Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/386/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

25.03.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого:
Дуковського О.Л.

суддів:
Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю
секретаря:Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 12 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Пульс», ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя
особа: Головне управління юстиції в
Кіровоградській області про
скасування рішення постійно-діючого
третейського суду, визнання права
власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернулась в
суд із вказаним позовом в якому зі
змінами та доповненнями просила
скасувати рішення постійно-діючого
третейського суду при Кіровоградській
регіональній торгово-промисловій
палаті від 13.05.2008 року по справі №1105-2-31
за позовом ОСОБА_5 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Пульс» про визнання права
власності на нерухоме майно.

Також просила визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 05.11.2013 року позовну
заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Пульс», третіх осіб: ОСОБА_9,
ОСОБА_10, Головного управління юстиції в
Кіровоградській області про
скасування рішення постійно-діючого
третейського суду, визнання права
власності на квартиру, в частині
позовних вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири від 26.05.2008
року, та до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, виселення з
квартири АДРЕСА_1 залишено без
розгляду.

На обґрунтування вимог представник
позивача вказувала, що рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 03.03.2009 року у цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним, заповіт на квартиру АДРЕСА_1,
складений ОСОБА_11 06.10.2007 року на користь
ОСОБА_5, посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстрованим в реєстрі за № 3025, було
визнано недійсним. Заповіт на вказану
квартиру, складений 14.06.2000 року ОСОБА_11
на користь ОСОБА_4 та посвідчений
державним нотаріусом другої
Кіровоградської державної
нотаріальної контори, зареєстрований у
реєстрі за № 5-1115, було відновлено.
Вказане рішення залишено без зміни
судом апеляційної інстанції.

У зв'язку з тим, що рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 03.03.2009
р. набрало законної сили, ОСОБА_4
звернулась до Другої Кіровоградської
державної нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину. У відповідь на заяву їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину та було роз'яснено, що
для того, щоб отримати свідоцтво про
право на спадщину на квартиру,
необхідно надати до нотаріальної
контори документи, які підтверджують
право власності спадкодавця на
нерухоме майно, однак у ОСОБА_4 були
відсутні правовстановлюючі документи
на квартиру та інші документи.

13.05.2008 року Постійно-діючим третейським
судом при Кіровоградській
регіональній торгово-промисловій
палаті було ухвалено рішення у справі
за позовом ОСОБА_5 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку (ОСББ) «Пульс» та визнано
право власності за ОСОБА_5 на спірну
квартиру. Згодом на підставі рішення
третейського суду ОСОБА_5 відчужила
квартиру на користь ОСОБА_6, в
подальшому квартира
відчужувалась декілька разів,
останні власники сім'я ОСОБА_10.

Позивач вважає, що рішення
третейського суду порушує майнові
права ОСОБА_4, спірна квартира належить
саме ОСОБА_4 за правом спадкування, на
підставі рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 03.09.2009
року, яке набрало законної сили.

Вказує, що фактично рішення
третейського суду про визнання права
власності на квартиру за ОСОБА_5 було
ухвалено в той момент, коли справа
стосовно спірного майна вже
знаходилась в суді загальної
юрисдикції, після чого заповіт,
складений ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4
було відновлено та визнано право
власності на спірну квартиру за ОСОБА_4

Третейським судом залучалося
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку ( ОСББ)
«Пульс» як сторона третейської угоди,
яке не є відповідачем, а ОСОБА_4
залучена не була.

В основу оспорюваного рішення
третейського суду від 13.05.2008 року, в
якості правовстановлюючого документу
було покладено заповіт складений
ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5, що був
визнаний недійсним рішенням суду.

