Справа № 286/584/14-ц
У Х В А Л А

01.04.2014
м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі головуючого судді
Вачко В.І., з секретарем судового
засідання Першко А.А., розглянувши
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області на дії державного
виконавця - головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управлінння юстиції у Житомирській
області Пилипенка Олександра
Сергійовича, стягувач ОСОБА_2, щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 17.01.2014р. (ВП
№ 41504403),

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області звернувся в
Овруцький районний суд Житомирської
області із скаргою на дії державного
виконавця - головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управлінння юстиції у Житомирській
області Пилипенка Олександра
Сергійовича щодо винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 17.01.2014р. (ВП № 41504403) щодо примусового
виконання виконавчого листа
Овруцького районного суду
Житомирської області № 2-1568/10 від 04.11.2010
року про стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на користь
ОСОБА_2 коштів як дитині війни в сумі
1285,20 грн. У скарзі заявник просить
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 17.01.2014 року
згідно виконавчого листа № 2-1568/10,
виданого Овруцьким районним судом
Житомирської області 04.11.2010 року,
мотивуючи тим, що вказана постанова
прийнята безпідставно та всупереч
нормам чинного законодавства, оскільки
відповідно до вимог Законів України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та «Про виконавче
провадження» рішення про стягнення
коштів з державних органів виконується
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів;
боржник не в змозі виконати судове
рішення та оскаржувану постанову в
силу відсутності власних коштів.

У скарзі заявник просив справу
розглянути за відсутності його
представника.

Державний виконавець в судове
засідання повторно не з'явився, хоча
був належно повідомлений про дату, час
і місце розгляду справи судом.

Розглянувши матеріали скарги,
перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази, суд дійшов висновку про
те, що скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом в судовому
засіданні, 04.11.2010 року Овруцьким
районним судом Житомирської області
видано виконавчий лист № 2-1568/10 про
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області на користь ОСОБА_2
невиплачених кошів як дитині війни за
період з 01.03.2009 року по 01.03.2010 року в сумі
1285,20 грн. Відомості, наведені у
вищевказаному виконавчому листі
відповідають резолютивній частині
рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 02.09.2010 року у
справі № 2-1568/10, яке набрало законної
сили.

На підставі заяви про примусове
виконання, поданої стягувачем 15.01.2014
року, головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управлінння юстиції у
Житомирській області Пилипенком
Олександром Сергійовичем 17.01.2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП № 41504403) за
виконавчим листом № 2-1568/10, виданим
Овруцьким районним судом Житомирської
області 04.11.2010 року про стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області на користь ОСОБА_2 невиплачених
когшів як дитині війни в сумі 1285,20 грн.,
яка оскаржується заявником.

Заявник вважає, що постанова про
відкриття виконавчого провадження
прийнята безпідставно та всупереч
нормам чинного законодавства, оскільки
відповідно до вимог ч.1 ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та ч.2 ст.3
Закону України «Про виконавче
провадження» рішення про стягнення
коштів з державних органів виконується
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів;
боржник не в змозі виконати судове
рішення та оскаржувану постанову в
силу відсутності власних коштів.

Відповідно до ст.3 «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду (ч.1). Стягувач за рішенням
суду про стягнення коштів з державного
органу звертається до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у строки, встановлені
Законом України «Про виконавче
провадження», із заявою про виконання
рішення суду (ч.2).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
та основоположних свобод і практику
Європейського суду з прав людини як
джерело права.

Таким чином, з огляду на правову
позицію Європейського суду з прав
людини, висловлену у рішенні від
08.11.2005р. (набрало чинності 08.02.2006р.), у
справі «Кечко проти України»
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Згідно з ст.3 Закону України «Про
виконавче провадження» у випадках,
передбачених законом, рішення судів та
інших органів щодо стягнення коштів
виконуються органами доходів і зборів,
банками та іншими фінансовими
установами (ч.1). Рішення зазначених
органів можуть виконуватися
відповідно до закону також іншими
органами, установами, організаціями,
посадовими особами та громадянами.
Рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами Державного казначейства
України в установленому Кабінетом
Міністрів України порядку (ч.2). Органи,
установи, організації та особи,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, не є органами примусового
виконання, крім органів та посадових
осіб, які виконують рішення про
притягнення до кримінальної або
адміністративної відповідальності
(ч.3).

У відповідності до ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом; зокрема
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, як виконавчі листи, що
видаються судами. Вимоги до
виконавчого документа наведені у ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 цього Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Статтею 21 цього ж Закону визначено
підвідомчість виконавчих проваджень
відділам примусового виконання рішень.
Зокрема згідно з п.1 ч.1 ст.21 Закону на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції в області,
покладається виконання рішень, за
якими боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи.

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. У відповідності до
ч.2 цієї ж ст.25 Закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Перелік випадків відмови у відкритті
провадження визначений статтею 26
Закону України «Про виконавче
провадження»

Так, відповідно до ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 61) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Доказів того, що виконавчий документ не
відповідає вимогам, передбаченим
Законом України «Про виконавче
провадження», закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання чи він пред'явлений до
виконання до невідповідного органу
державної виконавчої служби, або ж
доказів наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження,
заявником суду не надано та матеріали
справи не містять.

З огляду на викладене, суд вважає, що
оскаржувана постанова про відкриття
виконавчого провадження від 17.01.2014 року
прийнята з дотриманням вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
підстави для її скасування, а відтак і
задоволення скарги заявника - відсутні.

Тому керуючись ст.ст.386, 387Цивільного
процесуального кодексуУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на дії
державного виконавця - головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управлінння юстиції у
Житомирській області Пилипенка
Олександра Сергійовича щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 17.01.2014 року (ВП № 41504403) -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Житомирської області через
Овруцький районний суд Житомирської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В. І. Вачко