Справа № 362/3792/13 Головуючий у І
інстанції Жук М.В.Провадження №
22-ц/780/2940/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі: Микитенко
Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 липня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дитину та дружину,

ВСТАНОВИЛА:

02.07.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Васильківського міськрайонного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_3
про стягнення аліментів, мотивуючи
свої вимоги тим, що вони з відповідачем
перебувають у шлюбі, зареєстрованому
22.07.2011 року виконавчим комітетом
Ковалівської сільської ради
Васильківського району Київської
області, актовий запис за №79. Від шлюбу
сторони мають неповнолітню дочку -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом
з позивачем та перебуває на її
утриманні. Оскільки відповідач
матеріальну допомогу на утримання
дитини надає в недостатньому розмірі,
позивач просила суд стягнути з нього на
її користь на утримання дочки ОСОБА_4
аліменти в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно.

Крім того ОСОБА_2 просила суд на
підставі ст. 84 СК України стягнути з
ОСОБА_3 аліменти на своє утримання до
досягнення дитиною трьох років в
розмірі 2 000 грн., оскільки вона на даний
час не працює, доглядаючи їхню спільну
з відповідачем дочку.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 липня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 02
липня 2013 року до досягнення ОСОБА_4
повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на її
утримання у розмірі 2 000 грн. щомісячно,
починаючи з 02 липня 2013 року до
досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
трьохрічного віку, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_4. Допущено негайне
виконання рішення суду в межах суми
платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1, як особа, чиї права та інтереси
ним порушено, подала на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити по справі нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду є законним, якщо суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Рішення є обґрунтованим, якщо
воно ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, правильно визначив характер
спірних правовідносин, які склалися
між сторонами, встановивши, що вони
перебувають у шлюбі, від якого мають
дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з позивачем та
перебуває на її утриманні (а.с.3-5).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, в зв»язку з
чим висновок суду першої інстанції про
стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання їхньої
спільної дитини відповідає сімейному
законодавству, яке встановлює
обов'язок батьків утримувати своїх
дітей до досягнення ними повноліття.

При цьому визначений судом першої
інстанції розмір аліментів на
утримання дитини - ? частина всіх видів
заробітку (доходу) відповідача, на
думку колегії суддів є обґрунтованим
та таким, що відповідає інтересам
дитини.

Законним та обґрунтованим є і рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача грошових коштів на її
утримання, оскільки відповідно до ч. 2
ст. 84 СК України дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років.

Розмір аліментів на утримання
дружини, визначений судом в твердій
грошовій сумі - 2000 грн. був визнаний
відповідачем ОСОБА_3, що
підтверджується його заявою від 03.07.2013
року про визнання позову, наявною в
матеріалах справи (а.с.12).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
зазначила, що рішення суду від 22 липня
2013 року порушує права їхнього
спільного з відповідачем ОСОБА_3 сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв»язку з чим має
бути скасоване з постановленням по
справі нового рішення про відмову в
позові.

Однак доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
рішенням апеляційного суду Київської
області від 17 вересня 2013 року з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
стягнуто аліменти в розмірі ? частини
всіх видів заробітку відповідача,
починаючи з 05 квітня 2013 року (а.с.29-31).
Таким чином, рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 липня 2013 року про стягнення з
ОСОБА_3 аліментів на неповнолітню
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружину ОСОБА_2,
прав та інтересів неповнолітнього сина
ОСОБА_1 - ОСОБА_6, не порушує.

Крім того, гарантуючи захист прав
неповнолітніх дітей та дружини, з якою
проживає дитина, на отримання від
батька дитини аліментів, сімейне
законодавство передбачає, що розмір
аліментів може бути змінено за
рішенням суду виключно за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров»я когось із них, про що
зазначено в ст. 192 СК України, при цьому
ОСОБА_1 в рамках даної цивільної справи
ні платником, ні одержувачем аліментів
не являється і відповідно не має права
порушувати питання про зміну розміру
аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на її утримання та
утримання їхньої спільної з ОСОБА_2
неповнолітньої дочки.

Доводи апеляційної скарги про те, що
розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3
перевищує 50% його заробітної плати,
законності та обґрунтованості рішення
суду не спростовують, оскільки ця
обставина свідчить про порушення прав
виключно ОСОБА_3, який з метою
відновлення порушених прав в листопаді
2013 року звернувся до суду з позовом про
зменшення розміру стягнутих з нього
аліментів (а.с.32-34).

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга ОСОБА_1 не
містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: