Справа №591/8772/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шершак М. І.Номер
провадження 22-ц/788/580/14 Суддя-доповідач -
Левченко Т. А. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Таран С. А., Собини О. І.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 14 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_3 звернувся з вищезазначеним
позовом, який мотивує тим, що у період з
вересня 2007 року по листопад 2008 року
ОСОБА_4 отримала від нього за
розписками грошові кошти в сумі 10700
доларів США, що еквівалентно 85525,10 грн.,
та 8400 грн. Рішенням апеляційного суду
Сумської області від 19.08.2013 року в
справі за його позовом до ОСОБА_4 про
стягнення коштів, встановлено, що
зазначені кошти передавались ним
ОСОБА_4 з метою укладення в подальшому
договорів купівлі-продажу приміщень
АДРЕСА_1 Ці кошти сторони визначили як
попередню оплату та за надані послуги
по оформленню документів і фактично є
авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України). В
подальшому договір купівлі-продажу між
сторонами укладено не було. Так як в
добровільному порядку повернути кошти
відповідачка відмовляється, просить
суд стягнути з ОСОБА_4 кошти в сумі 10700
доларів США, що в еквіваленті становить
85525,10 грн. та 8400 грн., а також понесені
судові витрати.

Рішенням суду від 14 лютого 2014 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
суми, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду та постановити
нове, яким задовольнити її позов в
повному обсязі. В доводах апеляційної
скарги посилається на те, що судом при
ухваленні рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно досліджені та з'ясовані
обставини справи. Вважає, що оскільки
рішенням суду встановлено, що передані
ним ОСОБА_4 кошти є авансом, а договір
купівлі-продажу приміщень АДРЕСА_1 між
ними не був укладений, ці кошти
підлягають поверненню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 та представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того,
правовідносини, які виникли між
сторонами врегульовані ст. ст. 1212, 1213 ЦК
України. Однак позивачем не
підтвердження своїх вимог не надано
жодного переконливого доказу, що
відповідачка не виконала своїх
зобов'язань з приводу надання послуг, а
також, що дане майно безпідставно
набуте відповідачкою.

Проте погодитись з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову не
можна, оскільки до нього суд дійшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалів справи вбачається, що
згідно письмових розписок, складених
нею в період з 30 вересня 2007 року по 10
листопада 2008 року, ОСОБА_4 отримала від
ОСОБА_3 грошові кошти в загальній сумі
10700 доларів США та 8400 грн., а саме:

за розпискою від 30 вересня 2007 року 2000
доларів США передплату за послуги;

за розпискою від 02 листопада 2007 року 2000
доларів США передплату за послуги;

за розпискою від 04 грудня 2007 року 3000
доларів США за послуги по оформленню
документів купівлі-продажу приміщення
за адресою: АДРЕСА_1;

в цій же розписці зазначено, що 05 грудня
2007 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 100
доларів США, а 14 грудня 2007 року 400
доларів США за оформлення довідки БТІ;

за розпискою від 30 грудня 2007 року 3000
доларів США в рахунок оформлення
документів по приватизації приміщення
за адресою: АДРЕСА_1

в цій же розписці зазначено, що 10 січня
2008 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 200
доларів США;

за розпискою від 14 березня 2008 року 500
грн. для оформлення документів по
приватизації приміщень по вул.
Воскресенській, 7 /29, 49;

за розпискою від 16 жовтня 2008 року 2700
грн. для оформлення документації по
приватизації приміщення за адресою:
АДРЕСА_1

за розпискою від 10 листопада 2008 року 5200
грн. передплату за послуги. (а. с. 27-33)

30 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
ОСОБА_4 з позовом та просив стягнути
грошові кошти передані ним
відповідачці за вищезазначеними
розписками як заборгованість за
договорами позики.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 19 серпня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
заборгованість за договорами позики,
які підтверджуються розписками від 23
листопада 2007 року та від 26 травня 2008
року. В стягненні коштів отриманих
ОСОБА_4 від ОСОБА_3 за розписками від 30
вересня 2007 року, від 02 листопада 2007
року, від 04 грудня 2007 року, від 05 грудня
2007 року, від 14 грудня 2007 року, від 30
грудня 2007 року, від 14 березня 2008 року,
від 16 жовтня 2008 року, від 10 листопада 2008
року як за договорами позики
відмовлено. Цим же рішенням суду
встановлено, що зазначені в цих
розписках суми, ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 з
метою укласти в подальшому договір
купівлі-продажу приміщень АДРЕСА_1. Ці
суми, тобто 10700 доларів США та 8400 грн.
сторони визначили як попередню оплату
та за надані послуги по оформленню
документів і фактично є авансом (ч. 2 ст.
570 ЦК України) (а. с. 14-15).

Зміст вищезазначених розписок
підтверджує факт отримання грошових
коштів ОСОБА_4 від ОСОБА_3 Представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні
апеляційного суду також підтвердив, що
ОСОБА_4 визнає ту обставину, що вона
отримала від ОСОБА_3 грошові кошти,
зазначені в розписках. При цьому
представник відповідачки в
запереченнях на позов стверджує, що
сторони визначили відносини між собою
за вказаними розписками як послуги по
оформленню документів. Послуги були
надані (виконані) відповідачкою,
зокрема по оформленню довідок БТІ,
оформленню документів по приватизації.

Позивач існування між ним та
відповідачкою договору про надання
послуг заперечує та пояснює, що кошти
за розписками він передавав ОСОБА_4 в
рахунок оплати вартості приміщень
АДРЕСА_1, які ОСОБА_4 обіцяла йому
продати після їх приватизації.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Належних доказів того, що вона уклала з
ОСОБА_3 договір про надання послуг у
відповідності зі ст. ст. 638, 901 ЦК
України, відповідачка суду не надала.
Не надано нею і доказів надання
яких-небудь послуг ОСОБА_3 В розписках
від 30 вересня 2007 року на суму 2000 доларів
США, від 02 листопада 2007 року на суму 2000
доларів США, від 10 листопада 2008 року на
суму 5200 грн. не зазначено, які саме
послуги ОСОБА_4 повинна виконати на
користь позивача та в який строк, а тому
вони підтверджують факт отримання нею
вказаних грошових коштів від ОСОБА_3,
однак не підтверджують факт укладення
між сторонами договору про надання
послуг. Таким чином правова підстава
набуття ОСОБА_4 грошовими коштами за
цими розписками відсутня.

Щодо отримання ОСОБА_4 грошових коштів
за розписками від 04 грудня, 05 грудня, 14
грудня 2007 року в сумі 3500 доларів США,
від 30 грудня 2007 року, 10 січня 2008 року в
сумі 3200 доларів США, від 14 березня 2008
року в сумі 500 грн., від 16 жовтня 2008 року
в сумі 2700 грн. за послуги по оформленню
документів купівлі-продажу приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі
оформлення довідок БТІ, для оформлення
документів по приватизації приміщення
за адресою: АДРЕСА_1 то ці приміщення
відповідачка приватизувала і
переоформила на свого сина, про що вона
зазначила в своїй заяві від 24 квітня 2013
року на ім'я прокурора Сумської області
(а. с. 102-104 цивільної справи № 2/591/944/13 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу). Її представник в судовому
засіданні апеляційного суду пояснив,
що вказані нежилі приміщення ОСОБА_4
орендувала, а потім дійсно
приватизувала їх. Тобто дії по
оформленню документів на ці приміщення
ОСОБА_4 вчинила на свою користь, а не на
користь ОСОБА_3, а тому вони не є
наданням послуг останньому, які б
підлягали оплаті з його боку. Крім того
як зазначалося вище рішенням
апеляційного суду встановлено, що
зазначені в цих розписках суми, ОСОБА_3
передав ОСОБА_4 з метою укласти в
подальшому договір купівлі-продажу
приміщень АДРЕСА_1. Однак такий договір
між ними укладено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо
не встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом. За
змістом частини першої статті 1212 ЦК
України, на яку також посилається
ОСОБА_3 в обґрунтування свого позову,
безпідставно набутим майном є майно,
набуте особою або збережене нею у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави.
Особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Згідно ч. 2 ст. 1212 ЦК України
положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Так як належні докази про укладення між
сторонами договору про надання послуг
відсутні, договір купівлі-продажу,
приватизованих ОСОБА_4 приміщень
АДРЕСА_1, для оформлення документів на
які їй надавались грошові кошти ОСОБА_3
в рахунок оплати вартості цих
приміщень, між сторонами укладено не
було, правові підстави набуття та
збереження ОСОБА_4 грошових коштів
ОСОБА_3 за розписками від 30 вересня 2007
року, від 02 листопада 2007 року, від 04
грудня, 05 грудня, 14 грудня 2007 року, від 30
грудня 2007 року, 10 січня 2008 року, від 14
березня 2008 року, від 16 жовтня 2008 року,
від 10 листопада 2008 року в загальній
сумі 10700 доларів США та 8400 грн. відсутні,
а тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 570,
ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягають
поверненню позивачу.

Суд першої інстанції зазначених
обставин справи не з'ясував, доводам та
запереченням сторін належної оцінки не
дав. Пославшись на те, що позивачем не
надано доказів на підтвердження не
виконання відповідачкою своїх
зобов'язань з приводу надання послуг,
суд першої інстанції фактично прийшов
до помилкового висновку про існування
такого договору між сторонами. Крім
того цей висновок суперечить іншому
висновку, який суд зробив у рішенні про
те, що правовідносини між сторонами
врегульовані ст. ст. 1212, 1213 ЦК України,
так як договірний характер спірних
правовідносин відносин виключає
можливість застосування до них судом
положень ст. 1212 ЦК України.

Отже, рішення суду на підставі п. п. 1, 4 ч.
1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.2; 309 ч. 1 п. п.
1,4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду
Сумської області від 14 лютого 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 93925,10 гривень та
судові витрати в сумі 939,25 гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено у касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді