У Х В А Л А

19 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_5 та
відкритого акціонерного товариства
«Рівнепасвантажтранс» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним
позовом, просив стягнути із приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на свою користь
пеню у розмірі 693 грн 40 коп., інфляційні
втрати - 183 грн 14 коп. та три проценти
річних від простроченої суми - 135 грн 48
коп.; стягнути солідарно із ОСОБА_5 та
відкритого акціонерного товариства
«Рівнепасвантажтранс» відшкодування
втрати товарної вартості його
автомобіля у розмірі 4 602 грн 77 коп.,
відшкодування шкоди - 1549 грн 94 коп.,
втрачений дохід - 11 022 грн 17 коп.;
стягнути з ОСОБА_5 на свою користь
моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що 27
січня 2012 року о 8 год. 30 хв. у м. Заліщики
по вул. С. Бандери сталась
дорожньо-транспортна пригода далі -
ДТП) за участю автомобіля «RENAULT Sandero»,
державний номерний знак НОМЕР_1, яким
керував позивач та автомобілем
«MERSEDES–BENZ» державний номерний знак
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, внаслідок
якої автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП, що
підтверджується постановою
Рівненського міського суду
Рівненської області від 15 березня 2012
року.

Страховою компанією йому було
відшкодовано лише вартість
відновлюваних робіт, а втрату товарної
вартості автомобіля не відшкодовано,
тому він просив стягнути з
відповідачів солідарно зазначену суму,
із страхової компанії - пеню у зв'язку
із затримкою виплати страхового
відшкодування, три проценти річних та
інфляційні, а з ОСОБА_5 - завдану
моральну шкоду.

Рішенням Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 18червня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 1 жовтня 2013 року, в позові
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 листопада 2013
року відмовлено представнику ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 у відкритті касаційного
провадження на рішення Заліщицького
районного суду Тернопільської області
від 18червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 1жовтня 2013 року на підставі
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У січня 2014 року 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали
суду касаційної інстанції від 21
листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційних інстанцій одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фондом державного
майна України № 142/5/2092 від 24 листопада
2003 року, Закон України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», ст. ст.
15, 16, 20, 22, 23, 316, 525, 526, 536, 599, 610, 623, 625, 1166, 1167,
1187, 1188, 1192 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справи від 16 жовтня 2013
року, 18 жовтня 2013 року, 30 жовтня 2013 року,
6 листопада 2013 року, 20 листопада 2013 року,
2 грудня 2013 року, 4 грудня 2013 року, 25
грудня 2013 року, 10 січня 2014 року, 16 січня
2014 року, 22 січня 2014 року.

Відповідно до п. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

За змістом п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
практику застосування статей 353-360
Цивільного процесуального кодексу
України» заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК, може бути подана за
сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин. Під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Як убачається із ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року, яку
просить переглянути заявник, суд
касаційної інстанції погодився із
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про відсутність підстав для
задоволення позову з огляду на
встановлені судами обставини про те, що
приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна»
сплатило позивачу вартість ремонту
його автомобіля без порушення
встановлених у договорі страхування
строків, а також те, що позивач не довів
завдання йому моральної шкоди, збитків
у вигляді упущеної вигоди, а також
величину втрати товарної вартості
транспортного засобу.

Як убачається із наданих заявником
ухвал суду касаційної інстанції від 18
жовтня 2013 року, 6 листопада 2013 року, 20
листопада 2013 року, 2 грудня 2013 року, 10
січня 2014 року, 16 січня 2014 року, ними
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справах на підставі п. 5 ч.
4 ст. 328 ЦПК України. Проте із зазначених
ухвал суду касаційної інстанції не
можливо дійти висновку про встановлені
судами фактичні обставини справ.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 листопада 2013
року, а також ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 жовтня 2013 року, 30 жовтня 2013
року, 4 грудня 2013 року, 25 грудня 2013 року,
22 січня 2014 року постановлено у справах
за подібних правовідносин, але за
різних установлених судами фактичних
обставин, із них не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фондом державного
майна України № 142/5/2092 від 24 листопада
2003 року, Закон України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», ст. ст.
15, 16, 20, 22, 23, 316, 525, 526, 536, 599, 610, 623, 625, 1166, 1167,
1187, 1188, 1192 ЦК України.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_5 та
відкритого акціонерного товариства
«Рівнепасвантажтранс» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою, за заявою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

А.С. Олійник

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

В.М. Коротун

С.П. Штелик