У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
відкритого акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_8,
приватного нотаріуса Глибоцького
нотаріального округу Чернівецької
області ОСОБА_9, треті особи: служба у
справах дітей Глибоцької районної
державної адміністрації, Чернівецька
філія державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України про визнання
кредитного договору, додаткової угоди
до кредитного договору та договору
іпотеки недійсними за касаційними
скаргами публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» та
приватного нотаріуса Глибоцького
нотаріального округу Чернівецької
області ОСОБА_9 на рішення Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 23 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Чернівецької
області від 19 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернулася до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 19 вересня 2006 року між
ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», правонаступником якого є
ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», та ОСОБА_8 укладено кредитний
договір № 014/0001/74/37819 з додатковою
угодою до нього, відповідно до якого
ОСОБА_8 надано кошти в сумі 118 000 доларів
СПІА.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 19
жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_8
укладено договір іпотеки №
011/0001/20135, посвідчений приватним
нотаріусом Глибоцького нотаріального
округу Чернівецької області ОСОБА_9 та
зареєстрований в реєстрі за № 5831,
предметом якого є житловий будинок
АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що договором іпотеки
порушуються права на житло
неповнолітніх дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та
укладений за відсутності попередньої
згоди органу опіки і піклування,
уточнивши позовні вимоги, просила суд
визнати його недійсним.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 23
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 19 лютого 2014
року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки
нерухомого майна №
011/0001/20135 від 20 жовтня 2006 року,
укладеного між
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8,
посвідчений приватним нотаріусом
Глибоцького нотаріального округу
Чернівецької області ОСОБА_9,
зареєстрований за № 3832.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційних скаргах ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та приватний нотаріус
Глибоцького нотаріального округу
Чернівецької області ОСОБА_9 просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційні скарги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, правильно
виходив з того, що згідно з ч. 4 ст.12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей» (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) для здійснення
будь-яких правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, потрібна попередня згода органів
опіки та піклування.

Встановивши, що неповнолітній ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на час укладення спірного
договору мав право користуватися
житловим будинком, його батько -
відповідач у справі не вправі був
укладати договір іпотеки цього
нерухомого майна без згоди органу
опіки та піклування, а тому суди дійшли
вірного висновку про визнання договору
іпотеки недійсним.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в інтересах малолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, суди виходили з того, що
останній народився пізніше ніж було
укладено іпотечний договір.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» та приватного нотаріуса
Глибоцького нотаріального округу
Чернівецької області ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від
23 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Чернівецької області від
19 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко