Справа №487/1556/14-ц 19.05.2014 19.05.2014 19.05.2014
Провадження №22-ц/784/1612/14
Головуючий першої інстанції Притуляк
Доповідач апеляційної інстанції
Ухвала

Іменем України

19 травня 2014 року місто
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Богатирьовою В.А,

за участю:

позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3,

представника відповідача
Сиресіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Заводського районного суду міста
Миколаєва від 15 квітня 2014 року,
ухваленого за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стивідорна компанія
Нікмет - Термінал» про поновлення на
попередній посаді, стягнення різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

12 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стивідорна компанія Нікмет -
Термінал» (далі - Товариство) про
поновлення його на попередній посаді
докера - механізатора комплексної
бригади з навантажувально -
розвантажувальних робіт 2 класу,
стягнення різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи та
покладення на відповідача обов'язку
щодо повернення незаконно вилученого у
нього посвідчення докера-механізатора.

Позивач зазначав, що з 22 серпня 1989 року
працював на Державному підприємстві
«Миколаївський морський торгівельний
порт» на посаді докера - механізатора. З
26 травня 2012 року працює у Товаристві на
посаді докера -
механізатора.

Наказом №1036/к від 26 грудня 2013 року був
переведений на посаду підсобного
працівника складської служби, у зв'язку
з виявленою невідповідністю займаній
посаді внаслідок недостатньої
кваліфікації, оскільки не пройшов
щорічну перевірку знань з питань
охорони праці.

Вважав своє переведення на іншу роботу
незаконним, оскільки відповідачем
порушена процедура проведення
засідань комісії з перевірки знань з
питань охорони праці, протоколи яких
були сфальсифіковано, а заяву про
переведення на посаду підсобного
робітника він був вимушений написати,
внаслідок тиску з боку керівництва
підприємства. Також, посилався на те, що
у нього незаконно було відібрано
посвідчення докера - механізатора.

Окрім того, в порушення положень ст.114
КЗпП України за ним не було збережено
його попередній середній заробіток
протягом двох тижнів з дня
переведення.

Посилаючись на викладені
обставини та вважаючи свою
кваліфікацію достатньою та належною
для виконання роботи
докера-механізатора, позивач просив
позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на законність переведення
позивача на іншу роботу та дотримання
вимог трудового законодавства.

Рішенням Заводського районного суду
міста Миколаєва від
15 квітня 2014 року позов задоволено
частково.

Зобов'язано Товариство повернути
позивачу посвідчення докера -
механізатора за №600, видане 29 вересня
2004 року.

Стягнуто з відповідача судовий збір на
користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відмовлено ОСОБА_2 в задоволені
позовних вимог про поновлення на
попередній роботі та стягнення різниці
в заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.43 Конституції України,
постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 06 листопада 1992 року «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» - кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного
здійснення громадянами права на працю,
гарантує рівні можливості у виборі
професії та роду трудової діяльності,
реалізовує програми
професійно-технічного навчання,
підготовки і перепідготовки кадрів
відповідно до суспільних потреб, а
також гарантує працездатному
населенню у працездатному віці в
Україні - добровільність праці, вибір
або зміну професії та виду діяльності;
захист від незаконного звільнення, а
також сприяння у збереженні роботи.

За правилами ст.32 КЗпП України,
переведення на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
а також переведення на роботу на інше
підприємство, в установу, організацію
або в іншу місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у ст.33 цього
Кодексу та в інших випадках,
передбачених законодавством.

За ч.1 ст.114 КЗпП України при переведенні
працівника на іншу постійну
нижчеоплачувану роботу за працівником
зберігається його попередній середній
заробіток протягом двох тижнів з дня
переведення.

Відповідно до положень ст.159 КЗпП
України працівник зобов'язаний знати і
виконувати вимоги нормативних актів
про охорону праці, правила поводження з
машинами, механізмами, устаткуванням
та іншими засобами виробництва,
користуватися засобами колективного
та індивідуального захисту;
додержувати зобов'язань щодо охорони
праці, передбачених колективним
договором (угодою, трудовим договором)
та правилами внутрішнього трудового
розпорядку підприємства, установи,
організації.

Згідно приписів ст.18 Закону України
«Про охорону праці» від
14 жовтня 1992 року №2694-XII (далі - Закон
України), працівники, зайняті на
роботах з підвищеною небезпекою або
там, де є потреба у професійному доборі,
повинні щороку проходити за рахунок
роботодавця спеціальне навчання і
перевірку знань відповідних
нормативно-правових актів з охорони
праці.

Відповідно до приписів Типового
положення про порядок проведення
навчання і перевірки знань з питань
охорони праці, затвердженого наказом
Державного комітету України з нагляду
за охороною праці від 26 січня 2005 року
за №15, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15 лютого 2005 року за
№231/10511, працівники під час прийняття на
роботу і в процесі роботи, а також учні,
курсанти, слухачі та студенти під час
трудового і професійного навчання
проходять на підприємстві за рахунок
роботодавця інструктажі, навчання та
перевірку знань з питань охорони праці,
надання першої допомоги потерпілим
від нещасних випадків, а також правил
поведінки у разі виникнення аварії.

На підприємствах на основі Типового
положення, з урахуванням специфіки
виробництва та вимог
нормативно-правових актів з охорони
праці, розробляються і затверджуються
відповідні положення підприємств про
навчання з питань охорони праці, а
також формуються плани-графіки
проведення навчання та перевірки знань
з питань охорони праці, з якими мають
бути ознайомлені працівники.

Перевірка знань працівників з питань
охорони праці проводиться за
нормативно-правовими актами з охорони
праці, додержання яких входить до їхніх
функціональних обов'язків.

Перевірка знань працівників з питань
охорони праці на підприємстві
здійснюється комісією з перевірки
знань з питань охорони праці (далі -
комісія) підприємства, склад якої
затверджується наказом керівника.
Головою комісії призначається
керівник підприємства або його
заступник, до службових обов'язків яких
входить організація роботи з охорони
праці, а в разі потреби створення
комісій в окремих структурних
підрозділах їх очолюють керівник
відповідного підрозділу чи його
заступник. До складу комісії
підприємства входять спеціалісти
служби охорони праці, представники
юридичної, виробничих, технічних
служб, представник профспілки або
вповноважена найманими працівниками
особа з питань охорони праці. До
складу комісії підприємства можуть
залучатися страхові експерти з охорони
праці відповідного робочого органу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та викладачі
охорони праці, які проводили навчання.

Комісія вважається правочинною, якщо
до її складу входять не менше трьох
осіб. Усі члени комісії у порядку,
установленому Типовим положенням,
повинні пройти навчання та перевірку
знань з питань охорони праці.

Формою перевірки знань з питань
охорони праці працівників є
тестування, залік або іспит. Тестування
проводиться комісією за допомогою
технічних засобів (автоекзаменатори,
модульні тести тощо), залік або іспит -
за екзаменаційними білетами у вигляді
усного або письмового опитування.

При незадовільних результатах
перевірки знань з питань охорони праці
працівники протягом одного місяця
повинні пройти повторне навчання і
повторну перевірку знань.

Не допускаються до роботи працівники, у
тому числі посадові особи, які не
пройшли навчання, інструктаж і
перевірку знань з питань охорони праці.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебував у трудових
відносинах з Товариством з травня 2012
року, займаючи посаду докера -
механізатора 2 класу (а.с.5-7).

У своїй роботі докер-механізатор
повинен керуватися Робочою
інструкцією РІ-01.01., затвердженою
генеральним директором підприємства
01 липня 2010 року, відповідно до
п.п.1.4 якої, у своєї роботі докер -
механізатор повинен керуватися чинним
законодавством України, наказами,
розпорядженнями генерального
директора підприємства, правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
Інструкцією з охорони праці для
докерів-механізаторів, зайнятих на
навантажувально-розвантажувальних
роботах та безпосередньо вказаною
інструкцією (а.с.43-46).

Отже, ОСОБА_2, займаючи посаду докера -
механізатора, відносився до
працівників, зайнятих на роботах з
підвищеною небезпекою, а тому був
зобов'язаний проходити спеціальне
навчання та перевірку знань
відповідних нормативно-правових актів
з охорони праці.

Наказом за №226 від 04 листопада 2013 року,
відповідно до п.п.1.13 Типового
положення та щорічної перевірки знань
працівників, зайнятих при виконанні
робіт підвищеної небезпеки, на
підприємстві «СК Нікмет - Термінал», в
період з 04 листопада по 08 листопада 2013
року були організовані навчання та
перевірка знань комплексної бригади
докерів-механізаторів №103 до складу
якої входив ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до наказу за №210 від 29
жовтня 2013 року на ТОВ «СК
Нікмет - Термінал» було створено
постійно - діючу комісію з питань
перевірки знань з питань охорони праці
(а.с.42).

Позивач у складі бригади
докерів-механізаторів №103 проходив
перевірку знань з питань охорони праці,
та відповідно до Протоколу засіданні з
питань охорони праці показав
незадовільний результат, про що
свідчить Протокол №16 від 08 листопада
2013 року.

Наказом №249 від 25 листопада 2013 року,
було призначено повторну перевірку
знань з питань охорони праці,
працівникам які її не пройшли, у тому
числі і ОСОБА_2 на 28 листопада 2013 року
(а.с.14).

28 листопада 2013 року ОСОБА_2 повторно
показав незадовільний результат при
перевірці знань з питань охорони праці,
про що свідчить Протокол засідання
Комісії №27 від 28 листопада 2013 року
(а.с.11).

Наказом генерального директора
Товариства №265 від 29 листопада 2013 року
докера - механізатора ОСОБА_2 було
усунуто від виконання робіт підвищеної
небезпеки до повторної перевірки
знань. На провідного інженера з охорони
праці Гурського Д.С. було покладено
обов'язок призначити повторну
перевірку знань позивача (а.с.15).

Наказом генерального директора
Товариства за №285 від 13 грудня 2013 року
було призначено повторну перевірку
знань з питань охорони праці
докеру - механізатору комплексної
бригади на навантажувально -
розвантужавальних роботах ОСОБА_2 на 25
грудня 2013 року, та визначено
організаційні заходи по самостійному
навчанню позивача, шляхом надання йому
необхідного методичного матеріалу
(а.с.16).

25 грудня 2013 року ОСОБА_2 повторно
проходив перевірку знань з питань
охорони праці, та відповідно до рішення
Комісії показав незадовільний
результат, що було засвідчено
протоколом №37 від 25 грудня 2013 року
(а.с.12).

Наказом генерального директора ТОВ
«Стивідорна компанія Нікмет -
Термінал» за №1036/к від 26 грудня 2013 року
за особистою згодою ОСОБА_2,
викладеною у заяві від 26 грудня 2013 року,
останнього було переведено на посаду
підсобного робітника з 26 грудня 2013 року
(а.с.17). З вказаним наказом позивач
ознайомлений 26 грудня 2014 року (а.с.17).

Твердження позивача про те, що
керівництво відповідача примусило
його подати заяву про переведення, не
знайшло свого підтвердження в
судовому засіданні належними та
допустимими доказами.

На підставі вищевказаних документів,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що при перевірці знань з питань
охорони праці позивач показав
недостатню кваліфікацію, що свідчить
про його невідповідність займаній
посаді та є підставою для переведення
останнього на іншу роботу (якщо можливо
на підприємстві перевести працівника,
за його згодою, на іншу роботу).

За такого, повно та всебічно з'ясувавши
обставини, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
оцінивши у відповідності із вимогами
ст.ст.10, 60, 212, 214 ЦПК України подані
сторонами докази, суд першої інстанції
правильно визначився із
правовідносинами, що виникли між
сторонами та матеріальним законом,
який підлягає застосуванню та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для поновлення
позивача на попередній посаді.

Доводи ОСОБА_2 щодо неправомочності
складу комісії з перевірки знань з
питань охорони праці є безпідставними,
оскільки як було встановлено районним
судом, перевірку знань позивача було
проведено комісією, склад якої
створено у відповідності до вимог
вищевказаного Типового положення.

При цьому, відповідно до п.п.5.3 Типового
положення всі члени комісії з
перевірки знань з питань охорони праці
пройшли навчання з питань охорони
праці у НЦ ТОВ «Миколаївський інститут
професійного розвитку і освіти», про що
свідчать наявні в матеріалах справи
Витяги з протоколів засідання комісії
з перевірки знань за №28-о-11/1-ОП від 17
жовтня 2011 року, №41-о-13-ОП від 11
вересня 2013 року, №47-о-13ОП від 11 жовтня
2013 року, №52-о-13-ОП від 24 жовтня 2013 року
та №44-о-13-ОП від 15 листопада 2013 року (а.с.
34 -41).

Твердження представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 щодо відсутності
доказів на підтвердження затвердження
переліку питань з охорони праці які
включенні до білетів, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки вони не були
предметом дослідження в суді першої
інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
районного суду.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача повернути позивачу
посвідчення докера - механізатора
сторонами не оскаржувалось.

Враховуючи наведене, рішення суду є
законним і обґрунтованим, а апеляційна
скарга в межах її доводів, на підставі
ст.308 ЦПК України, не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Заводського районного суду
міста Миколаєва від 15 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: