Справа №758/9148/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/3827/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Зарицька
Ю.Л.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 на заочне рішення Подільського
районного суду м.Києва від 18 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Страховий капітал», третя особа:
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_5, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Страховий капітал», третя
особа: ОСОБА_6. про відшкодування шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що 12 січня 2013 року по вул.
Електриків, 29-а в м.Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Peugeot 307СС»
д.н.з.НОМЕР_1, під її керуванням та
автомобіля «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_6, під керуванням водія
ОСОБА_5 Постановою Подільського
районного суду м. Києва від 12 квітня 2013
року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок
зазначеної дорожньо-транспортної
пригоди її автомобіль отримав
механічні пошкодження. Вартість
матеріального збитку завданого в
результаті пошкодження її автомобіля у
ДТП становить 16 753 грн. 37 коп. На момент
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 була застрахована в СК
«Страховий капітал», до якої 15 лютого
2013 року вона звернулась із заявою про
настання страхового випадку.
Зазначила, що неодноразові звернення
до страхової компанії з вимогою
виплатити заподіяну шкоду результату
не дали, та зазначені збитки їй
виплачені не були.

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 18 грудня 2013
року відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_4, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для її вирішення.

В судове засідання ОСОБА_5 та
представник ПрАТ «Страхова компанія
«Страховий капітал», третя особа -
ОСОБА_6 не з'явилися, про день та час
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення ( а.с. 11,113,114), причини своєї
неявки суду не повідомили, у зв'язку з
чим колегія суддів вважала за можливе
розглянути справу у їх відсутність
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримав і просив її задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 12 січня 2013 року
приблизно о 14 годині в м.Києві по
вул..Електриків, 29 «а», сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Peugeot 307СС» д.н.з.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_6 під керуванням ОСОБА_5

Внаслідок вказаної ДТП обидва
автомобіля зазнали механічних
пошкоджень.

Постановою Подільського районного
суду м.Києва від 12 квітня 2013 року ОСОБА_5
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована в СК «Страховий
капітал», що підтверджується полісом №
АВ/31336063.

Ці обставини сторонами не
заперечувалися.

Відповідно до звіту № 8008 про оцінку
автомобіля «Peugeot 307СС» д.н.з. НОМЕР_1,
складеного 28 лютого 2013 року оцінювачем
ЗАТ Український центр після аварійного
захисту «Експерт-Сервіс», матеріальний
збиток, завданий власникові вказаного
автомобіля, в результаті його
пошкодження при ДТП складає 16753 грн.37
коп.

15 лютого 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
ПрАТ «СК «Страховий капітал» з заявою
про настання страхового випадку з
приводу ДТП (а.с.7).

Відповіді на свою заяву від ПрАТ «СК
«Страховий капітал» ОСОБА_4 не
отримувала.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач ОСОБА_4 не втратила
право на звернення до ПрАТ «СК
«Страховий капітал» з заявою про
виплату страхового відшкодування. Що
стосується вимоги про стягнення з
ОСОБА_5 вартості проведення авто
товарознавчого дослідження в сумі 500
грн., то такі суд вважав
безпідставними, оскільки вартість
дослідження не входить до судових
витрат та не є шкодою, спричиненою
безпосередньо дорожньо-транспортною
пригодою.

Проте, з такими висновками суду
повністю погодитись не можна, оскільки
вони не відповідають обставинам справи
та вимогам закону.

Як убачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «СК
«Страховий капітал» з заявою про
настання страхового випадку, до якої
додала незасвідчену копію довідки ДАІ
та незасвідчену копію постанови
Подільського районного суду м.Києва по
адміністративній справі.

Обґрунтовуючи свої заперечення на
позовні вимоги, ПрАТ «СК «Страховий
капітал» зазначило, що ОСОБА_4 заяву
про виплату страхового відшкодування
з реквізитами сплати не подавала, що не
дозволяло здійснити виплату
страхового відшкодування у легітимно
встановленому розмірі. Крім того,
представник відповідача в своїх
запереченнях посилався на те, що
ОСОБА_4, не надавши повний пакет
документів допустила прострочення, за
наявності якого прострочення обов'язку
ПрАТ «СК «Страховий капітал» не
настало.

Зі змісту цих заперечень слід зробити
висновок, що страховик був у належний
спосіб повідомлений про настання
страхового випадку. Така обставина
підтверджується і заявою ОСОБА_4 до
ПрАТ «СК «Страховий капітал», яка
зареєстрована за вхідним № 1409 15 лютого
2013 року.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування, у
тому числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування. Протягом десяти робочих
днів з дня отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик зобов'язаний направити свого
представника на місце настання
страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження вчинення дій визначених
ст.34 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», представником
страхової компанії у передбаченому
ст.ст.10,60 ЦПК України порядку суду не
надано.

Крім того, жодних доказів на
підтвердження встановлення розміру
страхового відшкодування та
повідомлення про це особу, яка має
право на отримання відшкодування,
представник страхової компанії не
надав.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п.19 постанови від 1 березня 2013
року № 4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» з урахуванням змісту статті
979 ЦК та статті 16 Закону України «Про
страхування» у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
судом у кожному конкретному випадку.

Колегія суддів вважає, що подані ОСОБА_4
документи давали можливість
страховику переконатися, що
дорожньо-транспортна пригода за участю
його страхувальника ОСОБА_5, якого
визнано винним, є страховим випадком,
та визначити розмір збитків. А тому
відсутність заяви ОСОБА_4 про виплату
страхового відшкодування з
зазначенням реквізитів сплати не може
в даному випадку бути підставою для
відмови у позові.

Враховуючи час, який минув з часу
повідомлення потерпілого про настання
страхового випадку, не вчинення
страховою компанією дій на виконання
своїх обов'язків, колегія суддів з
огляду на положення статті 6
Європейської конвенції прав людини,
якою передбачено право особи на
судовий захист порушених прав, свобод
та інтересів як складової частини
права на справедливий суд, вважає
позовні вимоги ОСОБА_4 в частині
стягнення з ПрАТ «СК «Страховий
капітал» страхового відшкодування
обґрунтованими.

Згідно з вимогами п.22.1 ст.22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Ліміт відповідальності ОСОБА_5 за
шкоду заподіяну майну становить 50000
грн., а тому розмір матеріальної шкоди в
повному обсязі підлягає стягненню з
ПрАТ «СК «Страховий капітал».

Згідно із ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких , зокрема, віднесені
витрати, пов'язані з вчиненням дій,
необхідних для розгляду справи (п.5 ч.3
ст.79 ЦПК України).

Доведення розміру матеріальної шкоди є
необхідним для розгляду справ цієї
категорії, а тому колегія суддів
вважає, що витрати понесені позивачем
на оплату оцінки спеціаліста для
визначення розміру матеріальної шкоди
є судовими витратами і підлягають
розподілу за правилами ст.88 ЦПК
України.

Таким чином, з відповідача ПрАТ «СК
«Страховий капітал» відповідно до ст.88
ЦПК України підлягають стягненню
понесені позивачем судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 229 грн.41
коп., а також витрати, пов'язані з
проведенням оцінки пошкодженого майна
в сумі 500 грн.

Оскільки вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5
задоволенню не підлягають, з
останнього з огляду на положення ст.88
ЦПК України не підлягають стягненню
понесені позивачем і судові витрати, а
відтак, в цій частині позовні вимоги
позивача задоволенню не підлягають

За таких обставин, оскаржуване рішення
суду першої інстанції у даній справі не
можна вважати законним і
обґрунтованим, воно на підставі ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.
ст. 218, 303, 307, 309, 312, 313-314, 316-317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного
суду м.Києва від 18 грудня 2013 року у
справі скасувати і ухвалити нове
наступного змісту.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Страховий капітал» на користь ОСОБА_4
16 753 грн. 37 коп. страхового
відшкодування, а також судові витрати в
сумі 729 грн. 41 коп., а всього 17 482 грн. 78
коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: