Номер провадження 2/756/852/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року
Оболонський районний суд м.Києва у
складі:

головуючого - судді
Кричиної А.В.

при секретарі
Мишковець М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» про усунення порушень прав
споживача страхових послуг, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся представник
позивачки з зазначеним позовом до
відповідача, згідно якого просив суд
визнати дії ТзДВ «СК «Провіта», такими
що порушують права позивача ОСОБА_1, як
споживача страхових послуг на
отримання страхового відшкодування;
усунути порушення права позивачки
шляхом стягнення з відповідача
страхового відшкодування в сумі 63810,00
грн., пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування в сумі 1003,48
грн. (а.с. 1-3). Заявою від 25.02.2014 року
представник позивачки зменшив позовні
вимоги в частині стягнення страхового
відшкодування та просив врахувати
часткову виплату відповідачем
страхового відшкодування та стягнути з
ТзДВ «СК «Провіта» на користь
позивачки 32908,48 грн. ( а.с.29). Свої вимоги
мотивував тим, що між сторонами 25.12.2012
року укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу №
09/02-2012028, згідно умов якого застраховано
майновий інтерес ОСОБА_1, пов'язаний з
відшкодуванням ТзДВ «СК «Провіта», як
страховиком, збитків у зв'язку з
пошкодженням легкового автомобіля
«Hyundai Accent», 2012 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, що належить позивачу на
праві власності. 05.04.2013 року, в межах
строку дії зазначеного договору,
сталася дорожньо-транспортна пригода,
за участю автомобіля позивачки,
внаслідок якої ушкодженням автомобіля
позивачці завдано матеріальних
збитків, пов'язаних з виконанням
відновлювального ремонту. На виконання
умов договору позивачка 08.04.2013 року
письмово повідомила страховика про
настання страхового випадку, а 24.04.2013
року подала заяву про виплату
страхового відшкодування, з усіма
документами в підтвердження обставин
та причин виникнення ДТП. 05.09.2013 року
між сторонами було укладено угоду про
визнання страхового випадку та розміру
страхового відшкодування в сумі 63810,00
грн. 31.10.2013 року позивачка звернулась до
відповідача з письмовою вимогою про
виплату зазначеної суми. У зв'язку з
частковою виплатою страхового
відшкодування в сумі 31905,00 грн.
представник відповідача зменшив
позовні вимоги. У зв'язку з
недотриманням термінів виплати
страхового відшкодування просив
стягнути з відповідача пеню.

В судовому засіданні представник
позивачки уточнені позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити, при
цьому зазначив, що вважає угоду про
розмір страхового відшкодування
підписану позивачкою 09.12.2013 року, по
якій була проведена виплата
відповідачем частки страхового
відшкодування, такою, що укладення на
виконання угоди сторін від 05.09.2013 року.

Представник відповідача в
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги не визнав, при цьому зазначив, що
угода № 02-11957/1 про розмір страхового
відшкодування, була укладена сторонами
відповідно до положень договору
добровільного страхування
транспортного засобу № 09/02-2012028 від
25.12.2012 року. Зазначена угода, є
документом, яким остаточно сторонами
погоджено розмір страхового
відшкодування в розмірі 31905,00 грн. та на
підставі якого за страховим актом №
02-11957/1 страховиком здійснено виплату
позивачці. Угоду про визначення
страхового відшкодування від 05.09.2013
року від імені страховика підписала
ОСОБА_2, яка не є уповноваженою особою,
та відповідно до положень Статуту
відповідача та своїх посадових
обов'язків не має повноважень на
підписання вказаних угод.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивачки, представника
відповідача, дослідивши письмові
докази по справі прийшов до висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 982 ЦК України істотними
умовами договору страхування є предмет
договору страхування, страховий
випадок, розмір грошової суми, в межах
якої страховик зобов'язаний провести
виплату у разі настання страхового
випадку (страхова сума), розмір
страхового платежу і строки його
сплати, строк договору та інші умови,
визначені актами цивільного
законодавства.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1
та ТзДВ «Страховою компанією «Провіта»
25.12.2012 року укладено договір
добровільного страхування
транспортного засобу № 09/02-2012028, згідно
умов якого застраховано майновий
інтерес позивачки, пов'язаний з
відшкодуванням відповідачем як
страховиком збитків, у зв'язку з
пошкодженням легкового автомобіля
«Hyundai Accent», 2012 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, що належить позивачці на
праві власності. ( а.с. 5-7).

Відповідно до п. 8.3.6. вказаного
договору страховик має право виплатити
страхове відшкодування за одним з
обраних варіантів: за домовленістю
сторін або згідно з угодою про розмір
страхового відшкодування.

Позивачка 08.04.2013 року письмово
повідомила страховика про настання
страхового випадку, а 24.04.2013 року подала
заяву про виплату страхового
відшкодування, з усіма документами в
підтвердження обставин та причин
виникнення ДТП, що мало місце 05.04.2013
року за участю автомобіля «Hyundai Accent», 2012
року випуску, державний номер НОМЕР_1. (
а.с. 9, 10).

Відповідно до положень угоди від
05.09.2013 року сторони дійшли згоди, що
розмір страхового відшкодування за
даним страховим випадком складає 63810,00
грн. ( а.с.11).

Разом з тим, позивачка та відповідач
уклали угоду № 02-11957/1 про розмір
страхового відшкодування, яка
підписана ОСОБА_1 09.12.2013 року відповідно
до положень якої, сторони дійшли
взаємної згоди, відповідно до умов
п.8.3.6. Договору добровільного
страхування транспортного засобу №
09/02-2012028, що розмір страхового
відшкодування за даним страховим
випадком становить 31905,00 грн. При цьому
в п.4 угоди зазначено, що в процесі
укладення цієї угоди та її виконання
права страховика та страхувальника не
порушені. В угоді відсутні положення,
що вказана сума є частковим погашення
страхового відшкодування. ( а.с.32).

Згідно ст. 990 ЦК України страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката). Страховий акт (аварійний
сертифікат) складається страховиком
або уповноваженою ним особою у формі,
що встановлюється страховиком.

На виконання зазначеної угоди № 02-11957/1,
відповідно до страхового акту № 02-11957/1,
платіжним дорученням № 2164 від 11.12.2013
року позивачці був сплачений
погоджений позивачкою з відповідачем
остаточний розмір страхового
відшкодування в розмірі 31905,00 грн. ( а.с.
33, 34).

Представником позивачки умови
вказаної угоди № 02-11957/1 про розмір
страхового відшкодування в сумі 31905,00
грн. не оспорювалися, а помилково
трактувались як часткове
відшкодування розміру страхового
відшкодування.

Враховуючи зазначене, судом не
встановлено підстав для задоволення
позовних вимог позивачки.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 979, 982, 990 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 88,
208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано до
Апеляційного суду м.Києва через
Оболонський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя