АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/2942/14
Головуючий 1 інст. -
Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Котелевець А.В.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, - ОСОБА_4 на
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 03 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до житлово -
кооперативного об'єднання «Еліт -
Простор» про визнання права власності
на квартиру у будинку кооперативу та за
позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_5,
житлово - кооперативного об'єднання
«Еліт - Простор» про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з вказаним позовом, в якому
просила визнати за нею право власності
на двокімнатну кооперативну квартиру
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалася на те, що будучи членом ЖБК
«Простор - 17» та основним
квартиронаймачем, у період з 29
листопада 1983 року по 15 квітня 1991 року
вона повністю сплатила пай за
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Після
повної сплати пайового внеску,
позивачка вийшла заміж та виїхала до
Російської Федерації. У спірній
квартирі залишився проживати її син
ОСОБА_6 ОСОБА_5 мала намір отримати
свідоцтво про право власності на
квартиру, але втративши громадянство,
не змогла цього зробити. ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її син ОСОБА_6, і за таких обставин
позивачка була вимушена звернутися до
суду з зазначеним позовом.

ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ЖКО
«Еліт - Простор» про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 Після його
смерті відкрилася спадщина на квартиру
АДРЕСА_1. Його право приватної
власності на вказану квартиру
підтверджується рішенням ВК
Фрунзенської районної ради народних
депутатів № 119/2 від 15.04.1991 року, згідно
якого ОСОБА_6 був прийнятий до членів ЖК
«Простір - 17» та на його ім.»я був
відкритий особистий рахунок. ОСОБА_3 є
дочкою померлого. Її право на спадщину
заперечується ОСОБА_5, яка стверджує, що
вона є власником паєнагромадження по
указаній квартирі. Одержати свідоцтво
про право на спадщину ОСОБА_3 не може,
оскільки її батько не оформив право
власності на квартиру.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 03 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_5 до житлово -
кооперативного об»єднання «Еліт -
Простор» про визнання права власності
на квартиру у будинку кооперативу -
задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_2, що діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування за законом -
відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
представник ОСОБА_2, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, - ОСОБА_4 та
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_2, що діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до
ОСОБА_5, житлово - кооперативного
об»єднання «Еліт - Простор» про
визнання права власності задовольнити
в повному обсязі.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково виходячи з
наступного.

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_5
та відмовляючи у позові ОСОБА_2, що діє
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5 набула право власності на
спірну квартиру, оскільки внесла
пайовий внесок за неї, а вступ до
кооперативу померлого ОСОБА_6 і
передання йому паєнакопичення по
вказаній квартирі не свідчить про
набуття ним права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що квартира АДРЕСА_1 була надана у
користування ОСОБА_5, як члену ЖБК
«Простор-17» (а.с.4).

Згідно з постановою Ради Міністрів
УРСР від 30.04.1985 року № 186 про
затвердження Примірного Статуту ЖБК та
п.19 Статуту, жилий будинок (будинки) і
надвірні будівлі належать ЖБК на праві
кооперативної власності (крім квартир
у цьому будинку, за які громадянами
повністю внесено пайові внески).

ОСОБА_5 була членом кооперативу ЖБК
«Простор-17» з 29 листопада 1986 року по 15
квітня 1991 року (а.с.5).

Відповідно до абзацу 1 статті 15 Закону
України «Про власність» (чинного на
час набуття права власності на
квартиру), член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який вніс свій пайовий
внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу
будівлю або приміщення, надані йому в
користування, набуває права власності
на це майно.

Матеріали справи свідчать, що виплата
паю за спірну квартиру здійснювала
ОСОБА_5, який повністю виплачений
останньою у 1991 році.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, даних у п. 5.1
постанови від 18 вересня 1987 р. № 9 "Про
практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи", член ЖБК, який повністю
вніс свій пайовий внесок за квартиру,
відповідно до ст. 15 Закону "Про
власність" набувають права власності
на квартиру і тому вправі заповісти,
продати, подарувати її або обміняти на
приміщення в іншому ЖБК, у державному
чи громадському житловому фонді або на
будинок (частину будинку), належний
громадянинові і вчиняти відносно неї
угоди, що незаборонені законом.

Згідно до п. 31 Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу,
затвердженого постановою Ради
міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року за
№ 186, передбачено, що член
житлово-будівельного кооперативу має
право за згодою загальних зборів
членів кооперативу передати свій пай
будь-кому з постійно проживаючих з
ним членів сім'ї, які досягли
вісімнадцятирічного віку або
одружилися чи влаштувалися на роботу,
в передбачених законом випадках до
досягнення зазначеного віку.

Так, рішенням виконавчого комітету
Фрунзенської районної ради народних
депутатів №119/2 від 15 квітня 1991 року
затверджено рішення зборів
уповноважених ЖБК «Простор-17»,
протокол №4 від 16.02.1991 року про
виключення з членів ЖБК ОСОБА_5 та про
прийом до членів кооперативу її сина
ОСОБА_6 і передачі йому паєнакопичення
по спірній квартирі. (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (а.с.25).

Відповідно до роз'яснень, наданих у
Листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2013
року №24-753/0/4-13 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» ( абзац 32 пункту 3.3), у
разі смерті члена
житлово-будівельного кооперативу, якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, але свідоцтво про право
власності не отримав, квартира в
житлово - будівельному кооперативі
входить до складу спадщини.

Отже, спірна квартира є спадковим
майном після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до відповіді, наданою
Дванадцятою Харківською державною
нотаріальною конторою, після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, зведена спадкова
справа, яка містить заяви про прийняття
спадщини матері спадкодавця ОСОБА_5,
дочки спадкодавця ОСОБА_3 та батька
спадкодавця ОСОБА_10 (а.с.72).

Між тим, на порушення вимог ст. 33 ЦПК
України до участі у справі не був
залучений батько померлого - ОСОБА_10

Крім того, матеріали справи не містять
даних про наявність чи відсутність
заповіту від імені спадкодавця.

Зазначене свідчить про те, що вимоги
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, є передчасними.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, визнає, що рішення судом
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.. 309 ЦПК
України є підставою для його зміни з
ухваленням апеляційною інстанцією
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,
317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4, -
задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 03 березня 2014 року -
змінити.

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_5 до житлово - кооперативного
об»єднання «Еліт - Простор» про
визнання права власності на квартиру у
будинку кооперативу.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: