РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Шеремета Г. І.

при секретарі Козак О.

за участю позивача

представника позивача

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди, суд
-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з
позовом, просить стягнути з ОСОБА_2 на
її користь 8833,50 грн. завданої майнової
шкоди.

В судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала,
суду пояснила, що будинок АДРЕСА_1
належить їй та відповідачу на праві
спільної часткової власності. Їй
належить 47/100 ідеальних частин, а
відповідачу 53/100 ідеальних частин
будинку, частки будинку виділені в
натурі у вигляді окремих приміщень.
3.10.2009 року на підставі договору
дарування укладеного з відповідачем
вона набула у власність 5/100 частин
будинку у вигляді житлової кімнати
площею 15,3 кв.м. Відповідач довгий час
відмовлявся звільнити кімнату, лише на
підставі рішення суду від 27.02.2012 року
державним виконавцем зафіксовано
виконання рішення суду. Відповідач
звільнивши кімнату, привів її у
непридатний для користування стан:
знищив електропроводку, зняв дощату
підлогу та дерев»яні лаги. На ремонт
кімнати, для приведення її до стану
придатного для проживання, нею
витрачено 8833,50 грн., з яких 2339 грн.
вартість робіт по встановленню
підлоги, вартість робіт по ремонту
стін та побілка - 3302 грн. Тому вважає, що
заподіяна майнова шкода підлягає
відшкодуванню з боку відповідача.
Зазначила, що ремонтні роботи проводи
майстри, яких знаходила по оголошенню з
газети, договір з будівельною
організацією не укладала. Ціна
встановлювалась по домовленості.

Відповідач в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. В попередньому судовому
засіданні відповідач проти позову
заперечував в повному об»ємі. Суду
пояснював, що кімната набута позивачем
за договором дарування, до моменту
укладення договору належала йому, він
користувався нею. Позивачка почала
користуватися кімнатою лише 26.04.2012
року. Вважає, що позивачка під час
розгляду справи жодними доказами не
довела необхідність
проведеннябудь-яких відновлювальних
робіт у спірному приміщенні та
заподіяння майнової шкоди саме ним. В
процесі розгляду справи, під час дачі
пояснень, відповідач визнав, що дійсно
у кімнаті була чорнова підлога. Згідний
на відшкодування шкоди в сумі 2813 грн.
згідно висновку експерта, що ним подано
суду.

Оглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши зібрані по
справі докази - висновки експерта,
пояснення свідка, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з договору
дарування від 3.10.2009 року ОСОБА_2
подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 5/100
частин житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1

П.4 договору передбачено, що
за згодою сторін у користування ОСОБА_1
переходять приміщення 3-2 - 15,3 кв.м., що
складає ідеальну частину 5/100 цього
будинку.

У зв»язку з відмовою відповідача
звільнити спірне житлове приміщення,
рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 2.02.2012 року ОСОБА_2
виселено з приміщення житлової кімнати
площею 15,3 кв.м., що знаходить на другому
поверсі будинку АДРЕСА_1 та належить на
праві приватної власності ОСОБА_1.

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 27.04.2012 року
боржником рішення суду виконано в
повному обсязі.( а.с.9)

Позивачка звернулась до суду з
вимогами про відшкодування заподіяної
майнової шкоди в сумі 8833,50 грн.,
оскільки відповідач звільняючи спірну
житлову кімнату повністю зруйнував
підлогу, стіни на приведення яких до
попереднього стану нею витрачено вище
вказану суму.

Згідно вимог ст..1166 ЦК України
майнова шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Для підтвердження позовних вимог
позивачкою долучено до матеріалів
справи висновок №29/05-13 від 1.06.2013 року
експертного будівельно-технічного
дослідження складений експертом
ОСОБА_3 згідно якого приміщення
житлової кімнати під літ.3-2 пл.15,30 кв.м.
розташована в житловому будинку по
АДРЕСА_1 знаходиться у доброму
технічному стані, використовується за
призначенням, покриття підлоги та
внутрішнє оздоблення стін відновлено.
Вартість відновлювальних ремонтних
робіт, які необхідно було провести для
ліквідування наслідків ушкоджень
приміщення житлової кімнати під літ.3-2
пл.15,3 кв.м. в житловому будинку по
АДРЕСА_1 станом на час дослідження може
становити 6758 грн. Зазначила, що це сума
необхідна для приведення кімнати до
стану у якому перебувала кімната.

На поставлені експерту запитання
в судовому засіданні пояснила, що
вартість виконання робіт по
влаштуванню чорнової підлоги в житлові
кімнаті пл..15,30 кв.м. станом на 30.05.2013
року становить 5150 грн.

В судовому засіданні допитано
свідка ОСОБА_4, який суду пояснив, що
являється сусідом сторін по справі,
знає що останні проживають у будинку по
АДРЕСА_1. Зі слів позивачки знає, що
відповідачем було зірвано підлогу у
кімнаті.

В заперечення позовних вимог
відповідачем подано суду висновок №2402
експертного будівельно-технічного
дослідження складеного судовим
експертом ОСОБА_5 згідно якого вартість
ремонтно-будівельних робіт по
улаштуванню дощатої підлоги в
приміщенні кімнати під літ.3-2 в будинку
АДРЕСА_1 станом на час проведення
дослідження становить 2813 грн.

Дослідивши висновки надані
експертами, пояснення сторін дані в
судовому засіданні судом встановлено,
що будинок у якому проживають останні
по АДРЕСА_1 належав їх батькам, перейшов
у їх власність у стані у якому
перебуває зараз. Відповідачем у житлі,
а саме у спірній кімнаті жодні ремонтні
роботи не проводились. В процесі
розгляду справи судом встановлено, що
звільняючи спірну кімнату усе її
оздоблення залишилось, в тому числі
оздоблення стін, знятою була лише
чорнова підлога. Вартість робіт по
відновленню чорнової підлоги експерти
визначають у 5150 грн. та 2813 грн.

Експерт ОСОБА_5 для дачі пояснень
по складеному ним висновку в судове
засідання на неодноразові виклики суду
не з»явився.

На предмет висновку експерта
ОСОБА_5, експерт ОСОБА_3 суду пояснила,
що складаючи свій висновок керувалася
програмою, яка рахує кошторисну
вартість робіт, застосовувалась
інвесторська ціна. Складаючи висновок
експерт ОСОБА_5 виходив з договірної
ціни з матеріалів замовника. Як
встановлено судом з пояснень позивачки
будь-який договір з майстрами нею не
укладався.

Враховуючи наведене вище, суд
приходить до висновку, що позивачка
відновлюючи чорнову підлогу, купуючи
матеріали та оплачуючи за роботу, сама
домовлялась про вартість робіт, тому з
огляду на це ціна була договірною, а не
інвесторською, як у висновку даному
експертом ОСОБА_3

Суд приходить до висновку, що такий
підхід до ціноутворення, як
інвесторська ціна логічно було б
застосовувати до об»ємного
будівництва, яке триває довгий час.

Тому до відшкодування позивачці
підлягає сума в розмірі 2813 грн. -
визначена висновком експерта ОСОБА_5,
як договірна.

Щодо стягнення судових витрат, такі
підлягають стягненню з позивачки
пропорційно до задоволених позовних
вимог, судом встановлено, що при
зверненні до суду позивачем оплачено
судовий збір в розмірі 229,40 грн, 1% від
задоволеної на її користь суми
становитиме 28 грн., що становить менше 1%
від мінімальної заробітної плати, тому
до стягнення не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,4,6, 57-60, 207, 209, 294
ЦПК України, ст..15,16,1166 ЦК України,

Суд-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 2813 ( дві тисячі вісімсот
тринадцять) грн. завданої матеріальної
шкоди.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Львівської області в порядку та
строки, передбачені ст..294 ЦПК України.

Суддя:
Шеремета Г. І.