Справа № 416/2461/13-ц
Провадження № 22ц/782/79/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року, березня місяця, 17-го дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області у складі :
головуючого судді: Яресько А.В., суддів:
Луганської В.М., Борисова Є.А., при
секретарі: Веселові С.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Луганську апеляційну скаргу
ВДВС Лутугинського РУЮ Луганського ОУЮ
на ухвалу Лутугинського районного суду
Луганської області від 27 грудня 2013 року
по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1
до головного державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Луганського ОУЮ
Нікітіної Марини Олександрівни про
визнання бездіяльності посадової
особи державної виконавчої служби
незаконною,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року заявник ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою на дії
головного державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Нікітіної М.О. у якій
просив визнати незаконними дії
головного державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Нікітіної М.О, які
полягають у незаконному обмеженні
заявника у виїзді за межі України
шляхом: направлення до виконання в
Державну прикордонну службу України
ухвали Лутугинського районного суду
Луганської області від 15.01.2013 року, яка
не набрала законної сили; в невиконанні
ухвали апеляційного суду Луганської
області по справі № 416/107/13ц щодо
скасування ухвали Лутугинського
районного суду Луганської області від
15.01.2013 року та відмови у задоволенні
подання головного державного
виконавця про обмеження права виїзду
за межі України щодо нього; в обмеженні
заявника у виїзді за межі України за
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 12.12.2012 року по зведеному
виконавчому провадженні № 1-253, яке не
існує та не знаходиться на виконанні у
головного державного виконавця
Нікітіної М.О. Зобов'язати головного
державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Нікітіну М.О.
направити до Державної прикордонної
служби України вимогу про зняття з
заявника обмежень у виїзді за межі
України. Судові витрати покласти на
головного державного виконавця
Нікітіну М.О.

Ухвалою Лутугинського районного суду
Луганської області від 27 грудня 2013 року
скаргу ОСОБА_1 до головного державного
виконавця ВДВС Лутугинського РУЮ
Луганського ОУЮ Нікітіної Марина
Олександрівни про визнання
бездіяльності незаконною задоволено.
Визнано незаконною бездіяльність
головного державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Нікітіної М.О., яка
полягає в невиконанні пункту 11.3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. №512/5 щодо не направлення
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві за ВП №15015564 від
26.10.2013р. до Державної прикордонної
служби України для своєчасного зняття
ОСОБА_1 з контролю, накладеного за
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 12.12.2012 р. по справі № 22ц-5734/12.
Зобов'язано головного державного
виконавця ВДВС Лутугинського РУЮ
Нікітіну М.О. направити до Державної
прикордонної служби України
засвідчену копію постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві за ВП № 15015564 від 26.10.2012р. та
вимогу про зняття з ОСОБА_1 обмеження у
виїзді за межі України, накладеного за
ухвалою Апеляційного суду Луганської
області від 12.12.2012 р. по справі № 22ц-5734/12.
Визнано незаконною бездіяльність
головного державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Нікітіної М.О., яка
полягає у не виконанні вимог ч. 1 ст. 48
Закону України «Про виконавче
-провадження» щодо відзиву з Державної
прикордонної служби України з
виконання ухвали Лутугинського
районного суду Луганської області від
15.01.2013 р. по справі 6/416/15/13р. та
поверненні її до Лутугинського
районного суду Луганської області, у
зв'язку із прийняттям апеляційним
судом Луганської області до розгляду
апеляційної скарги на ухвалу
Лутугинського районного суду
Луганської області.

ВДВС Лутугинського РУЮ Луганськоъ
області не погодилось із винесеною
судом ухвалою та подало на неї
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на припущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просили апеляційну скаргу
задовольнити, ухвалу Лутугинського
районного суду Луганської області від
27 грудня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні вимог
за скаргою ОСОБА_1 відмовити у повному
обсязі.

Вислухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду у межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Так, статтею 213 ЦПК є встановленим,
що рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи вимоги за скаргою
суд першої інстанції виходив із того,
що державний виконавець своєю
бездіяльністю незаконно сприяв
обмеженню ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, що державний виконавець
порушив вимоги п. 11.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, адже не направив постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачеві до Державної прикордонної
служби України для своєчасного зняття
ОСОБА_1 з контролю.

Проте у повній мірі погодитись із
такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може,
виходячи при цьому з наступного: Так, у
Постанові Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» №6 від 07.02.2014 є роз'ясненим, що
при розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суди повинні
враховувати, що Законом про виконавче
провадження передбачено заборону на
зловживання процесуальними правами
під час здійснення виконавчого
провадження. Так, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачені
Законом про виконавче провадження
заходи примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина
перша статті 11), а особи, які беруть
участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися
усіма наданими їм правами з метою
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій
(частина сьома статті 12). У зв'язку із
цим у разі доведення факту зловживання
процесуальними правами чи невиконання
обов'язків, передбачених статтею 12
Закону про виконавче провадження, під
час здійснення виконавчого
провадження зазначене може бути
підставою для відповідного реагування,
зокрема звернення до суду з поданням
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України згідно зі
статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини
третьої статті 11 Закону про виконавче
провадження тощо. Між тим, судом першої
інстанції не було це враховано, крім
того, не було ним взято до уваги і сам
фактичний зміст «Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», де є чітко зазначеним про те,
що: « 11.3. Державний виконавець не
пізніше наступного дня після
надходження ухвали суду про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання нею
своїх зобов'язань направляє засвідчену
судом копію цієї ухвали для виконання
до Адміністрації Державної
прикордонної служби України. 11.4. У разі
виконання боржником відповідних
зобов'язань, у тому числі зі сплати
аліментів, а також у зв'язку із
закінченням виконавчого провадження
державний виконавець виносить
відповідну постанову, копія якої
підлягає обов'язковому направленню до
Адміністрації Державної прикордонної
служби України для своєчасного зняття
особи (боржника) з контролю».

Тобто, винесення відповідної постанови
судовим виконавцем, копія якої
підлягає обов'язковому направленню до
Адміністрації Державної прикордонної
служби України для своєчасного зняття
особи (боржника) є обумовленим лише
доведеним неспростовним фактом
виконання боржником відповідних
зобов'язань, у тому числі зі сплати
аліментів. Більш того, у п. 18 Постанови
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» №6 від
07.02.2014 є роз'ясненим і те, що «суд не має
права зобов'язувати зазначених осіб до
вчинення тих дій, які згідно із Законом
про виконавче провадження можуть
здійснюватися лише державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби,
наприклад, постановити ухвалу про
зупинення виконавчого провадження у
випадках, передбачених статтями 37 - 38
Закону про виконавче провадження,
проте може привести визначений
державним виконавцем строк зупинення
провадження у відповідність із законом
шляхом його скорочення (частина третя
статті 39 Закону про виконавче
провадження)».

Крім того, судом не було враховано при
винесенні рішення і тієї обставини, що
на момент розгляду скарги у суду була
відсутня інформація ні про повне
виконання боржником своїх зобов'язань
за виконавчим документом ні про
закінчення виконавчого провадження, а
отже наявність підстав для
застосування правил п. 11.4
вищенаведеної інструкції належним
чином судом не перевірялись, що
свідчить те. що винесена судом першої
інстанції ухвала не відповідає повною
мірою вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК, є
винесеною із порушенням порядку, що є
встановленим для її винесення. Крім
того, при новому розгляді справи суду
першої інстанції необхідно взяти до
уваги і факт наявності ухвал
Апеляційного суду Луганської області
від 12.12.2012 року, 13.05.2013 року, що мають
певне відношення до спірних
правовідносин (а.с. 9, 11) та перебувають у
законній силі.

З огляду на викладене вище та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ВДВС Лутугинського
районного управління юстиції
Луганського ОУЮ задовольнити частково.

Ухвалу Лутугинського районного суду
Луганської області від 27 грудня 2013 року
по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1
до головного державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Луганського ОУЮ
Нікітіної Марини Олександрівни про
визнання бездіяльності посадової
особи державної виконавчої служби
незаконною - скасувати та повернути
вирішення питання на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:________________
Судді:________________________