Справа № 583/3232/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

Головуючого - судді
- Сидоренка Р.В.,

при секретарі
- Зубатовій І.В.,

за участю:

позивача -
ОСОБА_1,

відповідачів
- ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника ПАТ „Сумигаз" в особі
Охтирського УЕГГ - Диського А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
приватного підприємства „СІБ", ТОВ СП
„Правекс-Брок" в особі Охтирської
філії ТОВ СП „Правекс-Брок", ПАТ
„Сумиобленерго" у особі філії
„Охтирський РЕМ", ДП «Верп», ТОВ
„Водоторгприлад", ДП „Водоочистка" ТОВ
„Водоторгприлад", ПАТ „Сумигаз" в
особі Охтирського управління по
експлуатації газового господарства,
про визначення ідеальних часток у
квартирі, розподіл витрат по оплаті за
комунальні послуги, утримання та
обслуговування квартири, та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення
порядку користування житлом ,-

у с т а н о в и в :

01.09.2014 р. позивач звернулась з позовом у
суд до відповідачів про визначення
ідеальних часток співвласників та
розподіл витрат по оплаті за
комунальні послуги, утримання та
обслуговування квартири. Свої вимоги
мотивує тим, що кв. АДРЕСА_1 була
приватизована сторонами у спільну
сумісну власність. ОСОБА_2 доводиться
їй колишнім чоловіком (шлюб між
сторонами розірвано згідно рішення
суду від 10.08.2011 року), ОСОБА_5 - є їхнім
спільним сином, а ОСОБА_3 - є донькою
ОСОБА_2 від першого шлюбу. На даний час
сім'я фактично перестала існувати,
сторони проживають окремо, спільне
господарство та спільний бюджет не
ведуть. Кожен розпоряджається власними
грошовими коштами на свій розсуд.
Склалась ситуація, коли комунальні
послуги сплачується нею та
відповідачем ОСОБА_3. У зв'язку з цим
просить розподілити особові рахунки по
сплаті за комунальні послуги між
сторонами та визначити ідеальні частки
на квартиру у розмірі ? частини за
кожною особою.

15.10.2014 р. ОСОБА_3 звернулась до суду із
зустрічною позовною заявою у якій
прохала визначити порядок
користування квартирою виділивши їй у
користування разом з дитиною у кв.
АДРЕСА_1, житлову кімнату за №6 площею
12,2 м2 . У спільне користування ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виділити житлову кімнату №4
площею 17,7 м2 , а у користування ОСОБА_5
виділити житлову кімнату площею 7,5 м2. У
спільному користуванні сторін
залишити приміщення коридору №1 площею
5,4 м2, приміщення коридору №5 площею 3,5
м2, кухню №3 площею 7,7 м2, вбиральню №9
площею 0,85 м2, ванну кімнату №8 площею 1,72
м2

Вимоги мотивує тим, що на даний час
сторони живуть своїм окремим життям,
між ними часто виникають конфлікти та
непорозуміння. Батько ОСОБА_2 переважно
проживає у своєї матері у АДРЕСА_2, а
ОСОБА_1 - у своєї матері по АДРЕСА_3. На
даний час склався такий порядок
користування квартирою, що вона разом
із своїм неповнолітнім сином проживає
у кімнаті за №6. У цій кімнаті вона
зробила ремонт, а у кімнаті за №7 ремонт
зробив її брат ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявлені нею позовні вимоги підтримала
й просила їх задовольнити в повному
обсязі. При цьому пояснила, що оскільки
сім'я фактично перестала існувати,
виникла необхідність поділу рахунків
між сторонами і, у зв'язку із цим, -
визначення часток співвласників у
спільній квартирі. Кожен із
співвласників має самостійно
утримувати належне йому майно.
Зустрічну позовну заяву не визнає.
Взагалі не вбачає підстав для
визначення порядку користування
квартирою, так як права позивачки на
користування кімнатою №6, у якій та
проживає разом із дитиною, ніким не
порушуються. Будь-яких претензій із
цього приводу їй ніхто з боку інших
співвласників не пред'являв і перешкод
у користуванні не чинив.
Запропонований ОСОБА_3 порядок
користування квартирою є таким, що
порушує права інших співвласників,
адже за цим порядком їй у користування
виділяється кімната більшої площі. За
зазначеним порядком вона має
співмешкати із ОСОБА_2 у одній кімнаті
незважаючи на те, що шлюб між ними
розірвано. До того ж площа, що буде
виділена їй у користування, буде меншою
аніж та, що належить їй як власнику ?
частини квартири. Її син ОСОБА_5 іншого
житла не має і хоча на даний час і
перебуває на заробітках, та в
подальшому також може створити сім'ю і
переїхати до даної квартири.

ОСОБА_3 позовні вимоги щодо визнання
права власності за сторонами та поділу
рахунків визнала та повністю
підтримала заявлену нею зустрічну
позовну заяву. Зазначила, що хоча на
даний час її право на користування на
кімнату за №6 у квартирі ніким і не
оспорюється, судове рішення із
визначенням зазначеного порядку їй
необхідне на майбутнє для забезпечення
в подальшому гарантованого права
користування нею у разі виникнення
можливих конфліктів із цього приводу.

Відповідач ОСОБА_2 позов щодо визнання
права власності за сторонами та поділу
рахунків на сплату комунальних послуг
та утримання квартири не визнав.
Пояснив, що боргів на даний час по
сплаті немає і до цього часу сторони
знаходили спільну мову з цього питання.
Зустрічну позовну заяву визнав. Вважає
що права доньки ОСОБА_3 на користування
кімнатою слід захистити у судовому
порядку на майбутнє. Підтвердив той
факт, що остання дійсно за згодою усіх
співвласників користується кімнатою
разом із своєю дитиною. Такий порядок
користування склався з часу повернення
її додому, коли він із колишньою
дружиною виділили їй у користування
свою спальну кімнату. Це право на даний
час ніхто із співвласників не оспорює.

ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився,
будучи належним чином повідомленим про
час та місце слухання справи.

Представник ПАТ „Сумигаз" в особі
Охтирського УЕГГ вирішення позову
поклав на розсуд суду роз'яснивши
співвласникам квартири недоцільність
поділу рахунків по сплаті за газ.

Представники філії „Охтирський РЕМ",
ПАТ „Сумиобленерго" у судове засідання
не з'явились. Надали письмове
пояснення, де зазначили про умови за
яких можливо провести поділ особових
рахунків за сплату електричної
енергії.

Інші відповідачі належним чином
повідомлялись про час та місце
слухання справи. Про причини неявки до
суду повідомлень не надходило.

Ухвалою Охтирського міськрайонного
суду Сумської обл. від 29.10.2014 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
філії „Охтирський РЕМ", ПАТ
„Сумиобленерго", ТОВ „Водоторгприлад",
ДП „Водоочистка" ТОВ „Водоторгприлад",
ПАТ „Сумигаз" про розподіл витрат по
оплаті за газопостачання та за
постачання електричної енергії, та
також за водопостачання та
водовідведення, були залишені без
розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, прийшов
до наступного.

Установлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності є власниками квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 60.9 м2 ,
житловою площею - 37,4 м2,яка складається
із 3-х житлових кімнат позначених на
плані: №4 - площею 17,7 м2, №6 - 12,2 м2; №7 - 7,5
м2, що підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло від 06.06.2000 р.,
зареєстрованим у Охтирському МБТІ,
запис до реєстрової книги за №72, реєстр
10494 та технічним паспортом на квартиру
(а.с. 8-14).

Між сторонами по справі позивачем
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, які з
17.12.1988 р. перебували у зареєстрованому
шлюбі, згідно рішення Охтирського
міськрайонного суду, Сумської обл. від
10.08.2011 р. шлюб було розірвано. (а.с. 15).

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники
мають право на виділ у натурі частки з
майна, що є в спільній сумісній
власності. У разі виділу частки з майна,
що є в спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного зі
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. Таким чином,
сторони мають право на 1/4 частину
спірної квартири за кожним, а тому
позов у цій частині підлягає повному
задоволенню.

Згідно ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
р. - співвласники є споживачами
житлово-комунальних послуг і згідно ст.
20 даного закону зобов'язані сплачувати
житлово-комунальні послуги в строки,
установлені договором та законом, та
укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Ураховуючи вищевикладене, суд уважає
за необхідне розділити особові рахунки
по оплаті житлово-комунальних між
сторонами виходячи з їх рівного права
власності на квартиру, тобто по ?
частині.

Разом із тим, суд вважає за недоцільне
зобов'язувати підприємства, що надають
послуги з опалення, гарячого та
холодного водопостачання та
водовідведення, за електричну енергію,
виставляти рахунки на ім'я ОСОБА_2,
оскільки зазначені рахунки, як
пояснили сторони, оформлені на його
ім'я і останній не заперечує щодо цього,
то з цього приводу відсутній спір між
сторонами. У судовому засіданні
сторони погодились своєчасно
оплачувати послуги згідно лічильників
пропорційно їх часткам у нерухомому
майні та фактичному використанні
кожним із них зазначених послуг.

За змістом ст., ст. 382, 383 ЦК України
квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у дво -
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.
Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст.ст. 368, 369, 370 ЦПК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них є
спільною сумісною власністю.
Співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Враховуючи кількість кімнат та їхні
площі суд прийшов до висновку що
визначена ОСОБА_3 в позовній заяві
частка, яку та прохає виділити у
користування в натурі, не відповідає її
частці у праві власності на спірну
квартиру. Зазначеним варіантом істотно
порушуються права інших співвласників,
адже останні іншого житла на праві
власності не мають, їм у користування
пропонуються кімнати меншої жилої
площі на одну особу. Крім того,
зазначеним порядком пропонується
виділити одну кімнату у користування
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незважаючи на те, що
шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

У судовому засіданні співвласник
спірної квартири ОСОБА_1 згоди щодо
відступу від рівності їх часток у
спільній частковій власності при
визначенні порядку користування нею не
надала.

Крім того, при вирішенні зустрічного
позову суд бере до уваги той факт, що
співвласниками на даний час досягнуто
взаємної згоди щодо проживання ОСОБА_3
разом з її дитиною у окремій кімнаті,
яку вона прохає виділити їй у
користування. Ця домовленість на даний
час будь-ким не порушується, перешкоди
ОСОБА_3 у користуванні цією кімнатою
іншими співвласниками не чиняться.
Тобто її право на користування цією
кімнатою будь-ким не порушуються і не
оспорюється.

З огляду на викладене суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
відмови у задоволенні зустрічних
позовних вимог.

Судові витрати за заявами сторін
залишити за ними без відшкодування.

На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, 321,
358, 368, 370 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ідеальні частки у розмірі по 1/4
частини у квартирі АДРЕСА_1.

Розділити особові рахунки по оплаті
житлово - комунальних послуг у квартирі
АДРЕСА_1 між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 виходячи з рівності їх прав
користування квартирою, тобто по 1/4
частині.

Зобов'язати приватне підприємство
„СІБ", ТОВ СП „Правекс -Брок" в особі
Охтирської філії ТОВ СП „Правекс-Брок"
провести поділ особового рахунку за
умови укладення сторонами з
підприємством окремих договорів,
виходячи з рівності їх прав
користування квартирою, тобто по ?
частині.

Зобов'язати ДП «Верп», ТОВ
„Водоторгприлад", провести поділ
особового рахунку по квартирі АДРЕСА_1
між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

У іншій частині позову відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення
порядку користування житлом відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк із дня проголошення рішення
апеляційної скарги, у разі відсутності
осіб у судовому засіданні під час
проголошення рішення - з моменту
отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
спливу строку на подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області
Сидоренко Р.В.