АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/2789/14
Головуючий 1 інст. -
Справа №639/9591/13-ц
Доповідач - Шаповал
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Котелевець А.В.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 21 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Перша Харківська державна
нотаріальна контора про усунення від
права на спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з вказаним позовом, в якому
просила усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її двоюрідний племінник ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав за
адресою: АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилася спадщина
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Заповіт спадкодавцем складено не було.
У встановлений законом строк позивачка
та батько спадкодавця, який є
відповідачем по справі, звернулися до
1-ої ХДНК із заявою про прийняття
спадщини.

ОСОБА_2 зазначила, що померлий ОСОБА_4 у
1986 році отримав травму хребта,
лікування та відновлення здоров»я
вимагало грошей та моральної
підтримки, але його батько ОСОБА_3 не
приходив додому, а коли з»являвся, то у
нетверезому стані, учиняв сварки,
бійки, зароблені гроші пропивав.

Матеріальну допомогу померлому
надавала вона.

ОСОБА_3 з 1990 року не брав участі у
вихованні сина, взагалі не спілкувався
з сім'єю.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 21 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - перша Харківська державна
нотаріальна контора про усунення від
права на спадкування - відмовлено.

З таким рішенням суду ОСОБА_2 не
погодилась та подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказане рішення суду першої інстанції
та ухвалити нове по суті позовних
вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін з
підстав, передбачених ст.. 308 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши
пояснення сторін, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем своїх
позовних вимог, а саме, що відповідач
ухилявся від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Статтею 1224 ЦК України визначено коло
осіб, які позбавляються суб'єктивних
прав на спадкування незважаючи на
існування певних передумов для
закликання їх до спадкування, -
«негідних спадкоємців».

Відповідно абз. 2 ч. 3 ЦК ст. 1224 ЦК України
не мають права на спадкування за
законом батьки (усиновлювачі) та
повнолітні діти (усиновлені), а також
інші особи, які ухилилися від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця,
якщо ця обставина встановлена судом.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що батьками спадкодавця ОСОБА_4 є
ОСОБА_3 і ОСОБА_5 ( а.с.17).

13 серпня 1992 року шлюб між ОСОБА_3 і
ОСОБА_5 розірвано (а.с.10).

01 березня 1999 року на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_4
видане свідоцтво про право власності
на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла ( а.с.7). На
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 16.04.2008 року, посвідченого
нотаріусом П'ятої Харківської
державної нотаріальної контори,
ОСОБА_4 отримав у спадок після померлої
ОСОБА_5 ? частину квартири АДРЕСА_1
(а.с.12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с.6).

Позивачка ОСОБА_2 є двоюрідною тіткою
спадкодавця ОСОБА_4 (а.с. 18-23).

У встановлений чинним законодавством
України строк ОСОБА_2 і відповідач
звернулись до Першої Харківської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Листом від 17.07.2012 року Перша Харківська
державна нотаріальна контора
повідомила ОСОБА_2, що за видачею
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
звернувся батько спадкодавця ОСОБА_3. (
а.с.15).

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз'яснено в п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 Про судову практику у справах про
спадкування, факт ухилення особи від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади), при цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Судова колегія вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги залишились
недоведеними. Так, позивачем не надано
належних та допустимих доказів того, що
спадкодавець потребував надання
сторонньої допомоги та що відповідач
ухилявся від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця.

Враховуючи положення ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, саме позивач має довести
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує підстави для усунення від
права на спадкування.

Таким чином, судом першої інстанції
обгрунтовано відмовлено у позові через
недоведеність позовних вимог.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини по справі, наданим доказам
дав належну оцінку і постановив
законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційних скарг висновки суду
не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 21 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: