Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого -
судді Куцина М.М.,

суддів: Бондаренка
Ю. О. ., Собослоя Г. Г.,

при секретарі -
Чейпеш С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідачки ОСОБА_2 на рішення
Берегівського районного суду від 2
жовтня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виділ
частки з квартири , що є спільною
частковою власністю, та усунення
перешкод у здійсненні права
користування і розпорядження спірною
квартирою, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до Берегівського
районного суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про виділ частки з квартири, що є
спільною частковою власністю, за
адресою : АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що спірна
квартира належить позивачці та
відповідачам на праві спільної
часткової власності: позивачці ОСОБА_3 -
7/10 частин, відповідачці ОСОБА_2 - 2/10
частини та відповідачу ОСОБА_4 - 1/10
частин.

Квартира має два самостійні виходи.
Більшу частину квартири займають
відповідачі, позивачка користується
тільки підсобними приміщеннями з
окремим виходом № 1,2,3,4 - передпокій, дві
комори та кухня, площею всього 19,8 кв. м.,
в той час, як 7/10 частин квартири,
належні їй, складає 42,4 кв. м.. Вважає, що
її права, як власника, порушені та
просила виділити з квартири їй в
користування наступні приміщення: № 1
- передпокій, площею 3,2 кв. м., № 2 -
комору, площею 1,4 кв.м., № 3 - кухню,
площею 9,0 кв..м., № 4 - комору, площею 6,2
кв.м., та № 5 - кімнату, площею 18,3 кв.м.,
всього приміщень площею 38,1 кв.м..

У добровільному порядку передати в
користування ці приміщення
відповідачі не бажають.

Позивачка, посилаючись на зазначені у
позовній заяві обставини справи, та з
підстав, передбачених ст. ст. 317-321,
358,364,391 ЦК України, просила в суді
першої інстанції про виділ із квартири
АДРЕСА_1, що є у спільній частковій
власності 7/10 частин, які належить їй та
ОСОБА_3, та присудження їй в рахунок 7/10
частин наступних приміщеннь:
передпокої №1 площею 3,2 кв. м, №2 комору
площею 1,4 кв. м., кухню №3 площею 9,0 кв. м.,
комору №4 площею 6,2 кв. м. та кімнату №5
площею 18,3 кв. м., тобто всього приміщень
площею 38,1 кв. м..

Рішенням Берегівського районного суду
від 2 жовтня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено. Виділено ОСОБА_3 в рахунок
7/10 частини власності в користування
наступні приміщення: № 1 - передпокій,
площею 3,2 кв. м., № 2 - комору, площею 1,4
кв.м., № 3 - кухню, площею 9,0 кв.м., № 4 -
комору, площею 6,2 кв.м. та № 5 - кімнату,
площею 18,3 кв.м., всього приміщень площею
38,1 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1.

Постановлено усунути перешкоди у
здійсненні права користування та
розпорядження ОСОБА_3 кімнатою № 5,
площею 18,3 кв.м., виселивши ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 із вказаної кімнати квартири
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно
на користь ОСОБА_3 384,70 грн. сплачених
судових витрат, 7,69 грн. витрат на
поштове відправлення та 2000 грн. за
надання правової допомоги.

Не погодившись із даним рішенням
місцевого суду, відповідачка ОСОБА_2
оскаржила його в апеляційному порядку
з тих підстав, що таке рішення є
незаконним та помилковим, оскільки
судом було невірно застосовано норми
процесуального та матеріального
права. Просила рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
який у задоволенні позову відмовити
у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 рішення місцевого
суду не оскаржив.

У суді апеляційної інстанції
представник позивача вимоги
апеляційної скарги підтримав у
повному обсязі.

Відповідачі та їх представники по
справі повторно не з'явилися у судові
засідання, хоча про час і місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, а тому їх неявка,
згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України, не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає до часткового
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з положень ст. ст.317-321 ч.3 ст.358,
ст.364 ЦК України і вважав виділ в
натурі належних їм часток спільної
часткової власності можливим при
наявності технічної експертизи.

Проте, судова колегія не може
погодитися з висновком місцевого
суду, оскільки суд дійшов його без
повного та всебічного з'ясування
дійсних обставин справи, прав сторін та
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішить справу згідно із
законом . Обґрунтованим є рішення, яке
ухвалено на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин , на які сторони
посилаються, як на підставу своїх
вимог і заперечень , підтверджених
тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України, під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання : 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані( пропущення строку позовної
давності тощо); 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставини; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
рішення місцевого суду у справі не
відповідає.

Вирішуючи виділ частки із спільної
часткової власності кожного з
власників у натурі, місцевий суд не
вирішив питання про наявність
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовану квартиру.

Також місцевим судом не вирішено
питання про припинення ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 частки у спільній частковій
власності.

Відповідно до ч.1 ст 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 від 18 червня 2010
року (інвентарна справа №11034
реєстровий номер №4644) та витягу про
державну реєстрацію від 27 жовтня 2010
року та договору дарування 24 березня
2011 року вбачається , що спірна квартира
належить на праві спільної часткової
власності позивачці ОСОБА_3 - 7/10 частин,
відповідачці ОСОБА_2 - 2/10 частини та
відповідачу ОСОБА_4 - 1/10 частина. ( а.
с.7-19).

Таким чином, вказане майно належить
сторонам на праві спільної часткової
власності.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із зазначеною нормою, виділення
частини спільного майна в натурі
проводиться відповідно до частки особи
у праві спільної часткової власності;
розмір матеріальної компенсації за
зменшення частки особи у власності
визначається за угодою сторін або
судом за дійсною вартістю майна на час
розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦК України,
майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними.

Відповідно до висновку експерта,
зробленого на підставі проведеної по
справі судово- будівельної технічної
експертизи від 14 лютого 2014 року,
виділ в натурі 7/10 частин ОСОБА_3 із
квартири АДРЕСА_1 є можливим з
незначним відхиленням від ідеальних
часток.

Згідно з цим висновком ринкова
вартість квартири АДРЕСА_1, визначена з
використанням порівняльного підходу,
станом на січень 2014 року складає: 96 099,00
грн..

Для забезпечення такого виділу
необхідно демонтувати дверний блок та
замурувати дверний проріз між
приміщеннями під літ. «5» та «6», а також
відповідно пробити дверний проріз і
установити дверний блок між
приміщеннями під літ. «4» та «5».

За позивачем ОСОБА_3 пропонується
залишити такі приміщення:

- під літ. "1" - передпокій площею 3,2 кв.м.;

- під літ. "2" - комора площею 1,4 кв.м.;

- під літ. "3" - кухня площею 9,0 кв.м.;

- під літ. "4" - комора площею :.2 кв.м. :

- під літ. "5" - жилова кімната площею 18,3
кв.м..

РАЗОМ : 38,1 кв.м..

Відповідачам по справі ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 в такому випадку пропонується
виділити такі приміщення:

- під літ. «6» - житлова кімната площею
20,7 кв.м ;

- під літ. «7» - ванна кімната площею 3,4
кв.м..

РАЗОМ: 24,1 кв.м..

У процентному відношенні до площі,
зазначеній в Технічному паспорті за
позивачем ОСОБА_3 буде закріплено 61,25%,
тоді як частка її власності складає 70%,
а за відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4
разом 38,75%, тоді як їх частка власності в
квартирі складає 30%. Тобто, буде місце
відхилення від реальних часток, яке
становить 8,75% в сторону зменшення
частки позивача та збільшення частки
відповідачів

Окрім цього, відповідачам пропонується
передати приміщення коридору
відкритого типу, яке на Технічному
паспорті не позначено, однак, яке є в
наявності і яким вони фактично
користуються.

Для приведення приміщень, що
пропонуються до виділу відповідачам, є
необхідним здійснити перепланування.
Перепланування пропонується здійснити
за одним із двох варіантів, розроблених
експертом. Варіанти перепланування
приміщень зображено графічно на
План-схемах № 3 та № 4, що додаються в
Додатках, відповідно 3 та 4 до даного
Висновк.( а. с.109-124).

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, з
урахуванням її фізичного зносу станом
на січень 2014 року, складає: 96 099,00 грн.

