Справа №592/6760/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Чернобай О. І.Номер
провадження 22-ц/788/1085/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 30
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Шевченка В. А. , Кононенко О.
Ю.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Альфа-Гарант»

на рішення Ковпаківського
районного суду м.Суми від 23 квітня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Альфа-Гарант», ОСОБА_4

про відшкодування майнової та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач просив стягнути із ТДВ СК
«Альфа-Гарант» 41321 грн. 95 коп.
матеріальної шкоди, 2550 грн. моральної
шкоди, 286 грн. пені за прострочення
виплати страхового відшкодування, 705
грн. 60 коп. витрат по оплаті
автотоварознавчого дослідження, 4000
витрат на правову допомогу, а з ОСОБА_4 -
500 грн. франшизи.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 23 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на
користь ОСОБА_3 41321 грн. 95 коп.
матеріальної шкоди, 2550 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 705 грн. 60
коп. витрат по оплаті
автотоварознавчого дослідження, 2000
витрат на правову допомогу, 185 грн. 10
коп. пені, а на користь держави 656 грн. 81
коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 500 грн. матеріальної
шкоди (франшизи).

В апеляційній скарзі ТДВ СК
«Альфа-Гарант», посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить вказане
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог до ТДВ СК
«Альфа-Гарант».

Вказує, що не визнавши автомобіль
позивача фізично знищеним, суд
безпідставно надав перевагу звіту
експертного дослідження від 14 червня
2013 року №720 перед звітом від 15 травня 2013
року №2724 та висновком судової
експертизи. Зазначає, що суд не вказав в
чому саме полягає заподіяння
позивачеві моральної шкоди та не навів
розрахунки за надання правової
допомоги, тому стягнення цих коштів є
безпідставними.

Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант»
В.О.Янчугова, посилаючись на
перебування юристів у відрядженнях,
відпустках, на лікарняному та участь у
судових засіданнях по інших справах,
просить розгляд даної справи
відкласти, однак з огляду на положення
та ст.305 ЦПК України колегія суддів не
визнала таку обставину поважною
причиною і вважає можливим розглянути
справу у відсутність представників
цього товариства.

Заслухавши заперечення позивача і його
представника, дослідивши матеріали та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції,
09 березня 2013 року близько 11 год. 30 хв. по
вул.Білопільський шлях у м.Суми ОСОБА_4,
керуючи автомобілем «Форд Куга»
держномер НОМЕР_1, у порушення вимог
пунктів 2.3(б), 11.2 Правил Дорожнього руху
України виїхав на зустрічну смугу руху,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем «Део Ланос» держномер
НОМЕР_2 належним ОСОБА_3 та під його
керуванням.

За вчинення вказаного правопорушення
постановою Ковпаківського районного
суду м.Суми від 28 березня 2013 року ОСОБА_4
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП у виді
штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6 зв.).

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 10 квітня 2012
року НОМЕР_3, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 на випадок
заподіяння шкоди третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди була
строком на 1 рік застрахована ТДВ СК
«Альфа-Гарант»; ліміт відповідальності
страховика за шкоду, завдану життю та
здоров'ю на одного потерпілого
визначено у розмірі до 100000 грн., за
шкоду завдану майну потерпілих - у
розмірі 50000 грн., а розмір франшизи
встановлено у 500 грн. (а.с.10).

12 березня 2013 року ОСОБА_3 подав до ТДВ СК
«Альфа-Гарант» повідомлення про ДТП та
заяву про виплату страхового
відшкодування (а.с.11, 12, 14).

14 березня 2013 року автомобіль позивача
був оглянутий страховим комісаром
ОСОБА_6 та складені протоколи огляду
транспортного засобу (а.с.128-129, 130-131).

15 березня 2013 року цей автомобіль також
оглядався цим же страховим комісаром,
про що складений протокол додаткового
огляду транспортного засобу (а.с.132).

На підставі вказаних протоколів
оцінювач ТОВ «Експертум АВЕ» ОСОБА_7
провів оцінку та склав звіт від 15
квітня 2013 року №2724 у якому визначив, що
дійсна ринкова вартість даного
автомобіля на момент пошкодження
становила 43262 грн. 56 коп., вартість його
відновлювального ремонту без
урахування фізичного зносу складе 49031
грн. 39 коп. (а.с.119-145).

06 травня 2013 року ОСОБА_3 повідомив
страхову компанію про проведення
огляду належного йому автомобіля
експертом-товарознавцем Сумського
відділення при Харківському НДІСЕ
ім.Бокаріуса, а 16 травня 2013 року
повторно звертався до ТДВ СК
«Альфа-Гарант» із заявою про виплату
страхового відшкодування (а.с.15, а.с.16
зв.).

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження від 14
червня 2013 року №720 експерта Сумського
відділення при Харківському НДІСЕ
ім.Бокаріуса - ОСОБА_8, вартість
автомобіля на момент дослідження
становить 46273 грн. 28 коп., а вартість
його відновлювального ремонту складе
41821,95 грн. (а.с.17-28).

Це дослідження у розмірі 705 грн. 60 коп.
оплачене позивачем (а.с.29).

08 липня 2013 року ТДВ СК «Альфа-Гарант»
повідомило ОСОБА_3 про вартість
відновлювального ремонту автомобіля в
розмірі 49031 грн. 39 коп., його вартість до
пошкодження в розмірі 43262 грн. 56 коп. і
про найвищу пропозицію на купівлю
залишків пошкодженого автомобіля (21200
грн.), та запропонувало йому надати
реквізити для перерахування
страхового відшкодування у сумі 21562
грн. 56 коп. (а.с.75, 76).

У зв'язку з розбіжностями у
вищезазначених висновках
спеціалістів, суд першої інстанції
призначав судову автотоварознавчу
експертизу, проведення якої доручено
експертам Київського НДІ судових
експертиз (а.с.110).

Висновком даної судової експертизи від
04 лютого 2014 року №12541/13-54 визначено
ринкову вартість транспортного засобу
«Део Ланос» держномер НОМЕР_2 станом на
момент ДТП без механічних пошкоджень -
у розмірі 43471 грн. 76 коп., а повну
вартість відновлювального ремонту без
урахування фізичного зносу - в розмірі
60039 грн. 84 коп. (а.с.154-162).

Вартість експертизи оплатило ТДВ СК
«Альфа-Гарант» у розмірі 2142 грн. (а.с.118).

Вказані факти правильно і з достатньою
повнотою встановлені судом першої
інстанції на підставі належним чином
досліджених і оцінених доказів.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні ДТП та
пошкодженні автомобіля позивача, а
також настання внаслідок цього
страхового випадку і обов'язку ТДВ СК
«Альфа-Гарант» відшкодувати
матеріальну шкоду, завдану
пошкодженням належного ОСОБА_3
транспортного засобу, правильно
встановлені судом та відповідачами не
оспорюються.

Ґрунтується на фактичних обставинах і
висновок суду про те, що спірні
правовідносини врегульовані нормами
ЦК України та Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Висновок судової експертизи
Київського НДІСЕ щодо ринкової
вартості «Део Ланос» на момент ДТП у
розмірі 43471 грн. 76 коп. не оспорюється.
Ця сума практично не відрізняється від
висновків обох спеціалістів.

У той же час при визначенні вартості
відновлювального ремонту місцевий суд
правильно надав перевагу над висновком
експертизи Київського НДІСЕ від 04
лютого 2014 року №12541/13-51 саме висновку
автотоварознавчого дослідження
експерта Сумського відділення при
Харківському НДІСЕ від 14 червня 2013 року
№720, як такому, що найбільш повно
відповідає положенням Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року
№1142/2092 (у редакції від 24 липня 2009 року),
та яким враховано усі пошкодження
автомобіля, вартість робіт і
матеріалів.

При цьому суд правильно зазначив, що
проводячи оцінку автомобіля «Део
Ланос» вітчизняного виробництва
експерт, всупереч вимогам пунктів 7.2,
7.35, 7.36, 7.53.12 зазначеної Методики
(використання зарубіжної довідкової
літератури допускається у разі
відсутності потрібної інформації у
вітчизняних довідниках), без достатніх
підстав частину даних щодо вартості
окремих складових вводив вручну, ціни
на деталі врахував у іноземній валюті -
євро, тому при переведенні їх у гривню
вартість значно перевищила українські
ринкові ціни.

За таких обставин суд дійшов
обгрунтованого висновку про те, що ТДВ
СК «Альфа-Гарант», як страховик
відповідальності винної в ДТП особи -
ОСОБА_4, в силу ст.1192 ЦК України ст.ст.6, 9,
12, п.22.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відповідно до вказаного у
договорі страхування ліміту
відповідальності страховика - 50000 грн.,
зменшеної на суму передбаченої цим
договором франшизи - 500 грн., повинна у
повному розмірі - 41821грн. 95 коп.
відшкодовувати позивачу у
встановленому цим Законом порядку
майнову шкоду, заподіяну в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Такі висновки узгоджуються і з
роз'ясненнями, наданими у пунктах 14-17, 24
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України від 01
березня 2013 року №4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки».

Заподіяння моральної шкоди позивач
обґрунтовував спричиненням йому
внаслідок ДТП тілесних ушкоджень та
фізичного болю.

Як вбачається 09 березня 2013 року, тобто у
день ДТП, ОСОБА_9 оглядався
травматологом та нейрохірургом, йому
було встановлено наступні діагнози,
пов'язані з даною
дорожньо-транспортною пригодою: садна
і забої голови; забій правого колінного
суглоба; забій лівого ліктевого
суглоба; садна першого пальця правої
кисті (а.с.29 зв.).

Отже і у частині відшкодування
моральної шкоди, яка полягала у
фізичних стражданнях позивача у
зв'язку із заподіянням йому тілесних
ушкоджень, рішення суду першої
інстанції також є законним і таким, що
грунтується на положеннях ст.ст.23, 1167 ЦК
України та ст.ст.9, 23, 26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, яка діяла на
момент ДТП), якими передбачено
відшкодування страховиком потерпілому
- фізичній особі, який зазнав
ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральної шкоди у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Визначаючи розмір такого
відшкодування місцевий суд виходив з
розміру ліміту відповідальності, який
був передбачений вказаним Законом у
старій редакції, однак за відсутності
апеляційної скарги позивача, та
виходячи із розміру заявлених позовних
вимог, колегія суддів не вбачає підстав
для зміни рішення в цій частині.

Адвокат ОСОБА_10, який за угодою (а.с.30)
представляв позивача, складав позовну
заяву та доповнення до неї, звертався
до суду з письмовими клопотаннями
(а.с.174, 182), знайомився з матеріалами
справи (а.с.169), надсилав повідомлення
(а.с.208), а також безпосередньо приймав
участь у судових засіданнях в суді
першої інстанції загальною тривалістю
3 год. 08 хв. (а.с.78-79, 89-91, 108-109, 186, 209-210). За
цю правову допомогу представник
отримав від ОСОБА_3 4000 грн. оплати, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера від 24
березня 2013 року №24 (а.с.30 зв).

За таких обставин часткове в розмірі 2000
грн. відшкодування судом понесених
позивачем витрат на цю правову
допомогу відповідає положенням ст.ст.79,
84, 88 ЦПК України, та ст.1 Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» і ст.7
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік», оскільки не
перевищує 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати
(1218 грн.) за годину участі представника
та узгоджується з принципами
співмірності, розумності, виваженості
і справедливості.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині є
законним і обґрунтованим, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для його зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія «Альфа-Гарант» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 23 квітня 2014 року в частині
вирішення позовних вимог до Товариства
з додатковою відповідальністю
Страхова компанія
«Альфа-Гарант»залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -