрації № 857 від 31.05.2011 року, про
те, що місцевий орган самоврядування в
особі Київської міської державної
адміністрації в межах своїх
повноважень визначив, що зменшений
тариф на оплату послуг з
централізованого опалення
застосовується саме в разі своєчасної
оплати до 20 числа місяця, а тому дії
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
щодо нарахування оплати за надання
централізованого опалення за тарифами
після 20 числа є незаконними, не можуть
бути прийняті судом до уваги з огляду
на наступне.

Відповідно до п. 2.6 та п. 2.6.3
Розпорядження від 03.02.2011 р. № 140
Виконавчого органу Київської міської
ради «Про впорядкування нарахування
плати за житлово-комунальні послуги в
м. Києві» рекомендовано застосовувати
тарифи, встановлені для розрахунків з
населенням з оплатою останнім після 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, у разі наявності
заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги за
попередні періоди, на яку не укладено
договір про її реструктуризацію, а тому
дії Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
щодо нарахування оплати послуг з
централізованого опалення є законними
та обгрунтованими.

Не спростовують оскаржене рішення і
доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції незаконно
відмовив в застосуванні наслідків
спливу строків позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно ст.264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

З матеріалів справи вбачається,
що у вересні 2012 р. Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Будсервіс» звернулось до
Голосіївського районного суду міста
Києва з заявою про видачу судового
наказу про стягнення на користь
заявника заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Голосіївського
районного суду міста Києва від 09.10.2012 р.
заявнику було відмовлено у прийняті
даної заяви.

Таким чином, подачею у вересні 2012
року заяви про видачу судового наказу
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
заборгованості за житлово-комунальні
послуги перебіг позовної давності був
перерваний і почався заново у жовтні 2012
року .

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будсервіс»
звернулось з позовом до суду у жовтні
2012 року, тобто в межах строків позовної
давності.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та на їх правильність не впливають, а
тому не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 25
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: