АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/7225/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1054/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів:
Грох Л.М., Гринчука Р.С.

при
секретарі : Гриньовій А.М.

з участю : представника позивача
ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 676/7225/13-ц за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 18 березня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору, - орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради про
зобов'язання не чинити перешкоди у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною батьком, який проживає окремо.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з апеляційною скаргою,
колегія суддів

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_3, звертаючись до суду з
позовом, вказував, що у 2007 році між ним
та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Під час
шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, на теперішній час
шлюбні стосунки фактично припинились і
в Кам'янець-Подільському
міськрайонному суді розглядається
позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Враховуючи вік дитини, донька проживає
з матір'ю. В обґрунтування позову
вказував, що після припинення
подружніх відносин, між ним та
відповідачкою виникли непорозуміння
щодо спілкування з дитиною.
Відповідачка чинить йому перешкоди у
побаченні з донькою, участі його у
вихованні дитини. Всі спроби
домовитись відповідачка ігнорує. Будь
які намагання вирішити спір мирним
шляхом призводять до нових конфліктів.
Тому просив суд ухвалити рішення яким
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому,
ОСОБА_3, перешкод у вихованні та
вільному спілкуванні з його донькою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити
наступні способи участі ОСОБА_3 у
вихованні доньки : побачення з 15 години
п'ятниці до 9 години понеділка. Мати
можливість забрати дитину з
навчального закладу до себе до дому,
бути з нею у суботу і неділю в
присутності матері та привести в
навчальний заклад в понеділок вранці.
Побачення з донькою у святкові дні та
день народження з 14 години по 18 годину.
Спільний відпочинок влітку. Необмежене
спілкування з донькою особисто,
засобами телефонного, поштового та
іншого засобу зв'язку, що не
________________________________________________________________________
_________

Головуючий у першій інстанції - Лисюк
А.І. провадження №
22-ц/792/1054/14

Доповідач - Костенко А.М.

Категорія № 46 передбачають
безпосереднього фізичного спілкування
між батьком і донькою, зобов'язати
ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_3 про всі
зміни місця проживання, перебування та
навчання доньки ОСОБА_4, стягнути з
відповідачки судові витрати.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 18 березня 2014
року вказаний позов задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_3 перешкод у вихованні та
вільному спілкуванні з його рідною
донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Встановлено порядок участі батька -
ОСОБА_3 у вихованні доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме : у перші та треті
вихідні місяця в суботу о 10 год. 00 хв.
забирати дитину до свого місця
проживання і повертати матері в неділю
о 18 год. 00 хв.; щовівторка та щочетверга
о 16 год. 00 хв. забирати дитину з дитячого
навчального закладу та повертати
матері о 18 год. 00 хв. Визначено ОСОБА_3
години побачення та проведення
святкових днів з донькою ОСОБА_4 у дні
її народження та відпочинку з 14 години
по 18 годину та спільний відпочинок
влітку. Встановлено необмежене
спілкування батька ОСОБА_3 з донькою
ОСОБА_4 засобами телефонного, поштового
та іншого засобу зв'язку, що не
передбачають безпосереднього
фізичного спілкування між батьком та
донькою. Зобов'язано ОСОБА_2
повідомляти ОСОБА_3 про всі зміни у
місці проживання, перебування та
навчання доньки ОСОБА_4. В решті позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 57 грн. 35 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати вказане рішення суду,
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права. Вказує, що при вирішенні спору,
суд неправомірно не взяв до уваги факт
неналежного виконання позивачем свого
обов'язку щодо утримання дочки. Також
вирішуючи спір суд безпідставно не
взяв до уваги запис дитячого психолога
про розповідь дитини про її побиття
батьком. Суд не задоволив клопотання
про виклик дитячого психолога у судове
засідання. На думку апелянта, при
вирішенні спору суд не врахував, що
дочка є малолітньою, має особливу
прив'язаність до матері, крім того, є
однією статтю з матір'ю, тому саме матір
зможе забезпечити необхідний догляд за
дівчинкою. Задовольняючи позовні
вимоги, суд не врахував право матері на
спілкування з дочкою у святкові дні та
дні відпочинку. Також не визначено яким
чином позивач буде здійснювати
спільний відпочинок з дочкою влітку.
Крім того, апелянт вважає невірним
зазначення судом про невиконання нею
висновку органу опіки та піклування,
оскільки про прийняття такого рішення
дізналась лише 18 березня 2014 року.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
рішення суду зміні в частині надання
батькові права систематичних побачень
з дитиною у дні її народження та
відпочинку з 14 години по 18
годину та спільний відпочинок влітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 Цивільного
процесуального кодексу підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 з 5 жовтня 2007 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі.

На даний час сторони проживають
окремо, однак в межах одного населеного
пункту - м. Кам'янець-Подільський.

Від спільного проживання мають
дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внаслідок дій матері ОСОБА_2, яка
чинить перешкоди батьку - ОСОБА_3 у
спілкуванні з дитиною та участі у
вихованні, між сторонами виник спір.

Після подачі позовної заяви, за
зверненням суду, виконавчий комітет
Кам'янець-Подільської міської ради 13
березня 2014 року прийняв рішення № 29
яким затвердив висновок органу опіки і
піклування щодо можливого порядку
участі ОСОБА_3 у вихованні доньки.
Висновком затверджено, що ОСОБА_3 у
перші та треті вихідні місяця в суботу
о 10.00 год. забирає дитину до свого місця
проживання і повертає матері о 18.00 год.
в неділю; щовівторка та щочетверга о 16.00
забирає дитину з дитячого навчального
закладу та повертає матері о 18.00 год.;
час проведення святкових днів та
відпочинку узгоджує з матір'ю дитини.

Вказані обставини
підтверджуються свідоцтвом про
народження дитини, висновком органу
опіки і піклування та іншими
матеріалами справи. Фактично не
заперечують вказані обставини й
сторони.

Декларацією прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, у принципі 6
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в усякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону
України "Про охорону итинства" дитина,
яка проживає окремо від батьків або
одного з них, має право на підтримання з
ними регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування
не перешкоджатиме нормальному
вихованню дитини.

У відповідності до ст. 151, 153
Сімейного кодексу України батьки мають
переважне право перед іншими особами
на особисте виховання дитини. Батьки
мають право обирати форми та методи
виховання, крім тих, які суперечать
закону, моральним засадам суспільства.
Мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Ст. 157 Сімейного кодексу України
передбачено, що питання виховання
дитини вирішується батьками спільно.
Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 159 Сімейного кодексу
України якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. Під
час вирішення спору щодо участі одного
з батьків у вихованні дитини береться
до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Суд при встановленні способу
спілкування, має дотримуватись
розумного балансу на участь обох
батьків у вихованні дитини.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що після припинення
сімейних відносин, між колишнім
подружжям склалися особисті неприязні
стосунки, що унеможливлює вирішення
батьками спільно та за взаємною згодою
усіх питань щодо виховання їх доньки.

В той же час, як видно з матеріалів
справи, ОСОБА_3 по місцю проживання
характеризується позитивно, дані про
те, що він зловживає алкогольними
напоями або наркотичними засобами,
знаходиться на обліку в психіатра,
негативно впливає на дитину з точки
зору її виховання чи його спілкування з
дитиною перешкоджає нормальному
розвиткові дитини в справі відсутні.

Не встановлені судом і обставини,
які б обумовлювали побачення батька з
дитиною в присутності матері.

За таких обставин, суд першої
інстанції при вирішенні питання про
встановлення способу спілкування
позивача із донькою ОСОБА_4 правильно
визначив характер спірних
правовідносин, правові норми, що їх
регулюють, та з урахуванням інтересів
дитини, бажання і можливостей батька,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що визначений органом опіки і
піклування спосіб участі позивача у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
не зашкодить їй, а навпаки повністю
відповідатиме можливості дитини в
повній мірі сприймати піклування
кожного із батьків про її здоров'я,
фізичний та духовний розвиток.

Доводи апеляційної скарги, що
донька часто хворіє та потребує
повсякденного піклування матері з
дотриманням гігієнічних особливостей
дитини жіночої статі слід відхилити,
оскільки на даний час згідно довідки
лікаря дитина здорова, доказів, що
дитина потребує постійного догляду за
медичними показниками саме з боку
матері до суду не надано, за своїм віком
дитина може сама здійснювати гігієну
та догляд за тілом. Крім того, позивач
проживає разом зі своєю матір'ю, яка є
бабусею дитини і може здійснювати за
нею догляд, як за собою жіночої статі.

Не можуть бути підставою для
зміни судового рішення і твердження
апелянта про наявність заборгованості
позивача по сплаті аліментів, так як ця
обставина не є предметом даної
цивільної справи і не передбачена
сімейним законодавством, а саме ст. 159
Сімейного кодексу України, яка має бути
врахована судом при визначенні способу
участі одного з батьків у вихованні
дитини.

Однак, рішення суду в частині
визначення ОСОБА_3 годин побачення та
проведення святкових днів з донькою
ОСОБА_4 у дні її народження і відпочинку
з 14 години по 18 годину та спільний
відпочинок літом є таким, що ухвалене з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, неконкретним,
порушує рівність прав батька та матері
на спілкування з дитиною і участь у її
вихованні в дні народження дитини,
святкові дні та в літній період.

Визначаючи конкретні години
спілкування батька з дитиною у дні її
народження з 14 по 18 години суд не
врахував в повній мірі й право матері
на спілкування з дитиною у день її
народження в зручний для дитини час.
Адже час з 14 години до 18 години самий
оптимальний час для проведення
святкових заходів за участю дитини, її
друзів і подруг при святкуванні її дня
народження.

Також суд визначив час ОСОБА_3 з 14
години по 18 годину побачення та
проведення з донькою ОСОБА_4 у дні її
відпочинку, але при цьому не визначив,
що це саме за дні, адже субота і неділя
теж входять до днів відпочинку. В
позовній заяві позивач просив
визначити йому побачення з донькою
саме у святкові дні, а такі дні
визначені ст. 73 Кодексу законів про
працю України.

Також, надавши ОСОБА_3 право на
спільний відпочинок з донькою ОСОБА_4
влітку, суд не визначив конкретний
строк такого відпочинку. Зі змісту
рішення суду слідує, що ОСОБА_3 фактично
може відпочивати з дитиною повністю в
період з 1 червня по 31 серпня кожного
року, що порушує право матері на такий
же літній відпочинок з дитиною в
залежності від її перебування у
відпустці, матеріальної можливості
тощо.

З врахуванням вищевикладених
обставин і з метою забезпечення
рівності прав матері та батька на
спілкування з дитиною, колегія суддів
вважає за доцільніше надати ОСОБА_3
можливість приймати участь у вихованні
дитини і спільному з нею спілкуванні в
день її народження, святкові та
неробочі дні, передбачені ст. 73 Кодексу
законів про працю України, з 10 години до
14 години, а також надати позивачу
можливість на спільний відпочинок з
дитиною для її оздоровлення протягом 30
календарних днів в період з 1 червня по
31 серпня кожного року за попередньою
домовленістю з матір'ю щодо конкретних
дат такого відпочинку, а тому рішення
суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК
України , колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 18 березня 2014
року змінити.

Викласти абзац четвертий
резолютивної частини рішення в
наступній редакції :

Визначити ОСОБА_3 побачення з донькою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
день її народження, святкові та
неробочі дні, передбачені ст. 73 Кодексу
законів про працю України, з 10 години до
14 години, а також спільний відпочинок з
дитиною для її оздоровлення протягом 30
календарних днів в період з 1 червня по
31 серпня щорічно.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : (підпис)
Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя
А.М. Костенко