АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4185/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Трофимова Н. А. Доповідач -
Григорченко Е.І. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів -Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про зміну
розміру аліментів, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про зміну розміру
аліментів,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою
на рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2013 року, де ставить
питання про його скасування та
ухвалення нового про задоволення його
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2013 року позовні
вимоги задовольнити частково.

Змінений розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
підставі рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23.03.2009 р., на користь ОСОБА_3
на утримання доньки -ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/5 частини всіх видів
його заробітку (прибутку) до 400 грн.
щомісячно, починаючи з дня набрання
рішенням законної сили та до
досягнення дитиною повноліття. В решті
позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони у справі є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 4/.

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23.03.2009 р. стягнуто з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 на
утримання доньки -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.,
в розмірі 1/5 частини всіх видів його
заробітку, але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи стягнення з 02.03.2009р. і до
повноліття дитини /а.с.7/.

Згідно трудової книжки та листів
відділу виконавчої служби
Якимівського районного управління
юстиції Запорізької області від
12.07.2010р., від 03.11.2010р., від 25.11.2010р.,
відповідач за первісним позовом не
працює та єдиним джерелом його
прибутку є орендна плата за оренду
земельної ділянки, що належить
відповідачеві (а.с. 11-13, 15, 44).

У відповідача за первісним позовом
народилася ще одна дитина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.37/. Дружина відповідача
за первісним позовом знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку (а.с. 48).

За таких обставин суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, замінивши розмір
аліментів з частки від доходу на
аліменти в твердій грошовій сумі,
враховуючи матеріальний та сімейний
стан відповідача.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що зустрічні позовні вимоги
щодо зменшення аліментів до 100 грн.
задоволенню не підлягають, оскільки
позивач за зустрічним позовом є
працездатною особою, яка має
можливість покращити свій
матеріальний стан та сплачувати
аліменти на утримання дітей. Крім того,
позивачем за зустрічним позовом не
надано доказів, які підтверджують
неможливість працевлаштування
позивача за зустрічним позовом.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до
ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61 ЦПК
України, прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
зустрічного позову та частковому
задоволенню позовних вимог ОСОБА_3,
змінивши розмір аліментів з частки від
доходу на аліменти в твердій грошовій
сумі, враховуючи матеріальний та
сімейний стан відповідача.

Приведені в апеляційній скарзі
відповідачем доводи, що склад його
сім'ї із чотирьох чоловік має єдине
джерело доходу є орендною платою за
передану в оренду земельну ділянку, не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду, оскільки та обставини, що
відповідач не працює, не свідчить про
неможливість позивача надавати
допомогу на утримання його дочки в
розмірі, який визначив суд першої
інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57 - 60 ЦПК України.

Проте будь-які докази, які б
спростовували висновки суду щодо
стягнення аліментів саме в зазначеному
судом розмірі, не надані.

Інші доводи, приведені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки вони зводяться до іншої
оцінки фактичних обставин справи, яка
відрізняється від зробленої судом
першої інстанції оцінки і висновків
суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у
відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: