Центрально-Міський районний суд м.
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/6424/13-ц
Провадження № 2/270/253/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:
головуючого судді Андрюшиної Л.А.,
при секретарі Свіягіній О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Макіївці
цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства
«Комерційний

Банк «ПриватБанк»

до
ОСОБА_1

про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом про стягнення з відповідачки
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором, мотивуючи свої вимоги тим,
що відповідно до укладеного договору
б/н від 01.08.2008 року відповідачка ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 7000,00грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві. При
укладанні договору сторони керувались
ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією зі сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який можу бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору. Відповідно до п.9.12
умов та Правил надання банківських
послуг договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін. Згідно ст. 526,525 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. У порушення зазначених норм
закону та умов договору, відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала та станом на
30.09.2013 року має заборгованість у
загальному розмірі 17088,10грн., яка
складається з наступного:
5116,21грн.-заборгованість за кредитом,
6735,58грн.-заборгованість по процентам за
користування кредитом; 3946,40грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500,00грн.-
штраф(фіксована частина); 789,91грн.-штраф
(процентна складова). Просять суд
стягнути з відповідачки на їх користь
заборгованість за кредитним договором
у загальному розмірі 17088,10грн., а також
понесені судові витрати у виді оплати
судового збору за подання позовної
заяви до суду у розмірі 229,40грн..

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Рахімова С.Ю., яка діє на
підставі довіреності, в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила їх
задовольнити. В обґрунтування позовних
вимог надала пояснення аналогічні тим,
що викладені в позові. В подальшому
представник позивача, який своєчасно
та належним чином був повідомлений про
день та час розгляду справи в
установленому законом порядку, в
судове засідання не з»явився по
невідомим суду причинам, в зв»язку з
чим суд прийшов до висновку про
можливість продовжити розгляд справи у
відсутності представника позивача,
який раніше вже надав свої пояснення по
суті заявлених позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
суду надала пояснення аналогічні тим,
що викладені нею у письмових
запереченнях проти позиву, відповідно
до яких, 01.08.2008 року між нею та ПАТ КБ
«Приват Банк» був укладений договір,
відповідно до якого вона отримала
кредит у розмірі 7000,00грн.. При
підписанні договору її повідомили, що
відповідно до п.9.12 Умов та Правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, та в подальшому може бути
пролонгований ще на один рік. Після
закінчення цього строку, вона не
зверталася до банку щодо продовження
строку дії вищевказаної картки, та нову
картку не отримувала, але позивач без
її згоди та попередження став
проводити утримання заборгованості по
кредиту з платіжної картки, на яку вона
отримувала державну допомогу по
догляду за дитиною. Крім того, просила
суд застосувати вимоги закону щодо
спливу строку позовної давності та в
задоволенні позовних вимог відмовити.
В подальшому відповідачка ОСОБА_1 в
судове засідання не з»явилася. Про день
та час розгляду справи була
повідомлена своєчасно та належним
чином, у встановленому законом порядку.
Суду надала письмову заяву з проханням
справу розглянути у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
та дослідивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтву про державну
реєстрацію юридичної особи, Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» зареєстровано
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 19.03.1992
року та у зв'язку зі зміною
найменування юридичної особи
проведена заміна свідоцтва про
державну реєстрацію 17.07.2009
року/а.с.14-зворот/. ПАТ КБ «ПриватБанк»
включено до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України, що
підтверджується довідкою АА № 241170 з
ЄДРПОУ/а.с.13/.

З Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»(нова
редакція) вбачається, що публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» є правонаступником
всіх прав та зобов'язань закритого
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»/а.с.15/.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до заяви відповідачки
ОСОБА_1 від 01.08.2008 року остання просила
відкрити рахунок та надати їй кредитні
кошти в сумі 7000грн., з базовою
процентною ставкою 30,00% відсотків з
розрахунку 360 днів у році, строком дії,
який відповідає строку дії карти, з
щомісячним погашенням заборгованості
платежами у розмірі 7% відсотків від
суми заборгованості. Зі змісту цієї
заяви вбачається, що відповідачка
ОСОБА_1 була ознайомлена з Умовами та
правилами надання банківських послуг.
Крім того, відповідачка зазначила, що
вона згодна, що ця заява разом із
запропонованими ПриватБанком Умовами
та Правилами надання банківських
послуг, складає між нею та банком
договір, про що свідчить її підпис на
заяві/а.с.6,6-зворот/.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК
України відповідно до ст. 6 цього Закону
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору, як
зазначено у ст. 628 ЦК України становлять
умови(пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов»язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов»язковим для виконання сторонами,
що передбачено ст. 629 ЦК України. Як
встановлено судом, договір, що
укладений між сторонами, складається з
заяви та Умов і Правил надання
банківських послуг.

Відповідно до ст. 639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що 01.08.2008 року між
сторонами саме в письмовій формі був
укладений кредитний договір, який
підписаний представником позивача та
відповідачкою ОСОБА_1 та складається з
заяви позичальника та Умов і Правил
надання банківських послуг. ОСОБА_1
висловила свою згоду на укладання
кредитного договору саме в такій формі
та зазначила, що вона ознайомлена з
Умовами і правилами надання
банківських послуг, Правила
користування платіжною карткою, а
також тарифами банку, які були надані
їй для ознайомлення у письмовому виді.

Таким чином, на підставі
наданих письмових доказів судом
встановлено, що між сторонами був
укладений договір, відповідно до умов
якого, сторонами були прийняті на себе
взаємні права та обов»язки.

Згідно ст. 526 ЦК України ,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Згідно розрахунку заборгованості,
наданого позивачем, заборгованість за
договором укладеним з ОСОБА_1 станом на
30.09.2013 року складає 17088,10грн., з яких:
5116,21грн.-заборгованість за кредитом,
6735,58грн.-заборгованість по процентам за
користування кредитом; 3946,40грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500,00грн.-
штраф(фіксована частина); 789,91грн.-штраф
(процентна складова). Отже, судом
встановлено, що відповідачка ОСОБА_1
належним чином не виконала взяті на
себе зобов»язання, внаслідок чого
утворилась заборгованість і у позивача
виникло право вимагати повернення цієї
заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Положеннями ст. 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність для окремих видів вимог,
зокрема, позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу,пені). Відповідно до
ст. 267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення (частина 3). Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові (частина 4).

Як встановлено судом, договір між
сторонами був укладений 01.08.2008 року. Як
вбачається з пункту 3.1.1 Умов і Правил
користування платіжною карткою,
долучених позивачем до позовної заяви,
строк дії картки зазначений на лицевій
стороні картки (місяць і рік). Картка
дійсна до останнього календарного дня
вказаного місяця. Як вбачається з
наданої відповідачкою ОСОБА_1 картки,
строк її дії зазначений до 08/10, отже
платіжна картка, видана відповідачці
була дійсною до 31.08.2010 року, але взяті на
себе останньою зобов»язання до цієї
дати не були виконані і в подальшому
картку з новим строком дії ОСОБА_1 не
отримувала. Таким чином, позивач саме з
дня закінчення строку дії картки,
виданої відповідачці ОСОБА_1 міг
довідатися про порушення свого права,
але з позовом до суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся лише 11.11.2013
року, тобто за межами загальної
позовної давності, яка встановлена
законом тривалістю у три роки.
Відповідачкою ОСОБА_1 була надана суду
письмова заява при розгляді справи
застосувати строк позовної давності.

Згідно правової позиції, яка
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14 цс 14) відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.
Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України
правова позиція є обов'язковою для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, на підставі вище
викладеного, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги не
можуть бути задоволені судом внаслідок
спливу позовної давності, що є
підставою для відмови у задоволені
позову.

Керуючись ст.ст. 256,257,261,267,525,526,1054 ЦК
України, ст. ст.10,11,60,88,209,212,213- 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особи, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя Андрюшина
Л.А.