Провадження № 2/127/164/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.03.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:
головуючого - судді Сичук М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні майном та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в листопаді 2013
року звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні майном, мотивуючи свої
вимоги тим, що рішенням виконавчого
комітету Вінницької міської ради № 169
від 27.01.2011 року було прийнято рішення
оформити право приватної власності на
квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Вінниці від 27.10.2011 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до КП "ВМБТІ" про визнання
незаконним та скасування рішення від
10.02.2011 року № 550 про державну реєстрацію
права приватної власності ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1 залишені без
розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 28.10.2011 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені, визнано незаконним
та скасовано рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від
27.01.2011 року № 169 в частині оформлення
права власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1, визнано незаконними дії
виконавчого комітету.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 23.01.2012 року рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 28.10.2011 року залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 11.04.2012 року
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 28.10.2011 року та ухвалу
Апеляційного суду Вінницької області
від 23.01.2012 року скасовано, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ВК ВМР, ОСОБА_1
за участю третіх осіб на стороні
позивача без самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3, приватного
підприємства виробничо-торгової фірми
"Агропромселбуд", про визнання
незаконними дій виконавчого комітету
Вінницької міської ради, визнання
незаконними та скасування рішення,
свідоцтва про право власності
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької
області від 04.06.2013 року було прийнято
ухвалу якою рішення Вінницької
міського суду від 18.03.2013 року в частині
позовних вимог ОСОБА_1 скасовано і
ухвалено нове: визнано незаконним і
скасовано рішення ВК ВМР № 338 від 10.02.2011
року в частині оформлення права
власності ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 житловою
площею 89,1 кв.м.; визнано незаконним і
скасовано свідоцтво про право
власності серії САЕ №142064 виданого ВК
ВМР 10.02.2011 року на АДРЕСА_1 житловою
площею 89,1 кв.м. на ім"я ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 04.06.2013 року рішення
Вінницького міського суду від 18.03.2013
року в частині позовних вимог ОСОБА_2
скасовано і провадження по справі у цій
частині закрито.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрації прав та їх обтяжень від
29.10.2013 року, право власності на квартиру
АДРЕСА_1 житловою площею 89.1 кв.м.
зареєстровано за ОСОБА_1

Проте своє право на дану квартиру
позивач не може реалізувати оскільки
відповідач продовжуєїї займати та не
бажає звільняти, незважаючи на
численні прохання з боку позивача
вчиняє перешкоди у реалізації її права,
як власника зазначеного приміщення.
Тому позивач змушена звернутись з
даним позовом до суду та, згідно
збільшеним позовних вимог, просить суд
усунути перешкоди в користуванні
квартирою шляхом зобов"язання ОСОБА_2
звільнити дане житлове приміщення,
стягнути з неї 10000 грн. моральної шкоди
та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив суд
його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала частково, фактично не
заперечила проти вселення позивача,
пояснивши, що вона жодним чином не
перешкоджає, однак заперечили проти
стягнення моральної шкоди в зв'язку з
необґрунтованістю та безпідставністю.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
судом встановлено наступне.

Рішенням Виконавчого комітету
Вінницької міської ради № 169 від 27.01.2011
року було прийнято рішення оформити
право приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 27.01. 2011 року серії CAE № 142663
на квартира АДРЕСА_1 на праві власності
належить ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрації прав та їх обтяжень від
29.10.2013 року, право власності на квартиру
АДРЕСА_1 житловою площею 89,1 кв.м.
зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до технічного
паспорту на АДРЕСА_1 власником
зазначено ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Вінниці від 27.10.2011 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до КП "ВМБТІ" про визнання
незаконним та скасування рішення від
10.02.2011 року № 550 про державну реєстрацію
права приватної власності ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1 залишені без
розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 28.10.2011 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені, визнано незаконним
та скасовано рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від
27.01.2011 року № 169 в частині оформлення
права власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1, визнано незаконними дії
виконавчого комітету.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 23.01.2012 року рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 28.10.2011 року залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 11.04.2012 року
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 28.10.2011 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 23.01.2012 року скасовано, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ВК ВМР, ОСОБА_1
за участю третіх осіб на стороні
позивача без самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3, приватного
підприємства виробничо-торгової фірми
"Агропромселбуд", про визнання
незаконними дій виконавчого комітету
Вінницької міської ради, визнання
незаконними та скасування рішення,
свідоцтва про право власності
відмовлено (а.с. 11-17).

Рішенням Апеляційного суду Вінницької
області від 04.06.2013 року було прийнято
ухвалу якою рішення Вінницької
міського суду від 18.03.2013 року в частині
позовних вимог ОСОБА_1 скасовано і
ухвалено нове: визнано незаконним і
скасовано рішення ВК ВМР № 338 від 10.02.2011
року в частині оформлення права
власності ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 житловою
площею 89,1 кв.м.; визнано незаконним і
скасовано свідоцтво про право
власності серії САЕ №142064 виданого ВК
ВМР 10.02.2011 року на АДРЕСА_1 житловою
площею 89,1 кв.м. на ім"я ОСОБА_2 (а.с. 18-21).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 04.06.2013 року рішення
Вінницького міського суду від 18.03.2013
року в частині позовних вимог ОСОБА_2
скасовано і провадження по справі у цій
частині закрито (а.с. 22-23).

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію обтяжень на квартиру
відсутні накладені арешти.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Таким чином, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1 а відповідач своїми
незаконними діями призводить до
порушення права позивача на вільне
користування та розпорядження моїм
правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК
України, власникові належать право
володіння, користування та
розпорядження майном.

Згідно ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Також позивач наполягала, що через
неправомірні дії відповідача, в неї
погіршилось здоров"я та надала два
висновки лікаря від 24.07.2012 року та від
17.07.2012 року, вважає, що неправомірними
діями їй завдано моральну шкоду, яку
оцінює в 10000 гривень, так як вона
спричиняє душевні страждання та розлад
здоров"я.

Так, у п. 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31.03.95 р. "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" зазначає,
що відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні, Суд,
зокрема повинен з'ясувати, чим
підтверджується факти заподіяння
позивачеві моральних та фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору".

Так в зв'язку із недоведеністю вини в
діях відповідача та відсутністю
причинного зв'язку між шкодою та її
наслідками, вимоги ОСОБА_1 щодо
відшкодування моральної шкоди є
безпідставними та необгрунтованими.
Суд вважає, що надані позивачем
висновки про хворобливий стан в 2012 році
не можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог в частині
моральної шкоди.

У зв"язку із частковим задоволенням
позовних вимог, судові витрати слід
стягнути з відповідача на користь
позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог..

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 23, 317, 319, 321, 325, 328, 386, 391 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.95 року "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", ст.ст. 10,
57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1
належної їй на праві власності, та
зобов"язати ОСОБА_2 звільнити житлове
примішення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 229 (двісті
двадцять дев"ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області протягом
десяти днів з дня проголошення.

Суддя: