Справа № 643/4286/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

25 червня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Рубіжного С.О.

за участю секретаря -
Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернулось публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» з позовом до
ОСОБА_1, в якому просили суд постановити
рішення в силу якого, стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором на загальну суму
30000 грн., а також стягнути з відповідача
на свою користь судовий збір в сумі 243,60
гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на те, що 17.01.2011 року Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
(правонаступник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційний Банк
«Дельта») та фізична особа - резидент
України ОСОБА_1, уклали кредитний
договір №010-20600-170111.

Відповідно до умов укладеного договору
позивач зобов'язався відкрити
відповідачеві картковий рахунок №
НОМЕР_1 в національній валюті України -
гривні, та здійснювати обслуговування
карткового рахунку відповідно до
тарифу.

Банк надає держателю кредит шляхом
відкриття відновлювальної відкличної
лінії. Ліміт кредитної лінії
встановлюється у розмірі 3000 грн.

Представник позивача вказує, що банк
свої зобов'язання, передбачені
договором, виконав у повному обсязі.

Зі свого боку, відповідач скористався
кредитною лінією, але станом на 16.01.2014
року не виконує належним чином
зобов'язання за договором, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість.

Відповідач повідомлявся про
виникнення заборгованості, однак на
теперішній час кредитна
заборгованість не погашена, та станом
на 16.01.2014 року становить 10081,63 грн., у
зв'язку з чим представник позивача і
був змушений звернутися до суду з даним
позовом.

Представник позивача Романченко А.С.,
яка діє на підставі довіреності від 12
грудня 2011 року, в судове засідання не
з'явилася, в позовних вимогах просила
суд розглядати справу за її
відсутністю, заявлені позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечувала.

Відповідач по справі в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, причина неявки суду не
відома. Клопотання про відкладення
справи до суду не надходили. У зв'язку з
цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та
ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим
провести заочний розгляд справи, проти
чого не заперечував і представник
позивача по справі.

Дослідивши надані позивачем і долучені
до матеріалів справи письмові докази,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність у їх задоволенні,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено,
що 17.01.2011 року між Публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №010-20600-170111. (а/с 5-12)

Відповідно до положень вищевказаного
договору, банк зобов'язався відкрити
відповідачеві картковий рахунок №
НОМЕР_1, оформити платіжну картку, а
також здійснювати обслуговування
держателя на умовах тарифного пакету
«Лояльний».

Банк відкриває держателю кредитну
лінію в сумі 30 000 гривень.

Як вбачається з кредитного договору,
відповідач отримав картку та
ПІН-конверт до неї 17.01.2011 року, про що
розписався. (а.с. 5)

Відкривши відповідачу кредитну лінію,
надавши картку та ПІН до неї, банк свої
зобов'язання передбачені договором
виконав у повному обсязі.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язання є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір
процентів, тип процентної ставки
(фіксована або змінювана) та порядок
їх сплати за кредитним договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що відповідачем
було порушено зобов'язання стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотків, внаслідок чого, станом на
16.01.2014 року відповідач порушив умови
кредитного договору і має прострочену
заборгованість, яка становить 10 081,63
грн., з яких: тіло кредиту - 5313,46 гривень,
прострочене тіло кредиту - 1455,42 грн.,
комісії - 3312,75 грн.(а/с 15-16).

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Частина 4 статті 631 ЦК України
встановлює, що закінчення строку
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Виходячи з викладеного суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» ґрунтуються на законі, а
тому підлягають безумовному
задоволенню.

У зв'язку з тим, що справа доведена до
суду з вини відповідача, з нього на
підставі вимог ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 208-210, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611,
625, 626, 629, 631, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 10081,63 грн.
(десять тисяч вісімдесят одна гривня 63
копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір в сумі 243,60
грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому Цивільно-процесуальним
законодавством.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
одержання його копії.

Суддя
С.О. Рубіжний