Справа № 626/3349/13-ц
Провадження № 2/626/95/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.02.2014 року
м. Красноград

Красноградський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого судді: ДУДЧЕНКА В.О.,

при секретарі: Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Краснограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя,

В с т а н о в и в:

17.12.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом про розподіл сумісно нажитого
майна за час шлюбу з відповідачкою
ОСОБА_2, а сааме житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, вартістю
73629грн., а також іншого майна на
загальну суму 19650грн., посилаючись при
цьому на те, що з 4 жовтня 1991 року вони з
відповідачкою перебували в
зареєстрованому шлюбі і все майно,
зазначене в позові придбавали під час
шлюбу.

За час шлюбу вони з чоловіком придбали
вказаний будинок та інше майно, в
зв'язку з чим просить визнати за ним
право власності на 1/2 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, а
також виділити йому: телевізор «Lg»
вартістю 1000 грн., холодильник «Атлант»
-2000 грн., диван кутовий - 2000 грн., комод -
300 грн., сервант - 300 грн., скутер «Хонда» -
3000 грн., тумбу під телевізор 500 грн.,
пилосмок «Ракета» - 100 грн., два
комплекти постільної білизни - 250 грн.,
посуд: дві каструлі, сковороду та 10
тарілок - 250 грн., велосипед « Україна» 150
грн., а всього майна на суму 9850 грн.

Все інше майно, виділити відповідачці
ОСОБА_2, а саме: комп'ютер в зборі - 2000
грн., мікрохвильову піч «Samsung» -400 грн.,
морозильну камеру - 2000 грн., диван - 500
грн., ліжко - 1000 грн., два комода - 500 грн.,
два серванта 500 грн., пилосмок «Samsung» - 300
грн., комп'ютерний стіл 500 грн., пральну
машину - 300 грн., центрифугу - 200 грн.,
кухонний комбайн - 400 грн., посуд 4
кострюлі, сковороду, 40 тарілок, ложки,
виделки, - 250грн., два постільних
комплекти -350 грн., два велосипеда - 300
грн., дві швейні машинки -350 грн., а
всього майна на суму 9850 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_3 свої позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
пославшись на доводи, викладені в
позові.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов
визнали частково, не заперечуючи при
цьому того факто, що за час перебування
у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 ними було
спільно придбано домоволодіння з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, вартістю
73629грн., однак у зв'язку з тим, що вона на
утриманні має дитину інваліда, доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована
та проживає в цьому будинку і вона є її
опікуном, то просить збільшити її
частку до 2/3 даного будинку.

Також вона не заперечує, що за час
перебування у шлюбі ними було придбано:
холодильник «Атлант» за 2000 грн.; скутер
«Хонда» за 3000 грн.; тумбу під телевізор
за 500 грн.; диван за 400 грн.; велосипед
«Україна» за 150 грн.; пральну машину за
300 грн. та кухонний комбайн за 400 грн. на
загальну суму 6750 грн., які і підлягають
поділу.

Інший перелік майна визначений
позивачем не відповідає дійсності,
оскільки все те майно, яке позивач
вважає, що воно начебто придбане за час
шлюбу і повинно бути розділене між
ними, ними не придбавалось та їм не
належить.

Так, комп'ютер який знаходиться в
користуванні її доньки ОСОБА_5,
придбаний ОСОБА_6, за договором
кредитування № від 30.04.2006 року;
телевізор «Lg CT 21 Q92 КЕХ» придбаний
ОСОБА_7; морозильна камера придбана
ОСОБА_8 24.07.2010 року; пилосмок «Samsung»
придбаний ОСОБА_8 27.03.2011 року -
відповідно вказане майно не є спільним
майном подружжя та не підлягає поділу.

Стосовно інших речей, а саме: диван
кутовий за 2000 грн.; комод за 300 грн.;
сервант за 300 грн.; пилосмок «Ракета» за
100 грн.; мікрохвильова піч «Samsung» за 400
грн.; ліжко за 1000 грн.; два комода за 500
грн.; два серванта за 500 грн.;
центрифуга за 200 грн.; велосипед
«України»; дві швейні машинки за 350 грн.,
то вказані речі за час перебування у
шлюбі ними взагалі не придбавались.

Крім того, позивач на свій розсуд
розподілив постільну білизну,
каструлі, сковороди, посуд, при цьому
має їх в особистому користуванні після
розлучення, відповідно вимоги щодо
поділу цього мана є безпідставними.

Суд заслухавши всіх осіб, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та надані сторонами документи,
допитавши свідків та оцінивши всі
наявні докази в сукупності, вважає що
позов ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК України
та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.
До складу майна, що підлягає поділу
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно зі ст.61 ЦК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
потребують доказуванню.

Таким чином з урахуванням положення
даної статті закону та того, що
відповідач визнає позов в частині того,
що за час перебування у шлюбі з
позивачем ОСОБА_1 ними було спільно
придбано наступне майно: будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1,
холодильник «Атлант» за 2000 грн.; скутер
«Хонда» за 3000 грн.; тумбу під телевізор
за 500 грн.; диван за 400 грн.; велосипед
«Україна» за 150 грн.; пральна машина за
300 грн.; кухонний комбайн за 400 грн. на
загальну суму 6750 грн. і викладені
обставини визнаються та не оспорюються
всіма сторонами, то вони в суді не
потребують доказуванню.

