У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Євраз»
Дніпродзержинський коксохімічний
завод» про визнання наказів
незаконними, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, в якому просив
визнати накази № 224-к від 11 квітня 2011
року, № 236-к від 15 квітня 2011 року та №
219-к від 5 липня 2011 року незаконними,
поновити його на роботі на посаді
оператора по обслуговуванню
пилогазоулавлюючих установок 4
розряду, стягнути з відповідача на його
користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду у
розмірі 6000 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що з 15
листопада 2006 року працював на ПАТ
«ЄВРАЗ Дніпродзержинський
коксохімічний завод» контролером на
контрольно-перепускному пункті, з 22
липня 2008 року переведений оператором
по обслуговуванню пилогазоулавлюючих
установок 4 розряду.

Наказом № 224-к від 11 квітня 2011 року
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності за відсутність на
робочому місці без поважних причин 2
квітня 2011 року з 7 год. 10 хв. до 8 год. 35 хв.

Наказом № 236-к від 15 квітня 2011 року
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності за відсутність на
змінно-зустрічному зібранні без
поважних причин 6 квітня 2011 року, 7
квітня 2011 року та 8 квітня 2011 року.

Наказом № 419-к від 5 липня 2011 року
звільнений за п. 3 ст. 40 КЗпП України за
систематичне невиконання робітником
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
та Правилами внутрішнього трудового
розпорядку.

Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська від 2 липня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 1 жовтня 2012 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2013 року
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 січня
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалу апеляційного суду
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, перевіривши
підстави та порядок накладення
дисциплінарних стягнень щодо кожного
порушення з боку позивача, та
врахувавши, що позивач не надав доказів
поважності невиконання своїх
обов'язків за трудовим договором, в
тому числі, за станом здоров'я та
неможливості виконання наказу
стосовно знищення карантинних рослин,
дійшов обґрунтованого висновку про
систематичне невиконання позивачем,
без поважних причин обов'язків, які
покладено на нього трудовим договором
та Правилами внутрішнього трудового
розпорядку, а тому обґрунтовано
відмовив у позові.

Оскільки доводи касаційних скарг не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційні скарги.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко