Справа № 343/1265/13-ц
Провадження № 22-ц/779/188/2014
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Горблянського Я.Д., Горейко М.Д.

секретаря
Турів О.М.

з участю представників: апелянта
ОСОБА_2, позивачів - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до територіального
управління Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції фонду в
Долинському районі, третя особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Транс-Захід» про
визнання нещасного випадку на
виробництві із смертельним наслідком
таким, що пов'язаний з виробництвом та
відшкодування шкоди, за апеляційними
скаргами відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Долинському районі на
рішення Долинського районного суду від
01 листопада 2013 року та додаткове
рішення від 16 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року позивачі звернулися в
суд із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що 19 лютого 2013 року в ТзОВ
«Транс-Захід» із працівником цього
товариства водієм ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стався нещасний випадок із смертельним
наслідком.

Вважають, що висновок, зроблений у акті
спеціального розслідування нещасного
випадку за формою Н-5, про нещасний
випадок, не пов'язаний з виробництвом є
необґрутованим прийнятим без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення ( дії), і
незаконним.

Рішенням Долинського районного суду
від 01 листопада 2013 року задоволено
позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції фонду в
Долинському районі, третя особа - ТзОВ
«Транс-Захід» про визнання нещасного
випадку на виробництві із смертельним
наслідком таким, що пов'язаний з
виробництвом та відшкодування шкоди.

Визнано незаконним Акт спеціального
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5, який затверджений
начальником Територіального
управління Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області 15.03.2013 року.

Визнано нещасний випадок із
смертельним наслідком, який стався 19
лютого 2013 року в товаристві з обмеженою
відповідальністю «Транс-Захід» із
працівником цього товариства водієм
ОСОБА_6, таким, що пов'язаний із
виробництвом.

Зобов'язано відповідача -
Територіальне управління
Держгірпромнагляду в Івано-
Франківській області скласти та
затвердити акт спеціального
розслідування нещасного випадку за
формою Н-1.

Стягнуто з відповідача - Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції Фонду в
Долинському районі в користь позивача -
дружини потерпілого ОСОБА_4 - у
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» одноразову грошову
допомогу у розмірі п'ятирічної
заробітної плати потерпілого.

Стягнуто з відповідача - Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції Фонду в
Долинському районі в користь позивача -
дочки потерпілого ОСОБА_5, інваліда
другої групи з дитинства - у
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» одноразову грошову
допомогу у розмірі однорічної
заробітної плати потерпілого.

Зобов'язано відповідача - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції Фонду в
Долинському районі встановити
позивачу - дочці потерпілого ОСОБА_5,
інваліду другої групи з дитинства - у
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання спричинили втрату
працездатності», пенсію у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Стягнуто з відповідача - Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції Фонду в
Долинському районі в користь позивача -
дружини потерпілого ОСОБА_4 - у
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» ви поховання.

Додатковим рішенням суду від 16.12.2013
року доповнено рішення суду від 01.11.2013
року згідно із уточненими позовними
вимогами.

На рішення Долинського районного суду
від 01 листопада 2013 року та додаткове
рішення від 16 грудня 2013 року
відділенням виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Долинському районі
подано апеляційні скарги, в яких
посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що згідно акту
спеціального розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 від 12.03.2013 року,
нещасний випадок з потерпілим ОСОБА_6
визнано таким, який не пов'язаний з
виробництвом. Причиною настання
нещасного випадку було визнано
незадовільний стан здоров'я ОСОБА_6, а
причиною смерті визнано гострий розлад
кровообігу, гострий інфаркт міокарда.

Апелянт також вказує, що позивачами не
надано доказів того, що тривалість
робочого часу та змінний період
керування автомобілем для ОСОБА_6 за
період перебування його у відрядженні
перевищувала допустимі норми.

Вважає, що судом не доведено той факт,
що ОСОБА_5 після одруження та дня смерті
її батька - ОСОБА_6 залишила свою сім'ю,
повернулася до батьків і перебувала на
утриманні ОСОБА_6

На думку апелянта, суд даним обставинам
не дав належної оцінки та ухвалив
рішення з порушенням вимог закону.

З вище наведених підстав просив
рішення суду першої інстанції та
додаткове рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог - відмовити.

Представником позивачів подано
письмове заперечення на апеляційну
скаргу, вказуючи на її безпідставність,
просив рішення суду першої інстанції
залишити в силі.

В судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримав з мотивів поданих у
апеляційній скарзі, просив про їх
задоволення.

Представник позивачів апеляційну
скаргу заперечив, вважає її
безпідставною, а рішення суду законним
та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте вказаним вимогам оскаржуване
судове рішення в повній мірі не
відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що обставини нещасного
випадку, що стався з працівником ТзОВ
«Транс-Захід» ОСОБА_6 19.02.2013р.,
відповідають ознакам нещасного
випадку пов'язаного з виробництвом.
Тому згідно ст. ст. 28, 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове держане
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою КМ України
від 30.11.2011р. №1232, позивачі - дружина -
ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_5, інвалід 2-ї групи
з дитинства, мають право на одержання
допомоги передбачених законом у
зв'язку зі смертю чоловіка та батька
ОСОБА_6

Однак, колегія суддів з таким висновком
суду першої інстанції повністю
погодитись не може.

Згідно ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх в разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також в інших випадках,
передбачених Законом.

У відповідності до п.п. б, д, п.1 ч.1 ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та про
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» - у разі настання
страхового випадку, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків,
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи особам, які
перебували на його утриманні:
одноразову допомогу в разі стійкої
професійної працездатності або смерті
потерпілого; пенсію у зв'язку з втратою
годувальника який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання
організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_6 прийнятий на роботу водієм І
класу підмінним на всі марки автомашин
з 17.07.2012р. згідно наказу №38-к від 16.07.2012р
(а.с.30). Наказом по ТзОВ «Транс-Захід, від
12.02.2013р. №29 (а.с.36) на підставі заявки
№1202-2 від 12.02.2013 року ПАТ «Картонно-
паперова компанія» (а.с.34) - водій ОСОБА_6
був направлений у службове відрядження
автомобілем РЕНО (д.н.з. НОМЕР_1, причіп
НОМЕР_2) по маршруту
Долина-Львів-Безлюдівка- Харків. На
підставі наказу ТОВ «Транс- Захід» від
18.02.2013 року №33 (а.с.37) на підставі заявки
№01/2013 від 18.02.2013 року ТзОВ
«Кроно-Україна» (а.с.35) водій ОСОБА_6 був
направлений у службове відрядження
автомобілем РЕНО (д.н.з. НОМЕР_1, причіп
НОМЕР_2) по маршруту
Солонівка-Брошнів-Долина. Згідно
журналу реєстрації часу виїзду та
заїзду автотранспорт «Транс-Захід»
автомобіль РЕНО (д.н.з. НОМЕР_1, причіп
НОМЕР_2) заїхав на території
«Транс-Захід» об 22.00 год. 19.02.2013 року(
а.с.38-40). Згідно лікарського свідоцтва
про смерть №9 від 21.02.2013р. (а.с.43) - ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Смерть наступила в
кабіні автомобіля на території ТзОВ
Захід».

Згідно акту спеціального
розслідування нещасного випадку від
12.03.2013р., що стався 21.02.2013р. (а.с.26-29)-
відповідно до п.16 пп.6 Порядку
проведення розслідування та обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою КМ України
від 30.11.2011р. №1232, комісією даний
нещасний випадок визнано таким, що не
пов'язаний з виробництвом.

Повідомлення управління
Укртрансінспекції в
Івано-Франківській області від 06.03.2013р.
(а.с.55) - підтверджує, що перевіркою
встановлено відсутність
індивідуальної контрольної книжки
водія ОСОБА_6, наявність якої
передбачена «Положенням про робочий
час і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів», яке затверджено
наказом Мінтрансзв'язку від 07.06.2010р №340.
За результатами перевірки складено акт
№016041 від 05.03.2013р. та постановою від
05.03.2013р. №022074 до ТзОВ «Транс-Захід»
застосовано фінансові санкції в
розмірі 1700 грн., які підприємством
сплачені добровільно. Довідка серії 10
ААБ до акту огляду МСЕК (а.с.42)
підтверджує, що ОСОБА_6 з 01.06.2012 року
являвся інвалідом 3-ї групи загального
захворювання.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про
охорону праці» - підприємства, які
використовують працю інвалідів,
зобов'язані створювати для них умови
праці з урахуванням рекомендацій
медико-соціальної експертної комісії
та індивідуальних програм
реабілітації, додаткових заходів
безпеки праці, які відповідають
специфічним особливостям цієї
категорії працівників.

Свідоцтво про народження НОМЕР_3 (а.с.19) -
свідчить, що ОСОБА_5 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3. Її батьками є - ОСОБА_6 та
ОСОБА_4.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог щодо визнання нещасного
випадку на виробництві із смертельним
наслідком таким, що пов'язаний з
виробництвом та відшкодування шкоди
ОСОБА_4

Разом з тим суд першої інстанції
прийшов до передчасного висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про
стягнення одноразової грошової
допомоги та зобов'язання встановити
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер, внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

Згідно з вимогами ст. 33 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Відповідно до вимог ст. 3 СК України,
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік, у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

З матеріалів справи вбачається, що
донька ОСОБА_6 - ОСОБА_5 20.06.2010 року
зареєструвала шлюб із ОСОБА_8, створила
з ним сімю та отримала прізвище
чоловіка - ОСОБА_5. Відповідно, з дня
укладення шлюбу, ОСОБА_5, як інвалід
другої групи, стала утриманкою
чоловіка. На день смерті батька, ОСОБА_5
продовжувала перебувати у шлюбі та
проживати однією сімєю з ОСОБА_8

Таким чином, колегія суддів вважає, що
дочка померлого - ОСОБА_5 на час
нещасного випадку не належала до
членів сімї померлого, а тому вона не
має права на отримання одноразової
грошової допомоги та пенсії, оскільки
знаходилась на утриманні свого
чоловіка.

Тому заявленний позов в частині
стягнення з Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції фонду в
Долинському районі в користь ОСОБА_5
одноразової грошової допомоги та
зобов'язання встановити пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер, внаслідок нещасного випадку на
виробництві є необґрунтованим.

Однак суд першої інстанції наведеного
не врахував і ухвалив в зазначеній
частині помилкове рішення, яке слід
скасувати та ухвалити в цій частині
нове про відмову в задоволенні
зазначених вимог. В решті рішення слід
залишити без зміни.

У відповідності до вимог ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права; невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу, в межах
пред'явленого позову та в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
скасування рішень суду першої
інстанції в частині стягнення з Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції фонду в
Долинському районі в користь ОСОБА_5
одноразової грошової допомоги та
зобов'язання встановити пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер, внаслідок нещасного випадку на
виробництві з ухваленням нового
рішення, про відмову в позові в цій
частині.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Долинському районі
задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду від
01 листопада 2013 року та додаткове
рішення від 16 грудня 2013 року в частині
стягнення з Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції фонду в
Долинському районі в користь ОСОБА_5
одноразової грошової допомоги та
зобов'язання встановити пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер, внаслідок нещасного випадку на
виробництві скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі відділення
виконавчої дирекції фонду в
Долинському районі, третя особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Транс-Захід» про
стягнення одноразової грошової
допомоги та зобов'язання встановити
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер, внаслідок
нещасного випадку на виробництві
відмовити. В решті рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Я.Д. Горблянський

М.Д. Горейко