Таким чином та з урахуванням рівності
часток подружжя при поділі майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності, відповідно до положень ст.70
СК України суд розділяє вказане майно в
рівних частинах кожному, відповідно до
грошового еквіваленту їх вартості, та
вважає за можливе виділити позивачу
скутер «Хонда» за 3000 грн. та велосипед
«Україна» за 150 грн., а інше майно:
холодильник «Атлант» за 2000 грн.; тумбу
під телевізор за 500 грн.; диван за 400 грн.;
пральну машину за 300 грн. та кухонний
комбайн за 400 грн. залишити у власності
відповідачки ОСОБА_2

При цьому посилання відповідача про
збільшення її частки у праві власності
житлового будинку з 1/2 до 2/3, з
урахуванням того, що на її утриманні
знаходиться дитина-інвалід ОСОБА_5, яка
зареєстрована та проживає у вказаному
будинку, суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до положень ч.2, 3 ст.70 СК
України та п.30 Постанови Пленум
Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", за рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Однак як встановлено в ході судового
розгляду, що не заперечується і
сторонами по справі, дитина
відповідачки ОСОБА_5 є донькою від
першого шлюбу і її батьком є ОСОБА_10,
тобто не позивач ОСОБА_1 За таких
обставин суд не може застосувати
положення ч.3 ст.70 СК України при
вирішенні питання про збільшення
частки при розподілі сумісно нажитого
майна між подружжям ОСОБА_1, оскільки
ОСОБА_5 не є донькою позивача ОСОБА_1

В зв'язку з викладеним, предметом
судового розгляду та доказування
даного судового засідання залишається
все інше майно, яке зазначено в позові,
а саме: телевізор «Lg» вартістю, диван
кутовий, комод, сервант, пилосмок
«Ракета», мікрохвильова піч «Samsung»,
морозильна камера, диван, ліжко, два
комода, два серванта, пилосмок «Samsung»,
комп. стіл, центрифуга, посуд: каструлі,
сковорідки, тарілки, ложки, виделки,
постільні комплекти, велосипед
«Україна», швейні машинки.

З даного приводу, суд заслухавши
сторін, допитавши заявлених свідків по
справі та дослідивши надані сторонами
документи, приходить до висновку про
відмову в даній частині позову, в
зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Так, в судовому засіданні позивачем
будь-яких документально підтверджених
доказів про те, що вказане майно ними
придбавалося за час шлюбу та взагалі
фактів його наявності у них, не надав,
не долучені такі докази і до позовної
заяви.

Допитані в судовому засіданні свідки з
цього приводу: ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_13
та ОСОБА_14 пояснили суду, що вони дійсно
бачили в домоволодінні подружжя ОСОБА_1
деякі речі, диван, комод, шафи, комп'ютер
та інші, однак звідки, за яких обставин
та в який час вони там
з'явилися(куплені, подаровані та ін.) їм
не відомо, оскільки під час їх
придбання, жоден з них особисту
присутнім не був.

Поряд з цим відповідачем надано
документи на комп'ютер який
знаходиться в користуванні її доньки,
однак він придбаний ОСОБА_6, за
договором кредитування № від
30.04.2006 року; телевізор «Lg CT 21 Q92 КЕХ»
придбаний ОСОБА_7; морозильна камера
придбана ОСОБА_8 24.07.2010 року; пилосмок
«Samsung» також придбаний ОСОБА_8 27.03.2011
року, на що надано відповідні чеки та
договори, в зв'язку з чим вказане майно
не є спільним майном подружжя та не
підлягає поділу.

Відповідно до положень ст.60 СК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного та положень
ст.60 СК України, суд вважає, що
позивачем належним чином не доведено
факт придбання під час шлюбу
вищезазначеного майна, його конкретні
ознаки за допомогою яких можливо би
було ідентифікувати та встановити, що
це саме те майно яке придбавалося за
час шлюбу, в зв'язку з чим відмовляє в
задоволенні позову, в цій частині за
недоведеністю.

При цьому, відмова у задоволенні позову
з вказаних підстав не перешкоджає
позивачу ОСОБА_1 звернутись до суду,
обравши у відповідності до ст.16 ЦК
України належний спосіб захисту свого
майнового права та інтересу, які він
вважає порушеними та доводити свої
вимоги у відповідності до положення
ст.60 ЦПК України.

Стосовно позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача судових витрат
по справі, то суд їх задовольняє
частково, відповідно з вимогами ч.1 ст.88
ЦПК України, а саме пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволені
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до матеріалів справи,
позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача судових
витрат, а саме: судового збору в сумі
469грн. та витрат на надання правової
допомоги, однак остання вимога
належним чином документально, як
передбачено ст.88 ЦПК України, не
підтверджена - будь якої квитанції про
оплату правової дороги в матеріалах
справи, не мається.

Так в матеріалах справи мається
оригінал квитанцій про оплату судового
збору на суму 469грн., які суд вважає
доведеними та задовольняє їх
пропорційно до задоволення позовних
вимог, в сумі 399,90коп.

На підставі викладеного та керуючись з
69-72 СК України, ст.372 ЦК України,
керуючись ст.3, 4, 57-60, 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/2 частини житлового
будинку з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, який згідно з витягу з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
від 13.02.2013 року, зареєстровано за
ОСОБА_2.

Іншу частини вказаного житлового
будинку з надвірними будівлями, за
адресою: АДРЕСА_1, залишити у власності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Виділити ОСОБА_1 слідуючи майно: скутер
«Хонда», вартістю 3000грн. та велосипед
«Україна», вартістю 150грн.

Залишити у власності ОСОБА_2 інше майно:
холодильник «Атлант», вартістю 2000грн.,
тумбу під телевізор, вартістю 500грн.,
пральну машину, вартістю 300грн. та
кухонний комбайн, вартістю 400грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в розмірі
399,90коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1, у зв'язку
з недоведеністю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Харківської області через
Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: