У Х В А Л А

іменем україни

21 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого
Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Гудвіл»
про стягнення коштів за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Гудвіл» (далі - ТОВ
«Гудвіл»)на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 18
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від 6 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 30 вересня 2008 року, 21 січня 2009 року,
1 березня 2010 року та 10 січня 2011
року між ним, як фізичною особою, та ТОВ
«Гудвіл» в його ж особі як директором
було укладено договори безвідсоткової
поворотної фінансової допомоги, за
якими він надав товариству поворотну
фінансову допомогу на загальну суму 8 833
грн 13 коп., а товариство зобов'язалося
повернути надані кошти у визначені
договорами строки. Відповідач частково
погасив борг в сумі 7 240 грн, однак решту
суми, у добровільному порядку не
повернув, на його письмові вимоги не
реагує.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
суму боргу в розмірі 61 593 грн 13 коп.,
інфляційні втрати в сумі 365 грн
81 коп., відсотки за користування чужими
грошима в розмірі 2 327 грн 02 коп., три
відсотки річних в розмірі 2 255 грн 88 коп.,
всього: 66 541 грн 84 коп., а також
понесені ним судові витрати.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 6 лютого 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ТОВ
«Гудвіл» на користь ОСОБА_3 суму в
розмірі 66 541 грн 84 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Гудвіл»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив із того, що
згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином;
відповідач, частково повернувши борг,
зобов'язання за договорами належним
чином не виконав, борг у встановлені
договорами строки не повернув.

Проте повністю із такими висновками
судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають.

Судом установлено, що 30 вересня 2008 року,
21 січня 2009 року, 1 березня
2010 року та 10 січня 2011 року між ОСОБА_3 та
ТОВ «Гудвіл», від імені
якого діяв ОСОБА_3 як директор
товариства, було укладено договори
безвідсоткової поворотної фінансової
допомоги, за якими він надав товариству
поворотну фінансову допомогу на
загальну суму 68 833 грн 13 коп., а
товариство зобов'язалося повернути
надані кошти у визначені договорами
строки.

Заперечуючи проти позову, ТОВ «Гудвіл»
зазначало, що товариство вказаних
коштів не отримувало та надало виписку
про рух коштів по банківському рахунку
товариства за період, у який за
твердженням позивача були укладені
вказані договори безвідсоткової
поворотної фінансової допомоги, про
відсутність таких коштів (а.с. 66 - 80).

Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Ухвалюючи рішення, суди не з'ясували, чи
дійсно відповідач отримував кошти від
позивача за вказаними договорами
безвідсоткової поворотної фінансової
допомоги та не дали належну правову
оцінку наданим відповідачем доказам.

Відповідно до п. 1) ч. 4 ст. 145 ЦК України,
ст. ст. 14, 59 Закону України «Про
господарські товариства» до виключної
компетенції загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю належить визначення
основних напрямів діяльності
товариства, затвердження його планів і
звітів про їх виконання.

У порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України
суди на вказані вимоги закону та
обставини справи уваги не звернули, не
перевірили доводів відповідача про те,
що статутом товариства та чинним
законодавством не передбачено право
позивача, який при укладенні вказаних
договорів діяв як директор товариства
від його імені, тобто одноособово, на
залучення позикових коштів за
відсутності рішення зборів учасників
товариства; не з'ясували який порядок
залучення коштів передбачено статутом
товариства, чому вони не
опосередковані на банківському
рахунку товариства та дійшли
передчасного висновку про задоволення
позову.

Враховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, судами не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам ст. ст. 212 - 214 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Гудвіл»
задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 6 лютого
2014 року скасувати, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська