У х в а л а

іменем україни

5 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
управління комунального майна та
приватизації департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради,
комунального підприємства «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа - реєстраційна служба
Харківського міського управління
юстиції, про скасування розпорядження
органу приватизації, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухомість, усунення
перешкод у користуванні місцями
загального користування за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9,
на рішення апеляційного суду
Харківської області від 6
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 18 травня 2006 року він придбав
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,9
кв.м. Належна йому квартира мала місця
загального користування з квартирою
АДРЕСА_2, власниками якої є відповідачі,
а саме: коридор, площею 2,6
кв.м, та вбиральню, площею 4,6 кв.м. Під
час підготовки документів для продажу
належної йому квартири він з'ясував, що
відповідачі приватизували квартиру
АДРЕСА_2 як ізольовану, позбавивши його
доступу та права користування місцями
загального користування. Вважав, що
приватизація квартири АДРЕСА_2,
належної відповідачам, відбулася з
порушеннями чинного законодавства.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд скасувати
розпорядження управління комунального
майна та приватизації Харківської
міської ради від 25 березня 2008 року № 1987
про передачу у власність ОСОБА_5
квартири АДРЕСА_2; визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
вказану квартиру, видане 25 березня 2008
року ОСОБА_5 та членам її сім'ї ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8; зобов'язати
реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції анулювати
реєстрацію права власності на
зазначену квартиру; зобов'язати
комунальне підприємство «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
внести зміни до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_4,
вказавши площу вказаної квартири в
розмірі 34,3 кв.м; зобов'язати
відповідачів відкрити двері, що
позбавляють його можливості доступу до
приміщень № № І, ІІ
належної йому квартири АДРЕСА_1,
поновивши його право користування
коридором, площею 2,6 кв.м, та вбиральнею,
площею 4,6 кв.м.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 10 липня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Скасовано розпорядження управління
комунального майна та приватизації
Харківської міської ради від 25 березня
2008 року № 1987 про передачу у власність
ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2; визнано
недійсним свідоцтво про право
власності на вказану квартиру, видане 25
березня 2008 року ОСОБА_5 та членам її
сім'ї ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8;
зобов'язано комунальне підприємство
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» внести зміни до
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_4, вказавши площу
вказаної квартири в розмірі 34,3 кв.м,
згідно приватизації даної квартири у
1996 році, змінену комунальним
підприємством у 2004 році; зобов'язано
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відкрити
двері, що позбавляють ОСОБА_4
можливості доступу до приміщень №№ І,
ІІ належної йому квартири АДРЕСА_1
згідно з технічним паспортом,
поновивши його право користування
коридором, площею 2,6 кв.м, та
вбиральнею, площею 4,6 кв.м. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 6 листопада 2013
року рішення районного суду змінено:
скасовано в частині задоволених
позовних вимог та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову у
позові. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_4- ОСОБА_9, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду та відмовляючи в
задоволенні позову, апеляційний суд на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що спірна квартира
позивача, власником якої він є з травня
2006 року, була об'єктом приватизації у 1996
році як 56/100 частин комунальної
квартири АДРЕСА_1, а не квартири
АДРЕСА_2, при якій розміри і розрахунки
площі проведені відповідно до існуючої
технічної документації.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9,
відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 6 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта