Справа № 344/3433/14-ц
Провадження № 2/344/2392/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретарів
Книш Ю.Б., Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи
тим, що 23.10.2009 року у відділі реєстрації
актів цивільного стану по
Коломийському району Коломийського
міськрайонного управління юстиції
Івано-Франківської області
зареєструвала шлюб з відповідачем.

Спільне життя з відповідачем не
склалось. Протягом останніх півтора
року вони не проживають разом та не
підтримують шлюбних відносин, оскільки
спільне проживання стало неможливе
через постійні сварки та конфлікти.
Відповідач з 29.11.2013 року по даний час
перебуває під вартою в
Івано-Франківському слідчому
ізоляторі. Дітей від шлюбу у них немає.
Спільної сумісної власності подружжя
також немає, а тому спір про поділ майна
подружжя відсутній. Вважає, що шлюб
існує лише формально, шлюбні відносини
вони не підтримують, а тому, примирення
та збереження їхньої сім"ї є не
можливим.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні суду повідомила, що уже
більше шести місяців проживає з іншим
чоловіком, з яким має намір створити
сім"ю та виїхати на постійне місце
проживання за межі України. Просила
позов задоволити в повному обсязі, шлюб
розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав, проти
розірвання шлюбу не заперечив.

Дослідивши матеріали справи,
беручи до уваги пояснення учасників
процесу, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1
від 23.10.2009 року сторони зареєстрували
шлюб у відділі реєстрації актів
цивільного стану по Коломийському
району Коломийського міськрайонного
управління юстиції Івано-Франківської
області, про що зроблено актовий запис
в Книзі реєстрації шлюбів за № 56 (а.с.5).

Відповідно до довідки Управління
державної пенітенціарної служби
України в Івано-Франківській області
Івано-Франківського слідчого
ізолятора №2/3/1-13-14/В-20 від 12.03.2014 року
ОСОБА_2, 1985 р.н., перебуває під вартою в
Івано-Франківському слідчому
ізоляторі з 29.11.2013 року по даний час (а.с.
4).

Позивачка стверджує, що вона
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем, вони не
підтримують сімейних відносин, не
ведуть спільного господарства. На
думку позивачки шлюб їх існує
формально, миритися вона не бажає,
збереження шлюбу суперечить її
інтересам. Тому такий шлюб зберігати не
доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до правової позиції
Пленуму Верховного Суду України,
викладеної в пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»: проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що оскільки, сторони не
підтримують шлюбні відносини, їхній
шлюб існує формально, а тому шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23.10.2009 року
у відділі реєстрації актів цивільного
стану по Коломийському району
Коломийського міськрайонного
управління юстиції Івано-Франківської
області, про що зроблено актовий запис
в Книзі реєстрації шлюбів за № 56 слід
розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, ст. 197
Цивільного процесуального кодексу
України, керуючись ст. ст. 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
23.10.2009 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану по Коломийському
району Коломийського міськрайонного
управління юстиції Івано-Франківської
області, про що зроблено актовий запис
в Книзі реєстрації шлюбів за № 56-
розірвати.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.