Єдиний унікальний номер 262/5739/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/160/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1 на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 05 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Васильківського районного управління
юстиції Запорізької області, головного
управління Державної казначейської
служби України у Запорізькій області,
Державної казначейської служби
України про стягнення збитків у
розмірі заборгованості по аліментах,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернулась
позивачка ОСОБА_1 з апеляційною скаргою
на рішення суду, яким у задоволенні
позовних вимог їй було відмовлено.

Суд першої інстанції установив, що
позивачка на підставі виконавчого
листа, виданого судом, отримує аліменти
на утримання свого неповнолітнього
сина ОСОБА_2, 2003 року народження, у
розмірі по ? частині доходів з батька
дитини, який проживає на території
Васильківського району Запорізької
області.

Судом також встановлено, що на час
звернення позивачки до суду має місце
заборгованість по аліментах у
загальній сумі 14 107 грн. 90 коп., що
підтверджується повідомленням
відділом ДВС Васильківського району
Запорізької області.

Однак, відмовляючи позивачці у
задоволенні її вимог про стягнення з
відповідачів збитків у розмірі суми
боргу по аліментах, суд першої
інстанції вказав, що такий спосіб
захисту порушеного права не
передбачений діючим цивільним
законодавством.

Крім того, правовідносини виникли між
сторонами з приводу сплати аліментів
та заборгованості по аліментах, тому
мають бути вирішені на підставі
законів, якими врегульовані саме ці
відносини.

В апеляційній скарзі відповідачка
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення її вимог,
оскільки вважає, що суд неповністю
дослідив обставини справи, не прийняв
до уваги вимоги ст.56 Конституції
України, ст.ст.11, 87 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.1174 ЦК
України.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що заборгованість по аліментах
виникла через недобросовісне
виконання державними виконавцями
своїх посадових обов»язків.

Апелянтка також вказала, що сума
заборгованості становить 17 041 грн. 29
коп., а не 14 107 грн. 90 коп., як вказано у
рішенні суду, при цьому, платник
аліментів є заможною людиною, має у
власності три автомобіля.

Суд першої інстанції також не звернув
уваги на те, що сума неустойки за
прострочення сплати аліментів не була
врахована відділом ДВС при визначенні
загальної суми боргу, хоча на виконанні
у ВДВС знаходиться два виконавчих
листи: по стягненню аліментів і по
стягненню неустойки.

Вважає, що незаконними діями державних
виконавців відділу ДВС їй та її дитині
була спричинена шкода, тому просить
задовольнити її позовні вимоги.

Сторони до апеляційного суду не
з"явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

20 січня 2014 року до апеляційного суду
надійшла заява ОСОБА_1, у якій вона
просила розглянути її апеляційну
скаргу за її відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи, тому апеляційний
суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
позивачки не ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких він його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі виконавчого листа, виданого
Пролетарським районним судом м.
Донецька від 10 вересня 2004 року,
позивачка ОСОБА_1 отримує аліменти
щомісячно у розмірі по ? частині
доходів з батька дитини - ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.11).

Оскільки батько дитини проживає на
території Васильківського району
Запорізької області, виконавчий лист
був направлений для виконання за
місцем знаходження платника аліментів.

01 листопада 2004 року державним
виконавцем відділу ДВС
Васильківського району було відкрите
виконавче провадження за цим
виконавчим листом (а.с.28).

З матеріалів справи вбачається, що
платник аліментів неналежним чином
виконує свій обов»язок з утримання
дитини, тому виникла певна
заборгованість.

З цих підстав стягувачка аліментів
неодноразово зверталась зі скаргами у
різні інстанції, у тому числі, подавала
скаргу до суду на дії державного
виконавця. Ухвалою Пролетарського
районного суду м. Донецька від 23 грудня
2010 року дії відділу ДВС
Васильківського РУЮ Запорізької
області було визнано неправомірними
(а.с.16-17).

Проте відмовляючи позивачці у
задоволенні її вимог про стягнення
збитків, суд першої інстанції
правильно послався на те, що діючим
законодавством не передбачена
можливість відшкодування з відділів
державної виконавчої служби на користь
стягувачів аліментів заборгованості
по аліментах у якості спричинених
збитків.

Ті правовідносини, що виникають між
платниками та стягувачами аліментів,
регулюються в інший спосіб, а ніж той,
який був обраний позивачкою, тому
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити як безпідставну,
рішення суду як таке, що відповідає
вимогам закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: