Провадження по справі № 6/260/93/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючої судді
Данилюк О.С.

за участю секретаря с/з
Яременко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецьку
подання старшого державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Тараш І.А.,
погоджене з начальником відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Федорчуком Ф.Ф.,
про встановлення тимчасового
обмеження боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Тараш І.А.
звернувся до суду з поданням про
встановлення тимчасового обмеження
боржника - ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України, посилаючись на те, що на
примусовому виконанні у відділі
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку знаходиться
виконавчий лист № 2/260/1611/2013 від 01.10.2013
року, виданий Ленінським районним
судом м. Донецька про стягнення
аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на
утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу), але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 18.07.2013
року. На теперішній час боржником
рішення суду не виконано і ним не
вчинено дій, спрямованих на виконання
рішення суду. У зв'язку з цим просив
встановити тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України.

У судове засідання представник ВДВС
Ленінського РУЮ у м. Донецьку не
з'явився, просив розглянути подання без
його участі.

Дослідивши матеріали, додані до
подання, а також матеріали справи №
2/260/1611/2013, судом встановлено наступне.

Так, на примусовому виконанні у відділі
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку знаходиться
виконавчий лист № 2/260/1611/2013 від 01.10.2013
року, виданий Ленінським районним
судом м. Донецька про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на
утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку (доходу), але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 18.07.2013
року.

З подання вбачається, що на теперішній
час боржником рішення суду не виконано.

Разом з тим, Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» визначає
правові засади організації судової
влади та здійснення правосуддя в
Україні з метою захисту прав, свобод та
законних інтересів людини і
громадянина, прав та законних
інтересів юридичних осіб, інтересів
держави згідно з принципом
верховенства права, закріпленим ст. 8
Конституції України.

Право кожного на справедливий розгляд
його справи судом при вирішенні спору
щодо його прав та обов'язків цивільного
характеру передбачено п. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка підлягає
застосуванню відповідно до ст. 9
Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В статті 1 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» зазначається, що
громадянин України має право виїхати з
України, крім випадків, передбачених
цим Законом, та в'їхати в Україну.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Пунктом 18 ч. 3 статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця у процесі здійснення
виконавчого провадження у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

За приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Так, 18.12.2013 року державним виконавцем
державної виконавчої служби
Ленінського управління юстиції Тараш
І.А. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим документом.

Надаючи до суду клопотання про
встановлення тимчасового обмеження
боржника - ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України, ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька посилалося, що на теперішній
час боржником рішення суду не виконано
і ним не вчинено дій, спрямованих на
виконання рішення суду, що зумовлює
необхідність у тимчасовому обмежені
права на виїзд за межі України з метою
забезпечення повного та своєчасного
виконання виконавчих документів.

Проте саме самостійне невиконання
боржником зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків. На момент звернення до суду
з поданням факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, повинен вже
відбутися і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження.

Оскільки відповідно до частини 2 статті
377-1 ЦПК подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування зазначених обставин.

Хоча, до подання було додано копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження, копію виконавчого
документа, копії повідомлення від
Державної податкової служби України на
ім'я ОСОБА_4 про номери рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах, копії повідомлення від
Державної служби статистики України на
ім'я ОСОБА_4 про наявність відомостей в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України по
Донецькій області, копії повідомлення
від Управління Державної служби
охорони при ГУМВС України в Донецькій
області на ім'я ОСОБА_4 про наявність
встановлення місця роботи боржника та
інших заходів спрямованих на
забезпечення виконання судового
рішення, втім, відсутні будь-які
відомості, які б свідчили про
повідомлення боржника щодо відкриття
самого виконавчого провадження щоб
мати можливість його добровільного
виконання та про його ухилення від
виконання цих зобов'язань.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

За таких обставин суд не має можливості
належно з'ясувати, чи дійсно особа
свідомо не виконувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково, а тому вважає за
необхідне у задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Тараш І.А.,
погоджене з начальником відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Федорчуком Ф.Ф.,
про встановлення тимчасового
обмеження боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України відмовити.

На підставі ст. ст. 8, 9, 33 Конституції
України, ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», п. 8 ст. 19
Закону України "Про Державну
прикордонну службу України", ч. 4 ст. 313
ЦК України, ст. 4, п. 18 ч. 3 ст. 11, ст. 20,
Закону України «Про виконавче
провадження» та керуючись ст. ст. 60, 377-1
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Тараш І.А.,
погодженого з начальником відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Федорчуком Ф.Ф.,
про встановлення тимчасового
обмеження боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5-ти
денний строк з дня оголошення ухвали
апеляційної скарги.

СУДДЯ:
О. С. Данилюк