АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/796/5520/2014
Головуючий в 1-й ін.. -
Доповідач - Слободянюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - судді Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В.,

при секретарі - Калініній Я.М..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 03 березня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дослідний
інститут енергетичних проектів та
реконструкції» про стягнення коштів за
невиконання умов договору та
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дослідний
інститут енергетичних проектів та
реконструкцій» до ОСОБА_2 про визнання
договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дослідний
інститут енергетичних проектів та
реконструкцій" (далі - Товариство) та
просив суд стягнути з відповідача на
свою користь кошти в сумі 22200,00 грн. і
судові витрати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував
тим, що 07 березня 2013 р. між ним та
Товариством було укладено договір №
01/070313 про надання послуг з виконання
проектних робіт (далі - договір), згідно
умов якого позивач повинен був
виконати проектні роботи, а відповідач
прийняти та оплатити роботу.

11 червня 2013 року між сторонами було
складено Акт здачі - прийняття
проектної документації у якому
визначено, що роботи згідно договору
виконанні в повному обсязі на суму 37000,00
грн., претензії до належності виконання
відсутні, а відповідач зобов'язався
виплатити 60 % вартості робіт в сумі 22200,00
грн., проте, відповідач свої
зобов'язання за умовами договору не
виконав.

В січні 2014 року Товариство подало
зустрічний позов до ОСОБА_2 про
визнання договору недійсним з тих
підстав, що особа, яка уклала спірний
договір, не мала відповідного на це
дорученні від Товариства.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
до ТОВ «Дослідний інститут
енергетичних проектів та
реконструкцій» про стягнення коштів за
невиконання умов договору.

Задоволено зустрічний позов ТОВ
«Дослідний інститут енергетичних
проектів та реконструкцій» до ОСОБА_2
про визнання договору недійсним

Визнано недійсним договір №01/070313 від 07
березня 2013 року, укладений між ТОВ
«Дослідний інститут енергетичних
проектів та реконструкцій» та ОСОБА_2 з
моменту його вчинення - 07 березня 2013
року.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового рішення, яким задовольнити його
первісний позов та відмовити у
зустрічному позові.

Апелянт зазначає про невідповідність
висновку суду фактичним обставинам
справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримав, представник
Товариства - Орловська В.А. скаргу не
визнала.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарги
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено у повному
обсязі (а.с.29-30).

Ухвалою цього ж суду від 03 грудня 2013
року дане заочне рішення скасовано
(а.с.68).

Судом першої інстанції встановлено, що
07 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ
"Дослідний інститут енергетичних
проектів та реконструкцій" (далі -
Товариство), в особі в.о. директора
ОСОБА_5, що діяла на підставі наказу №10
від 20 липня 2012 року, було укладено
договір про надання послуг з виконання
проектних робіт (а.с.3-4).

Пунктом 1.5. договору передбачено, що
замовник зобов'язаний своєчасно
прийняти й оплатити виконану
виконавцем роботу. Виплати
здійснюються двома платежами із
розрахунку 60 % на 40 % від загальної суми,
що зазначена у наряді - завданні, за
повністю виконаний об'єм робіт. 60 % - за
виконані роботи, 40 % - після усунення
зауважень Держбудекспертизи та
замовника (п.2.2. договору).

В Акті здачі - приймання проектної
документації згідно з договором, від 11
червня 2013 року, зазначено, що роботи
виконанні в повному обсязі на суму 37
000,00 грн.; претензій щодо виконання
роботи одна до одної сторони не мають, а
тому відповідач зобов'язується
оплатити 60 % вартості, а саме 22200,00 за
виконані роботи протягом з 10-17 липня 2013
р. Даний акт про прийняття роботи від
замовника підписано ГІП ОСОБА_6 (а.с.5).

Наряд завдання №01/250413 від 25 квітня
2013року не місить підпису директора
відповідача про прийняття робіт (а.с.4).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як передбачено ч.2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 65 ГК України
управління підприємством здійснюється
відповідно до його установчих
документів на основі поєднання прав
власника щодо господарського
використання свого майна і участі в
управлінні трудового колективу.
Власник здійснює свої права щодо
управління підприємством
безпосередньо або через уповноважені
ним органи відповідно до статуту
підприємства чи інших установчих
документів. Для керівництва
господарською діяльністю підприємства
власник (власники) або уповноважений
ним орган призначає (обирає) керівника
підприємства. У разі найму керівника
підприємства з ним укладається договір
(контракт), в якому визначаються строк
найму, права, обов'язки і
відповідальність керівника, умови його
матеріального забезпечення, умови
звільнення його з посади, інші умови
найму за погодженням сторін. Керівник
підприємства без доручення діє від
імені підприємства, представляє його
інтереси в органах державної влади і
органах місцевого самоврядування,
інших організаціях, у відносинах з
юридичними особами та громадянами,
формує адміністрацію підприємства і
вирішує питання діяльності
підприємства в межах та порядку,
визначених установчими документами.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до ст. 14 статуту Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дослідний інститут енергетичних
проектів та реконструкцій» виконавчим
органом Товариства є директор, який діє
на підставі довіреності виданої
Загальними зборами учасників терміном
на три календарні місяці з можливістю
продовження даного терміну (а.с.46
зворотній).

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на 23
вересня 2013 року особою, яка обрана до
органу управління юридичної особи
відповідача та уповноважена
представляти юридичну особу у
правовідносинах з третіми особами без
довіреності є ОСОБА_7 з 23 листопада 2011
року - керівник (а.с.99).

У протоколі № 10 від 01 жовтня 2013 року
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
зазначено про звільнення ОСОБА_5 з
посади директора у зв'язку з
перевищенням службових повноважень
згідно ст. 14 Статуту, а саме: підписання
договорів без довіреності, виданою
загальними зборами Товариства (а.с.52).

Згідно до журналу реєстрації
довіреностей Товариства за 2013 рік,
ОСОБА_5 не видавалась довіреність на
укладання договору з ОСОБА_2 (а.с.116-117).

Згідно ст. 241 ЦК України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину

Судом не було встановлено обставин
ухвалення спірного договору з
Товариством, вищим органом якого є
загальні збори учасників товариства.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу (ч.1 ст. 215 ЦК України).

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч.2 ст. 203 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлено законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин) (ч.3 ст. 215 ЦК
України).

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що спірний
договір є недійсним, оскільки ОСОБА_5,
що його підписала від імені Товариства,
не була наділена такими
повноваженнями.

Доводи апеляційної скарги стосовного
того, що ОСОБА_5, укладаючи спірний
договір, діяла як директор, тому
виконували дії від імені товариства як
виконавчий орган і не потребувала від
товариства довіреності, не
заслуговують на увагу з таких підстав.

Як зазначено вище, відповідно із
статутом Товариства виконавчим
органом Товариства є директор, який діє
на підставі довіреності виданої
Загальними зборами учасників терміном
на три календарні місяці з можливістю
продовження даного терміну.

Керівник підприємства без доручення
діє від імені підприємства,
представляє його інтереси в органах
державної влади і органах місцевого
самоврядування, інших організаціях, у
відносинах з юридичними особами та
громадянами, формує адміністрацію
підприємства і вирішує питання
діяльності підприємства в межах та
порядку, визначених установчими
документами.

Таким чином, висновки суду про
задоволення позовних вимог за
зустрічним позовом відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції дана належна оцінка доводам
сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи.
Доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підставдля
зміни та скасуванню оскаржуваного
рішення немає.

Керуючись ст..ст.303,307, 308 313 ПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: