Провадження №6/521/541/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року

місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду
міста Одеси – Плавич І.В., розглянувши
матеріали подання державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України, –

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 11-1
ЦПК України надійшли матеріали подання
державного виконавця першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України.

Матеріали свідчать, що на примусовому
виконанні в першому Малиновському
відділі державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
знаходиться виконавчий лист, виданий
Одеським окружним адміністративним
судом від 21 січня 2013 року про стягнення
з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 581940,54
гривень.

Проте у зв’язку із невиконанням
зобов’язання, від державного
виконавця на адресу суду надійшло
подання, в якому заявник просить суд
тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 11 ч.1,3 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов’язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, звертатися до суду,
який видав виконавчий документ, із
заявою про роз’яснення рішення, про
видачу дубліката виконавчого
документа, про встановлення чи зміну
порядку і способу виконання, про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення; звертатися до органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ, про роз’яснення
змісту документа; звертатися до суду з
поданням про розшук боржника –
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника – фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання.

Як встановлює ст. 377-1 ч.ч.1,2 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно подання державного виконавця, в
боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість,
що складає 581940,54 гривень, рішення суду
не виконується.

Дійсно, згідно ст. 6 ч.1 п.п.2,5, ч.2, ч.4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України», громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорта у випадках, якщо зокрема,
діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов’язання – до виконання
зобов’язань, або розв’язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України; він ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), – до
виконання зобов’язань. При цьому,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Паспорт
може бути тимчасово затримано чи
вилучено у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті,
або в разі використання паспорта для
вчинення злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Однак при зверненні до суду з
відповідним поданням, державним
виконавцем не представлено доказів, що
б обґрунтовували такі вимоги та
підтверджували всебічне здійснення
службою заходів, спрямованих на
виконання судового рішення. В
матеріалах подання відсутні відомості,
що свідчили б про належне повідомлення
особи про здійснення виконавчих дій,
ухилення боржника від сплати боргу,
намагання уникнути від виконання
грошового зобов’язання тощо.

Відтак суд вбачає, що відповідні вимоги
державного виконавця є передчасними та
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення даного
подання.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,
суд, –

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: