У х в а л а

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Кафідової О.В.,Ступак О.В.,Коротуна
В.М.,Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус», третя особа - відкрите
акціонерне товариство «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 12 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду Вінницької
області від 9 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про
стягнення зі ОСОБА_7 та приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» (далі - ПАТ «СК
«Статус») відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 7 березня 2013 року у м. Вінниці на
вул. Кропивницького.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 листопада 2013
року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «СК «Статус» на користь
ОСОБА_6 29 141,39 грн у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1
тис. грн у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 1 тис. грн
відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 9 грудня 2013 року рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 12 листопада 2013 року
змінено.

Зменшено стягнуту на користь ОСОБА_6 з
ПАТ «СК «Статус» суму відшкодування
матеріальної шкоди до 22 562,76 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погодившись із зазначеними судовими
рішеннями, ПАТ «СК «Статус» звернулося
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просило скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання страхового випадку виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною 1 статті 981 ЦК України
договір страхування укладається в
письмовій формі. Договір страхування
може укладатись шляхом видачі
страховиком страхувальникові
страхового свідоцтва (поліса,
сертифіката).

Із полісу № АВ/3084248 від 17 лютого 2013 року
вбачається, що ОСОБА_8 уклав з ПАТ «СК
«Статус» договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, в якому
зазначено, що забезпеченим
транспортним засобом є Volkswagen, д.н.з.
НОМЕР_1 (а.с. 56).

Судом встановлено, що 7 березня 2013 року
у м. Вінниці сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої автомобіль Volkswagen, д.н.з.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7, та Mercedes,
д.н.з. НОМЕР_3, власником якого є позивач,
зазнали технічних ушкоджень.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 25 березня 2013
року, залишеною без змін постановою
апеляційного суду Вінницької області
від 10 квітня 2013 року, ОСОБА_7 визнано
винним у вчиненні правопорушення за
статтею 124 КУпАП і притягнуто до
адміністративної відповідальності
(а.с. 5-8).

Відповідно до висновку експертного
дослідження № 142П-08 від 9 серпня 2013 року
автомобілю Mercedes, д.н.з. НОМЕР_3, завдано 30
141,39 грн збитків (а.с. 10-12).

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди завдано
майнової шкоди, він звернувся до
страховика ОСОБА_7 - ПАТ «СК «Статус» з
позовом про стягнення суми страхового
відшкодування.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції вважав
вимоги позивача обґрунтованими та
стягнув зі страхової компанії суму
страхового відшкодування. Апеляційний
суд рішення суду першої інстанції
змінив та зменшив суму відшкодування
матеріальної шкоди, залишивши в іншій
його частині без змін.

Однак із таким висновком суду
погодитися не можна, адже він не
відповідає вимогам закону та не
ґрунтується на доказах, наявних у
матеріалах справи.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 989 ЦК
України при укладенні договору
страхування страхувальник
зобов'язаний повідомити страховика про
інші договори страхування, укладені
щодо об'єкта, який страхується. Якщо
страхувальник не повідомив страховика
про те, що об'єкт уже застрахований,
новий договір страхування є нікчемним.

Судом встановлено, що за полісом №
АВ/5554365 від 15 березня 2012 року, ОСОБА_9
уклав з ВАТ НАСК «Оранта» договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, у якому зазначено, що
забезпеченим транспортним засобом є
автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 56).

Положеннями пунктів 20-1.1. - 20-1.2. статті
20-1 Закону передбачено, що у разі зміни
власника забезпеченого транспортного
засобу договір страхування зберігає
чинність до закінчення строку його дії.
У разі відчуження забезпеченого
транспортного засобу права та
обов'язки страхувальника переходять до
особи, яка прийняла такий транспортний
засіб у свою власність.

Відповідно до статті 11 Закону
страховик подає інформацію про
укладені та достроково припинені
договори обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності до
централізованої бази даних у порядку,
встановленому у положенні про
централізовану базу даних щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
яке затверджується Уповноваженим
органом за поданням Моторного
(транспортного) страхового бюро
України (далі - МТСБУ).

Згідно з пунктом 55.1. статті 55 Закону,
пунктом 1.2. Положення «Про єдину
централізовану базу даних щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Положення) від 9 липня
2010 року № 566, затвердженого
розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України, метою створення єдиної
централізованої бази даних МТСБУ щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів є накопичення відомостей про
чинні та припинені договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, страхові випадки, що мали
місце, транспортні засоби та їх
власників для організації обміну
інформацією про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності та контролю за його
здійсненням.

До основних функцій єдиної
централізованої бази даних належить,
зокрема, накопичення інформації про
чинні та припинені договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
страхові випадки, що мали місце,
транспортні засоби та їх власників, а
також надання відкритої інформації для
вільного і загальнодоступного
користування (пункт 1.4. Положення).

Згідно з пунктом 5.3. Положення
інформація, отримана з бази даних
МТСБУ, використовується з метою
отримання відомостей про наявність чи
відсутність договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на дату скоєння
ДТП та отримання відомостей про
страховика, який застрахував
цивільно-правову відповідальність
власника наземного транспортного
засобу на дату ДТП або на дату
укладення договору обов'язкового
страхування.

До відкритої інформації відносяться
відомості про наявність чи відсутність
в базі даних договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на дату скоєння
ДТП та відомості про страховика, який
уклав відповідний договір страхування.

Відкрита інформація надається
користувачам шляхом доступу через
мережу Інтернет до відповідного
інформаційного ресурсу, та/або в
порядку, передбаченому чинним
законодавством про звернення громадян,
та/або відповідно до укладених
договорів з МТСБУ (пункт 5.9 Положення).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із
необґрунтованості доводів ПАТ «СК
«Статус» щодо нікчемності договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, за яким було видано поліс №
АВ/3084248, так як ОСОБА_8, купуючи
автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1, не знав
про наявність іншого договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеним ОСОБА_9 та ВАТ НАСК
«Оранта», за яким було забезпечено
зазначений транспортний засіб (поліс №
АВ/5554365). Крім цього, за цим договором
застраховано цивільно-правову
відповідальність іншої особи.

Зважаючи на викладене, суд належним
чином не перевірив, чи мав власник
транспортного засобу Volkswagen, д.н.з.
НОМЕР_1, можливість при купівлі цього
автомобіля знати про наявність інших
чинних договорів страхування щодо
нього, враховуючи те, що на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

У разі експлуатації транспортного
засобу на території України без
наявності чинного поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності особа несе
відповідальність, встановлену законом
(пункт 21.4 статті 24 Закону).

Також судом під час розгляду справи не
було з'ясовано питання про те, чи є
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АВ/3084248), укладений
ОСОБА_8 та ПАТ «СК «Статус», нікчемним.

За таких обставин суди неправильно
застосували норми матеріального права,
в порушення норм процесуального права
не встановили усіх фактичних обставин,
які мають значення для правильного
вирішення справи, тому ухвалені в
справі судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції
з підстав, передбачених частиною 2
статті 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» задовольнити
частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 листопада 2013
року та рішення апеляційного суду
Вінницької області від 9 грудня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.В.
Кафідова В.М. Коротун О.В. Ступак С.П.
Штелик