Розмір компенсації, який необхідно
сплатити відповідачами ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_3 по причині
невідповідності частки майна, яка
пропонується до виділу, частці згідно з
правовстановлюючими документами
становить: 8 408,66 грн.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи дану справу, неправильно
кваліфікував правовідносини, які
склалися між сторонами, порушив норми
матеріального права та зробив
висновки, які не відповідають
обставинам справи, що відповідно до п. 3
та п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою
для скасування рішення на ухвалення
нового рішення про часткове
задоволення позову.

З врахування зібраних доказів по
справі та у відповідності до положень
ст. ст. ст.317-321, 355, 356, ч.3 ст.358, ст.364 , ст.365
ЦК України, судова колегія вважає, що
слід виділити частки із майна, яке є у
частковій власності сторін по справі.

Виділити позивачеві ОСОБА_3 у натурі
частку 7/10 ( що складає 61,25 % ) від
спільного майна вартістю 67 269.30 гривень
у квартирі АДРЕСА_1, а саме, наступні
житлові приміщення: під літ. „1"-
передпокій, площею 3,2 м. кв.; під літ. „2"-
комора, площею 1,4 м. кв., під літ. „3"
кухня. площею - 9.0 м кв.; під літ. „4"-
комора, площею 6.2 м. кв. під літ. „5" -
житлову кімнату, площею 18,3 м кв.,
загальною площею 38,1 м. кв..

Виділити відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_4 у
натурі частку 3/10 ( що складає 38,75 %) від
спільного майна, вартістю 28.829.70 гривень
у квартирі АДРЕСА_1 наступні житлові
приміщення: під літ. №6 - житлову
кімнату площею 20.7 м. кв.; під літ.
„7"-ввана кімната площею 3.4 м. кв.,
загальною площею 24,1 м. кв..

Припинити право ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4
частки у спільній частковій
власності.

Зобов'язати ОСОБА_3 для забезпечення
виділу демонтувати дверний блок та
замурувати дверний проріз між
приміщеннями під літ. „5" та „6", а також
відповідно пробити дверний проріз і
установити блок між приміщеннями під
літ. „4" та „5".

Стягнути в рахунок компенсацій
вартості частки спільного майна з
ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму
8.408.66 гривень .

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 з
кожного окремо по 1196.20 гривень
сплачених судових витрат та по 1000
гривень на правову допомогу, в
загальній сумі 4392,40 грн..

У задоволенні позовної вимоги про
усунення перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження ОСОБА_3
кімнатою № 5, площею 18,3 кв.м., та
виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із кімнати
квартири №5 із квартири АДРЕСА_1-
відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного
суду від 2 жовтня 2013 року - скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_3 у натурі частку 7/10 (
що складає 61,25 % ) від спільного майна,
вартістю 67 269.30 гривень , у квартирі
АДРЕСА_1, наступні житлові приміщення:
під літ. „1"- передпокій, площею 3,2 м.
кв.; під літ. „2"- комора, площею 1.4 м. кв.,
під літ. „3" кухня, площею - 9.0 м кв.; під
літ. „4"- комора, площею 6.2 м. кв. під літ.
„5" - житлову кімнату, площею 18,3 м кв. ,
загальною площею 38,1 м. кв..

Виділити ОСОБА_2, ОСОБА_4 у натурі частку
3/10 ( що складає 38,75 %) від спільного
майна, вартістю 28 829,70 гривень у
квартирі АДРЕСА_1 , наступні житлові
приміщення: під літ. „6" - житлову
кімнату, площею 20.7 м. кв.; під літ"7"-
ванна кімната, площею 3.4 м. кв.,
загальною площею 24,1 м. кв..

Припинити право ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4
частки у спільній частковій
власності.

Зобов'язати ОСОБА_3 для забезпечення
виділу демонтувати дверний блок та
замурувати дверний проріз між
приміщеннями під літ. „5" та „6", а також
відповідно пробити дверний проріз і
установити блок між приміщеннями під
літ. „4" та „5".

Стягнути в рахунок компенсацій
вартості частки спільного майна з
ОСОБА_2, Гаклаик Оттіли Оттіловича на
користь ОСОБА_3 суму 8.408.66 гривень .

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 з
кожного окремо по 1196.20 гривень
сплачених судових витрат та по 1000
гривень на правову допомогу.

У решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, проте може бути
оскаржено на протязі двадцяти днів,
шляхом подання касаційної скарги до
суду касаційної інстанції

Судді: