Справа № 545/5287/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. Полтавський
районний суд Полтавської області у
складі :

головуючого судді Кіндяк І.С.

з участю секретарів: Левчук М.О.,
Бутиріна О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Полтавського РУЮ, приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство» Юстиція», треті особи
ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «ІК ІФГ
Капітал», приватний нотаріус ОСОБА_2
про визнання прилюдних торгів
недійсними,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до Полтавського
районного суду з позовом про визнання
прилюдних торгів недійсними,
посилаючись на те, що 08.11.2013р. ПП «СП»
Юстиція» на виконання договору по
наданню послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, укладеного з ВДВС Полтавського
РУЮ провело прилюдні торги з
реалізації її арештованого майна,
протокол № 22/203/13/1-1 від 08.11.2013р., з
порушенням порядку проведення
прилюдних торгів встановлених чинним
законодавством України.

Позивач просила суд визнати недійсними
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, які
відбулися 08.11.2013р. та скасувати
протокол прилюдних торгів № 22/203/13/1-1
від 08.11.2013р.

В судовому засіданні позивач та її
представники позовні вимоги
підтримали в повному обсязі і просили
їх задовольнити, надавши пояснення
аналогічно викладеному в позовній
заяві.

В судовому засіданні представники
відповідачів Відділу державної
виконавчої служби Полтавського РУЮ,
приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство»
Юстиція», проти позову заперечили та
просили суд відмовити у задоволенні
позовних вимог так, як прилюдні торги
відбулися у відповідності із чинним
законодавством України.

Представник третьої особи «приватного
нотаріуса ОСОБА_2.» в судовому
засіданні поклалась на розсуд суд при
винесенні рішення по суті.

В судове засідання представники третіх
осіб: ТОВ «ІК ІФГ Капітал» та ТОВ
«Укрпромбанк» не з'явились з невідомих
суду причин, будучи належним чином
повідомленим про час та місце судового
засідання.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, представників
відповідачів та третьої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи, вимоги
ч. 1 ст. 57 ЦПК України,.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України,
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Частина 1 ст. 60 ЦПК України визначає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 08.11.2013р. ПП «СП»
Юстиція» на виконання договору по
наданню послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, укладеного з ВДВС Полтавського
РУЮ провело прилюдні торги протокол №
22/203/13/1-1 від 08.11.2013р. та реалізувало
арештоване майна позивачки ОСОБА_1, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1; та
АДРЕСА_2.

Згідно звітів про експертну оцінку
майна та земельних ділянок від 09.09.2013
року, вартість арештованого нерухомого
майна становить:

- житлового приміщення загальною
площею 67,5 кв.м., земельна ділянка площею
0.0448 га., розташована за адресою: АДРЕСА_1
разом: 101200 грн.

- житлового приміщення загальною
площею 52,0 кв.м., земельна ділянка площею
0.0663 га., розташована за адресою:
АДРЕСА_2; разом: 97800грн.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», «Інструкцією
про проведення виконавчих дій»,
затверджене наказом Міністерства
юстиції України від 21.04.2005 року та
«Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна» затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
року N 68/5.

Відповідно до п. 1.2. «Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна»
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна за
заявкою державного виконавця
організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір.

Продаж нерухомого майна боржника
здійснюється шляхом проведення торгів
спеціалізованими організаціями, які
мають право здійснювати операції з
нерухомістю в порядку, передбаченому
законодавством України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких прав проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 62 Закону України від 21.04.1999
року № 606-ХІУ «Про виконавче
провадження» реалізація арештованого
майна, на яке звернено стягнення, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст.
57 цього Закону, здійснюються
спеціалізованими організаціями, на
підставі договору між державною
виконавчою службою та спеціалізованою
організацією шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до
договору купівлі-продажу на конкурсах,
аукціонах ( прилюдних торгах )
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж (з урахуванням
особливостей її проведення ).

У зв'язку з наведеним спір про визнання
недійсним прилюдних торгів, проведених
спеціалізованою організацією щодо
реалізації майна, на яке було накладено
арешт за виконавчим документом,
вирішується судом у порядку цивільного
судочинства.

Прилюдні торги за своєю юридичною
природою - це продаж майна, на яке
звернено стягнення. Власником його
стає покупець, який запропонував за
нього під час торгів найвищу ціну.
Таким чином, під час проведення
прилюдних торгів укладається угода про
передачу майна у власність, сторонами
якої є покупець - учасник прилюдних
торгів, і продавець, відділ ДВС в особі
спеціалізованої організації, що
організовує та проводить ці прилюдні
торги.

Визнання угоди недійсною можливе з
підстав, передбачених ЦК України за
позовом боржника, учасника торгів, будь
- якої особи, яку не допущено до торгів.

Відповідно до вимог ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину. Вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
пред'явлена будь - якою заінтересованою
особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для визнання торгів
недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України позивачем зазначено
недодержання державним виконавцем при
проведенні прилюдних торгів норм
Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999
року й «Тимчасового положення…», а
саме порушення при проведенні оцінки
майна.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів ( посадових осіб
), що підлягають примусовому виконанню
в разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
визначав Закон України «Про виконавче
провадження» та «Інструкція про
проведення виконавчих дій»,
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 15 грудня 1999 року за №
865/4158 ( Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999
року ).

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їхнє права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85
Закону).

Аналіз положень Закону України «Про
виконавче провадження» та «Інструкції
…» свідчить про те, що вони не
встановлюють порядку та правил
проведення прилюдних торгів, а лише
закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна ( ст. 62 Закону №
606-ХІV від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року ).

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір ( п. 5.11
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року ).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені «Тимчасовим положенням…»
Цим «Тимчасовим положенням…»
визначено, що прилюдні торги є
спеціальною процедурою продажу майна,
за результатами якої власником майна
стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну ( п.
2.2. «Тимчасового положення…» ), та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме:

- правила, які визначають процедуру
підготовки, проведення торгів (
опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна ( розд. 3
);

- правила, які регулюють сам порядок
проведення торгів ( розд. 4 );

- правила, які стосуються оформлення
кінцевих результатів торгів ( розд. 6 ).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги ( розд. 6
«Тимчасового положення…», п.п. 244, 245, 248
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року №
18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361,
ст. 34 Закону України «Про нотаріат» ).

Суд враховуючи те, що відчуження майна
з прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (
ч. 1 ст. 215 ЦК Кодексу ).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме «Тимчасовим положення…».

Враховуючи викладене, суд вважає, що
приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» дотримані вимоги п. 3.11.
«Тимчасового положення…» про
повідомлення боржника про час, місце
проведення прилюдних торгів, а також,
стартову ціну реалізації майна.

Окрім цього в судовому засіданні
встановлено, що ухвалою Полтавського
районного суду від 06.11.2013 р. по справі №
545/4527/13-ц, заяву про забезпечення позову
ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та
заборонено будь-які виконавчі дії по
виконавчому провадженню № 20048653 від
02.07.2010 року з реалізації майна до
розгляду її скарги на дії старшого
державного виконавця ВДВС
Полтавського РУЮ Гавриленко М.М. а
виконання ухвали було доручено
начальнику відділу Державної
виконавчої служби Полтавського РУЮ.

Також ухвалою Полтавського районного
суду 25.12.2013 р. по справі № 545/4527/13-ц за
заявою ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця відділу ДВС
Полтавського РУЮ та відділу ДВС
Полтавського РУЮ вимоги задоволено
частково, а саме: зобов'язано
державного виконавця призначити
рецензування звіту та висновку з
незалежної оцінки майна.

Як встановлено в судовому засіданні
про ухвалу Полтавського районного суду
від 06.11.2013р. щодо забезпечення позову по
справі № 545/4527/13-ц, ПП «СП «Юстиція»
дізналась після проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого майна
ОСОБА_1

Окрім цього державний виконавець
виконав ухвалу Полтавського районного
суду 25.12.2013 р. по справі № 545/4527/13-ц та
призначив рецензування звіту та
висновку з незалежної оцінки майна,
яка була виконана, оцінка майна
залишилася незмінною і не
оскаржувалася.

За даних обставин, що стосується
порушень, допущених державним
виконавцем при здійсненні своїх
повноважень, передбачених Законом
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року, до призначення
прилюдних торгів, у тому числі щодо
відкриття виконавчого провадження,
накладення арешту на майно, визначення
вартості чи оцінки майна тощо ( ст. ст. 18,
24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону ), то такі дії (
бездіяльність ) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом (зокрема, ч.
7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст.
57, ст. ст. 55, 85 Закону ).

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Суд вважає, що оскільки, підставою для
визнання торгів недійсними позивач
зазначає саме порушення при проведенні
оцінки майна позовна заява є
необґрунтована не доведена в судовому
засіданні та задоволенню не підлягає.

На підставі вкладеного та керуючись
ст.ст. 27, 31, 88, 208, 214, 213 ч. 2 п. 1, 215, 218,
267 п. 4 294 ЦПК України, ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження»
№ 606-ХІV від 21.04.1999 року (із змінами
та доповненнями), «Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна», затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 27.10.1999 року № 68/5, ст. 48 Закону
України «Про іпотеку» № 898-ІV від
27.10.1999 року ( із змінами та
доповненнями ), ст.ст. 15, 16, 203, 215,
261, 265, 267 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Полтавського РУЮ, приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство» Юстиція», треті особи
ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «ІК ІФГ
Капітал», приватний нотаріус ОСОБА_2
про визнання прилюдних торгів
недійсними - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову
накладені ухвалою Полтавського
районного суду від 27.12.2013 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд на
протязі 10 діб з моменту проголошення , а
сторонами , що не були присутні в
судовому засіданні у той же строк з
моменту отримання копії рішення.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя Полтавського районного суду
І.С. Кіндяк