Справа № 297/281/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
Відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Берегівського районного
управління юстиції, про встановлення
факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу. Свою
заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона
разом з своїм чоловіком ОСОБА_2
прийняла в дар від ОСОБА_3 будинок
АДРЕСА_1. Коли заявник звернулася до
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Берегівського районного
управління юстиції для оформлення
документів, їй було відмовлено у
зв'язку з тим, що в договорі дарування
невірно вказано її по батькові як
«ОСОБА_1», тоді як згідно паспорту
громадянина України правильне по
батькові заявника «ОСОБА_1». І для
встановлення факту належності їй
договору дарування заявник звернулася
до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з'явилася однак подала заяву, в якій
просить провести розгляд справи без
неї, заяву підтримала та просила
задовольнити.

Представник заінтересованої особи
Реєстраційної служби Берегівського
районного управління юстиції в судове
засідання також не з'явився та подав
заяву, в якій просить провести розгляд
справи без його участі на розсуд суду,
заперечень по даній справі не мають.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я та по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені у документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або у паспорті.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно договору дарування від 26 квітня
1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли в дар
від ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1.

Згідно паспорту громадянина України
серії НОМЕР_1, виданого Берегівським РВ
УМВС України в Закарпатській області
05.07.2004 року, правильне прізвище, ім'я та
по батькові заявниці «ОСОБА_1». Отже, в
договорі дарування від 26.04.1993 року
невірно вказано по батькові заявниці, а
саме «ОСОБА_1».

За таких обставин, суд вважає за
необхідне встановити факт, що
правовстановлюючий документ, а саме
договір дарування від 26 квітня 1993 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4
та посвідчений виконавчим комітетом
Надьберегскої Ради народних депутатів
Берегівського району, належить
заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
НОМЕР_1, виданий Берегівським РВ УМВС
України в Закарпатській області 05.07.2004
року.

Керуючись ст. ст. 256 ч. 2, 259 ЦПК України,

рішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що договір дарування,
посвідчений виконавчим комітетом
Надьберегскої Ради народних депутатів
Берегівського району 26 квітня 1993 року,
належить заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(паспорт серії НОМЕР_1, виданий
Берегівським РВ УМВС України в
Закарпатській області 05.07.2004 року).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей районний суд.

Суддя: Гецко Ю. Ю.