23 травня 2014 року Справа №293/1090/13-ц
Черняхівський районний суд
Житомирської області в складі :
головуючого судді
відповідача та співвідповідача
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою шляхом зобов'язання знесення
паркану, стягнення матеріальної та
Позивачка звернулася до суду з
позовом, який уточнила 02.08.2014р. окремою
заявою /а.с.24/ та заявою про притягнення
в якості співвідповідача ОСОБА_4 / а.с. 33/
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, стягнення
матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування своїх вимог
позивачка вказала про те, що,
відповідно до свідоцтва на право на
спадщину за законом, вона є власницею
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 та земельної ділянки,
закріпленої за вказаним
домоволодінням / а.с.4, 5/.
Суміжною земельною ділянкою
У 2008 р. син ОСОБА_4 - ОСОБА_3
самовільно, без будь якого погодження
та дозволу, зніс збудований нею паркан,
який розділяв суміжні земельні ділянки
таё захвативши частину її земельної
ділянки, звів свій паркан, порушивши її
права власника як власниці паркану, так
і власниці земельної ділянки.
У зв'язку з цим, позивачка просить
суд захистити її права шляхом
зобов'язання відповідачів знести
паркан та стягнути з них солідарно
/уточнено в ході судового засідання/
заподіяну їй матеріальну шкоду у
вигляді пошкодженого знесеного
паркану та моральну шкоду.
В судовому засіданні позивачка та
її представник позов підтримали з
обставин, наведених в ньому.
Відповідачі позов не визнали,
мотивуючи свою позицію тим, що при
зведенні ними нового паркану,
самозахоплення землі позивачки не
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до переконання про те, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав:
-правовідносини регулюються
ст.ст. 23, 386, 387 ЦК України, ст. 79, 81, 90,
103,106,109 ЗК України;
-в судовому засіданні встановлено
те , що позивачка та ОСОБА_4 на законних
підставах володіють земельними
ділянками, закріпленими за їхніми
домоволодіннями, та є суміжними. Жодна
з сторін не заперечила в судовому
засіданні того факту, що задовго, до
виникнення спору, вказані суміжні
ділянки були розділені парканом,
зведеним позивачкою. Межі земельних
під розпис, були узгоджені сторонами.
Однак, у 2008 р. син відповідача ОСОБА_3
самовільно, без належних узгоджень та
дозволів, зніс паркан, зведений
позивачкою та облаштував новий паркан
з частковим захопленням землі
позивачки вважаючи те, що земельна
ділянка між сторонами раніше була
невірно розподілена;
-відповідно до ст. 10 п.4 ЦПК
України, судом було неодноразово
роз'яснено сторонам наслідки не
подання до суду доказів на
обгрунтування та заперечення щодо
позову. Суд задовольнив всі клопотання
сторін щодо витребування доказів;
-на виконання запиту суду
Троковицькою сільрадою Черняхівського
району було надано акт, відповідно до
якого встановлено те, що дійсно, при
зведені паркану між сумісними
земельними ділянками сторін,
здійснилося самозахоплення земельної
ділянки, яка належить позивачці/ а.с. 57/;
-за клопотанням сторін, суд
звернувся до Держагенства земельних
ресурсів з запитом щодо встановлення
суміжних меж земельних ділянок та
виявлення , при наявності, порушень
прав їх власниківх. На звернення суд
отримав відповідь про те , що
Держагентство не має можливості та
спеціалістів для проведення вказаного
у запиті дослідження / а.с.67/;
-протилежна сторона взагалі
ніяких доказів на спростування
позовних вимог не надала;
Щодо матеріальної шкоди, суд
приходить до переконання про те, що
позивачка не надала суду жодного
доказу на її підтвердження.
Щодо моральної шкоди, суд вважає
те, що, самовільним зведенням паркану
та захопленням частини її земельної
ділянки, їй завдано моральну шкоду
порушенням її прав власниці.
У зв'язку з тим, що саме ОСОБА_4 є
власником будинку та користувачем
земельної ділянки, закріпленої за
будинком, а його син - ОСОБА_3 не має
ніяких прав щодо власності та
користування, суд вважає за вірне,
стягнути шкоду саме з власника будинку
- ОСОБА_3, який вказав у судовому
засіданні про те , що саме з його згоди
його син зніс та побудував новий
На підставі вищенаведеного,
керуючись ст., ст. 109, 112- 119 ЦПК України,
суд,-
Позов задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_4 усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, та розташована в
АДРЕСА_2, шляхом знесення, за його
рахунок, паркану між суміжними
земельними ділянками по лінії від «Б»
до «В», відповідно до Державного акту
на право приватної власності, виданого
ОСОБА_1 серії ВМ №047556.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі
Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 229,40
У останній частині позову
відмовити за безпідставністю.
У задоволенні позову щодо ОСОБА_3
відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, який його виніс за
заявою відповідачів, поданою до суду
протягом 10 діб, після отримання його
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області, через Черняхівський райсуд,
протягом 10 діб, після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Головуючий суддя: (підпис) С.Ф.
Васильчук

Копія: вірно

Суддя: