АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2017/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Твердохліб А.В. Доповідач -
Тамакулова В.О.Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

05 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О.,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 29
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення коштів, як
відшкодування завданої матеріальної
та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
стягнення коштів, як відшкодування
завданої матеріальної та моральної
шкоди.

В обґрунтування позову посилався на те,
що його дружина ОСОБА_6 є власником 1/2
частини домоволодіння по АДРЕСА_1
згідно договору дарування від 15 жовтня
2009 року посвідченого приватним
нотаріусом Синельниківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим номером 1555.

Відповідачі проживали в спірному
будинку на підставі договору оренди з
попереднім до ОСОБА_6 власником
будинку. Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 вересня 2010 року усунуто
перешкоди в праві власності ОСОБА_6,
відповідачів виселено з будинку.
Наслідком їх проживання був тотальний
погром, сміттєзвалище та борги за
комунальні послуги. Він з дружиною
погасив борги, сплатив рахунки,
пов'язані з відключенням газу та його
подачею. Загальний розмір завданої
матеріальної шкоди склав 11701 грн. 35 коп.
Моральну шкоду позивач визначив в 20000
гривень, бо він є інвалідом другої
групи, пережив стреси від протиправної
поведінки відповідачів.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали,
пояснили, що мешкали в будинку до
жовтня 2010 року, але погром не чинили,
між ними та позивачем склались
неприязні стосунки, просили про
відмову в позові, так як власником
домоволодіння є ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, належним чином
повідомлена про слухання справи.

Рішенням суду І інстанції в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким задовольнити
вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Ст. 11 ЦПК України передбачено право
суду розглядати цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог.

За ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконав
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.

Обґрунтованим є рішення, що ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, що підтверджені тими
доказами, які були досліджені в суді

Ч. 3 статті 386 ЦК України передбачено, що
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Згідно положенням частини 1 статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.ст. 23, 1167 ЦК України передбачають
правові підстави для стягнення
моральної шкоди.

Судом встановлено, що дружині позивача
ОСОБА_6 на праві власності належить 1/2
частини домоволодіння по АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 15
жовтня 2009 року посвідченого приватним
нотаріусом Синельниківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим номером 1555.

При відмові в позові суд зазначив , що
оскільки власником будинку є дружина
позивача, його права та законні
інтереси не порушено.

Однак такі висновки протирічать
матеріалам справи та вимогам Закону.

Ст. 60 СК України визначає режим
спільної сумісної власності щодо
майна, набутого подружжям за час шлюбу,
він встановлюється в разі, коли майно
набуте, тобто придбане або створене за
рахунок спільних коштів подружжя чи їх
спільної праці.

Позивач зазначав, що разом з дружиною
вони понесли збитки погашенням боргів
за комунальні послуги в сумі 11701,35 грн.
Однак ОСОБА_6 до участі в справі не
залучена, яка частина спільної
сумісної власності понесених витрат
належить позивачу суд не встановив.

Не залучено до участі в справі і
попереднього власника будинку ОСОБА_8
для встановлення умов договору найму з
відповідачами, сплати ними
комунальних платежів . Встановлення
вказаних обставин впливає на
визначення правових підстав заявлених
вимог при вирішенні спору.

Ч. 4 ст. 10 ЦПК України зобов'язує суд
сприяти: всебічному і повному
з'ясуванню обставин спору; роз'яснювати
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджати про
вчинення або не вчинення процесуальних
дій, здійсненню їх прав у випадках, що
встановлені цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
апеляційна інстанція скасовує рішення
якщо судом неправильно застосувано
норми матеріального чи процесуального
права.

Суд допустив такі порушення. В протиріч
вимог вказаних норм Закону судом не
встановлено: фактичних обставин по
справі, не уточнено позицію позивача
щодо залучення у справу ОСОБА_6,
колишнього власника будинку ОСОБА_8, не
з'ясувано конкретні вимоги стосовно
кожного з відповідачів про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, ,
характер правовідносин сторін, не
надано роз'яснень, як того вимагає
Закон.

Суд зробив передчасні висновки та
постановив незаконне рішення, яке
підлягає скасуванню, з постановленням
нового - відмови в позові.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити
частково. Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
коштів як відшкодування завданої
матеріальної та моральної шкоди -
скасувати, в позовних вимогах
-відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

С у д д і: