Справа № 755/9640/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
вивчивши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Волинській
області, третя особа: Департамент ДАІ
МВС України про скасування постанови
слідчого про визнання речовими
доказами,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1 до Слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Волинській
області, третя особа: Департамент ДАІ
МВС України про скасування постанови
слідчого про визнання речовими
доказами.

14 квітня 2014 року зазначений позов було
передано в провадження судді Катющенко
В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст.
118 ЦПК України.

Відповідно до заявлених позовних вимог
позивач просить суд: скасувати
постанову слідчого слідчого відділу
податкової міліції ДПА у Волинській
області, нині - управління фінансових
розслідувань Головного управління
Міндоходів у Волинській області,
Бляшука В.Й. від 15 жовтня 2009 року,
реєстраційний № 5443/10/09-010 29 жовтня 2009
року вхідний № 23989 24.11.2009, в частині
визнання речовим доказом та приєднання
до кримінальної справи № 55-012-09 кузова
автомобіля АУДІ А6 (1997 р.) № НОМЕР_1;
зобов'язати Департамент ДАІ МВС
України зняти вказаний кузов
автомобіля з обліку автоматизованої
інформаційної системи «Арешт АМТ».

Вивчивши доводи поданої позовної
заяви, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, слідчим слідчого відділу
податкової міліції ДПА у Волинській
області, нині - управління фінансових
розслідувань Головного управління
Міндоходів Волинської області,
Бляшуком В.Й., як на речовий доказ у
кримінальній справі № 55-012-09 15 жовтня 2009
року було накладено арешт на кузов
автомобіля АУДІ А6 (1997 р.) № НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданнями цивільного судочинства
є справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних
осіб, інтересів держави.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо: захисту порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин.

Як роз'яснено в п. 2, 3 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01
березня 2013 року № 3, цивільна
юрисдикція - це визначена законом
сукупність повноважень судів щодо
розгляду цивільних справ, віднесених
до їх компетенції (стаття 15 ЦПК).
Підсудність визначає коло цивільних
справ у спорах, вирішення яких належить
до повноважень конкретного суду першої
інстанції (статті 108 - 114 ЦПК). Вирішуючи
питання про відкриття провадження у
справі, суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17) (далі - КАС), Господарським
процесуальним кодексом України (статті
1, 12; далі - ГПК), Кримінальним
процесуальним кодексом України (далі -
КПК) або Кодексом України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП) віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6,
заяви боржників про неправильність
включення майна в опис розглядаються
в порядку, передбаченому ст.409 КПК
(1503-06), коли арешт на майно накладено
при провадженні в кримінальній справі
або в порядку, передбаченому ст.373
ЦПК, якщо опис проводився судовим
виконавцем.

Відповідно до ч. 5 ст. 534 Кримінального
процесуального кодексу України,
процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень у
кримінальному провадженні, вирішує
суддя суду першої інстанції
одноособово, якщо інше не передбачено
цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи,
що арешт на кузов автомобіля АУДІ А6 (1997
р.) № НОМЕР_1 проводився в межах
розгляду кримінальної справи, суд
приходить до висновку, що позовна заява
ОСОБА_1 до Слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Волинській
області, третя особа: Департамент ДАІ
МВС України про скасування постанови
слідчого про визнання речовими
доказами не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо: заява не підлягає
розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства.

У відповідності до вимог Закону
України «Про судовий збір», суд вважає
за можливе повернути позивачу
сплачений, при поданні до суду позовної
заяви, судовий збір.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
1, 15, п. 1 ч. 2 ст. 122, ст.ст. 210, 293, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, п. 2, 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» від 01 березня 2013 року
№ 3, п. 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»
від 27 серпня 1976 року № 6, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до Слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Волинській
області, третя особа: Департамент ДАІ
МВС України про скасування постанови
слідчого про визнання речовими
доказами.

Повернути ОСОБА_1:

- сплачений 07 квітня 2014 року судовий
збір в сумі 264 (двісті шістдесят чотири)
гривні 60 (шістдесят) копійок, сплачений
відповідно до квитанції № 79 на
розрахунковий рахунок 0005, МФО 820019,
код отримувача 38012871, на користь УДКСУ у
Дніпровському районі м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: