Справа № 464/6658/13
Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/956/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.,

суддів: Копняк
С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря:
Олексіва О.А.,

з участю:
позивачки ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 21 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, спричиненої залиттям квартири,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 21 листопада 2013 р. позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
в користь ОСОБА_2 7900 майнової шкоди, 4000
грн. моральної шкоди та 958 грн. судових
витрат.

Рішення суду оскаржила відповідачка
ОСОБА_4

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, неповне з'ясування
обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Зазначає, що актом від 24.05.2013 р.,
складеним БУ № 4 КЕВ м. Львова не
встановлено причини залиття квартири
позивачів, а також не наведено перелік
пошкоджень, які стались внаслідок
залиття та обсяги необхідного
відновлювального ремонту. Вказує, що
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
така шкода завдана не з її вини, тому
залиття 24.05.2013 р. відбулося внаслідок
того, що на кухні стався розрив шланга,
що могло відбутись внаслідок різких
перепадів тиску в системі
водопостачання. Вважає, що позивачем не
надано жодного доказу спричинення їй
моральної шкоди.

Відповідачка ОСОБА_4 належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи, що стверджується наявним у
справі рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення
(а.с.207), що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивачки ОСОБА_2 і її представника
ОСОБА_3 на заперечення апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 08 лютого 2013 р. 24
травня 2013 р. і 05 серпня 2013 р. з вини
відповідачки, яка мешкає у власній
квартирі АДРЕСА_1 була залита квартира
АДРЕСА_2 за вказаною адресою і
розташована поверхом нижче, в якій
мешкає позивачка. Внаслідок залиття
були пошкоджені стеля і стіни
приміщень квартири позивачки, останній
спричинено майнову шкоду на суму 7450
грн., вона понесла втрати на проведення
експертизи на суму 450 грн., внаслідок
цього їй завдано моральну шкоду,
відшкодувати шкоду добровільно
відповідачка відмовилася.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що залиття
квартири позивачки сталось з вини
відповідачки внаслідок недбалого
користування сантехнічними приладами
у своїй квартирі.

З висновками суду першої інстанції
слід погодитися, вони вмотивовані,
ґрунтуються на перевірених судом
наявних у справі доказах, відповідають
нормам права.

Згідно з ст. 319 ЦК України власність
зобов'язує, власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати економічну ситуацію та
природні якості землі, при здійсненні
своїх прав та виконанні обов'язків
власник зобов'язаний додержуватися
моральних засад суспільства.

Матеріалами справи, поясненнями ОСОБА_4
встановлено, що вона у своїй квартирі
здійснила самовільне перепланування і
перемістила сантехнічні прилади,
неякісно виконані роботи призвели до
пошкодження в стояку системи
водовідведення, а в подальшому залиття
сталося внаслідок пориву шланга в
системі.

Відповідно до п.2.3.6. Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 76
від 17.05.2005 р. у разі залиття, аварії
квартир складається відповідний акт
згідно з додатком 4. В такому акті
повинно бути вказано подію, яка
трапилася, дату її настання і наслідки,
з зазначенням , що саме залито, які
ушкодження сталися внаслідок залиття,
які речі пошкоджено та які обсяги робіт
необхідно здійснити для відновлення,
причину залиття, а також висновки і
рекомендації комісії про те, що
необхідно зробити, хто заподіяв шкоду.

Із актів комісії представників БУ № 4
КЕВ м. Львова від 24 травня 2013 р. і 05
серпня 2013 р. вбачається, що залиття
квартири позивачки сталось з вини
відповідачки, залито в приміщеннях
кухні, коридору, ванної кімнати,
туалету, дитячої кімнати.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України
громадяни зобов'язані забезпечити
схоронність жилих приміщень, бережно
ставитися до санітарно-технічного та
іншого обладнання, до об'єктів
благоустрою, додержувати правил
утримання жилого будинку і придомової
території, правил пожежної безпеки,
додержувати чистоти і порядку в
під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових
клітках і в інших місцях загального
користування.

Згідно з положеннями ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відтак суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що відповідачкою не
доведено відсутність її вини у залитті
квартири позивачки.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна (ч.2 п.3 ст. 23 ЦПК
України).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного
Суду України в постанові № 4 від 31
березня 1995 р. зі змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» при
заподіянні особі моральної шкоди
обов'язок по її відшкодуванню
покладається на винних осіб незалежно
від того, чи була заподіяна потерпілому
майнова шкода та чи відшкодована вона.

Доводи апеляційної скарги щодо не
встановлення комісією причин залиття
квартири, відсутність переліку
пошкоджень внаслідок залиття та обсягу
відновлювального ремонту судова
колегія вважає неспроможними, оскільки
спростовуються належними і
допустимими наявними у справі
доказами.

Відповідачка в апеляційній скарзі сама
підтверджує факт розриву шланга у
приміщенні її кухні 24 травня 2013 р. і
залиття квартири.

Що стосується висновку останньої, що
розрив міг статися внаслідок різких
перепадів тиску в системі
водопостачання, то доказів того
апелянтом не подано жодних.

Районний суд, відповідно з вимогами
ст.ст. 212, 214, 215 ЦПК України, дав вірну і
обґрунтовану оцінку зібраним доказам
та звіту про оцінку завданої шкоди,
який відповідає вимогам Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну діяльність в Україні».

Районним судом дано оцінку доказам
щодо спричиненої позивачці моральної
шкоди, її розмір визначено з
врахуванням засад розумності,
виваженості і справедливості.

Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки
висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини у справі, подані
сторонами докази та правильно визначив
характер спірних правовідносин,
рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам.

Апелянтом не подано належних та
допустимих доказів для спростування
рішення суду першої інстанції, які б
мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень
норм матеріального і процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування рішення відповідно до ст. 309
ЦПК України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 21 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.