Позивачка просила скасувати рішення
постійно діючого третейського суду
при Кіровоградській регіональній
торгово-промисловій палаті від 13.05.2008
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Пульс» про
визнання права власності на нерухоме
майно та просила визнати за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 грудня 2013 року позов
задоволений частково. Скасовано
рішення постійно-діючого третейського
суду при Кіровоградській регіональній
торгово-промисловій палаті від 13.05.2008
року по справі №1105-2-31 за позовом ОСОБА_5
до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Пульс»
про визнання права власності на
нерухоме майно. У задоволенні вимоги
про визнання за ОСОБА_4 права власності
на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач: ОСОБА_7 подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права
та неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що рішення третейського суду порушує
майнові права ОСОБА_4, оскільки спірна
квартира належить саме їй за правом
спадкування на підставі рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 03.09.2009 року, яке набрало
законної сили.

Також правильним є висновок, що
рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 16.05.2012 року за
позивачкою було визнано право
власності на спірну квартиру та на
підставі якого вона має законне право
розпорядження спірною квартирою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_11, мати позивачки ОСОБА_4
Після її смерті відкрилася спадщина на
квартиру АДРЕСА_1.

В грудні 2007 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання
заповіту, складеного ОСОБА_11 на користь
ОСОБА_5, недійсним.

Рішенням постійно-діючого
третейського суду при Кіровоградській
регіональній торгово-промисловій
палаті від 13.05.2008 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку (ОСББ) «Пульс» визнано право
власності ОСОБА_5 на квартируАДРЕСА_1 (т.
2 а.с. 12-15).

03.03.2009 року ухвалено рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровоград у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним, який задоволено. Заповіт
складений ОСОБА_11 06.10.2007 року на користь
ОСОБА_5, посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
територіального округу ОСОБА_12,
зареєстрований у реєстрі за № 3025,
визнано недійсним. Заповіт, складений
ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4 14.06.2000 року,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Кіровоградської державної
нотаріальної контори, зареєстрований у
реєстрі № 5-1115, відновлено (т. 1 а.с.9-12).
Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 15.09.2009
року, рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 03.03.2009 року,
залишено без змін (т. 1 а.с.13-14).

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 26.05.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_13, реєстр
№ 1653, ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 квартиру
АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 9).

В подальшому квартира була двічі
перепродана і останнім власником
квартири є співвідповідач - ОСОБА_9

Рішення третейського суду
порушує майнові права ОСОБА_4, оскільки
спірна квартира належить саме ОСОБА_4
за правом спадкування, на підставі
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 03.09.2009 року , яке
набрало законної сили.

Відповідно до висновків Верховного
Суду України, викладених у постанові
Судової палати у цивільних справах від
23.01.2013 року №6-164цс12 у спадкоємця, який у
встановленому порядку прийняв
спадщину, права володіння та
користування виникають із часу
відкриття спадщини.

Тобто, оспорюваним рішенням постійно -
діючого третейського суду при
Кіровоградській регіональній торгово -
промисловій палаті було вирішено
питання, яке виходить за межі
третейської угоди, оскільки не було
залучено до участі в справі спадкоємця
за заповітом, ОСОБА_4 та вирішено
питання про права особи, що не брала
участі у справі. В основу оспорюваного
рішення третейського суду від 13.05.2008
року, в якості правовстановлюючого
документу було покладено заповіт
складений ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5, що
був визнаний недійсним за рішенням
суду.

Третейським судом було залучено
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку ( ОСББ)
«Пульс» як сторону третейської угоди,
яке по суті не є відповідачем,
натомість не було залучено ОСОБА_4,
попри те, що судом вирішувався спір що
стосувався саме її прав. Тобто,
оспорюваним рішенням постійно -
діючого третейського суду при
Кіровоградській регіональній торгово -
промисловій палаті було вирішено
питання, яке виходить за межі
третейської угоди, оскільки не було
залучено до участі в справі спадкоємця
за заповітом, ОСОБА_4 , тобто вирішено
питання про права особи, що не брала
участі у справі.

В основу оспорюваного рішення
третейського суду від 13.05.2008 року, в
якості правовстановлюючого документу
було покладено заповіт складений
ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5, що був
визнаний недійсним за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та два - чи
багатосторонніми ( договори) ( ч.2 ст.202
ЦК України).

Згідно п.1 ч. 3 ст.202 ЦК України
одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Одностороннім правочином є вольова дія
однієї сторони( наприклад заповіт).

Відповідно ч.1 ст. 236 ЦК України
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Таким чином, враховуючи те, що
заповіт складений ОСОБА_11 на користь
ОСОБА_5 06.10.2007 року є одностороннім
правочином, який був визнаний
недійсним за рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 03.09.2009
року, вже був недійсним з моменту його
укладення, тобто з 06.10.2007 року, а
відповідно і недійсним на момент
винесення рішення 13.05.2008 року
третейським судом.

Зі змісту рішення третейського
суду вбачається, що ОСОБА_5 в
обґрунтування заявлених вимог
посилалась на перехід до неї права
власності на спірне майно - квартиру за
заповітом від 06.10.2007 року після смерті
заповідача ОСОБА_11, надавши суду для
огляду оригінал заповіту.

Проте, ОСОБА_5 жодним чином не було
зазначено, що саме цей заповіт
оскаржується ОСОБА_4 в суді загальної
юрисдикції.

Позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання заповіту від 06.10.2007 року
недійсним була подана ОСОБА_4 до суду ще
в грудні 2007 року, про що ОСОБА_5 не
повідомила третейський суд під час
розгляду справи. Тому, в мотивувальній
частині рішення суд помилково дійшов
висновку про те, що на дату судового
розгляду 13.05.2008 року щодо квартири
АДРЕСА_1 не ведуться судові спори.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 51 Закону
України « Про третейські суди» (в
редакції, яка діяла на час
постановлення рішення третейського
суду) рішення третейського суду може
бути оскаржене та скасоване лише з
підстав, якщо рішення третейського
суду прийнято у спорі, не передбаченому
третейською угодою, або цим рішення
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди , що мало місце в
даному випадку.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 51 Закону України « Про
третейські суди» (в редакції, яка діяла
на час постановлення рішення
третейського суду) рішення
третейського суду може бути оскаржене
та скасоване лише з підстав, якщо
третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі, що також мало місце в
даному випадку.

Зі змісту ст. 51 Закону України № 1701 - VI
«Про третейські суди» питаннями, що
виходять за межі третейської угоди, так
і за межі самого рішення третейського
суду, слід вважати зокрема, питання
прав та обов'язків інших осіб, які не є
сторонами, що передали спір на
вирішення третейського суду, оскільки
у межах рішення третейського суду
можливо вирішувати лише питання, що
стосуються виключно сторін
третейського розгляду.

Отже, вирішивши питання про право
власності ОСОБА_5 на спірну квартиру та
не залучивши до участі у справі ОСОБА_4,
як спадкоємця за заповітом, який був
відновлений, після оспорювання в суді
(справа № 2-113/09 за позовною заявою
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним), третейський суд допустив
порушення п.2, п.5 ч.3 ст.51 Закону України
« Про третейські суди».

Третейський суд як недержавний орган
має повноваження вирішувати спори лише
тих сторін, якими укладено угоду про
передачу спору на розгляд третейського
суду, і ці повноваження третейського
суду не поширюються на спори, в яких,
крім цих осіб, сторонами є інші особи,
які не були сторонами третейської
угоди, або спори, які стосуються прав і
обов'язків інших осіб, що не є сторонами
третейської угоди.

У відповідності до Закону України від
05.03.2009 року № 1076 -VI «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності третейських судів та
виконання рішень третейських судів»
право на оскарження рішення
третейського суду надано як сторонам,
так і третім особам, а також особам, які
не брали участі у справі, якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права та обов'язки. Також , відповідно
до положень зазначеного Закону
вирішення третейським судом питання
про права та обов'язки осіб, які не
брали участь у справі, є підставою для
скасування рішення третейського суду.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив, що є усі наявні
підстави для скасування рішення
постійно-діючого третейського суду при
Кіровоградській регіональній торгово -
промисловій палаті від 13.05.2008 року, а
також правильного дійшов висновку, що
позивачкою не пропущено строк на
оскарження вказаного рішення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Наведене свідчить про те, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: