18.04.2014 Справа № 756/1416/14-ц
Провадження № 2/756/1653/14
Ун. № 756/1416/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:
судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі: -
Чагаринській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Національної музичної академії
України імені П. І. Чайковського, третя
особа: ректор Національної музичної
академії України імені П. І.
Чайковського Рожок Володимир Іванович
про поновлення на роботі, визнання
незаконним наказу про оголошення
конкурсу, визнання проведення
засідання та рішення кафедри
незаконним, визнання проведення
конкурсу недійсним та визнання рішення
Вченої ради незаконним, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, визнання наказу про
звільнення незаконним, відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Національної музичної
академії України імені П. І.
Чайковського (надалі Національна
музична академія ), третя особа: ректор
Національної музичної академії
України імені П. І. Чайковського Рожок
Володимир Іванович про поновлення на
роботі, визнання незаконним наказу про
оголошення конкурсу, визнання
проведення засідання та рішення
кафедри незаконним, визнання
проведення конкурсу недійсним та
визнання рішення Вченої ради
незаконним, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
визнання наказу про звільнення
незаконним, відшкодування моральної
шкоди у розмірі 250 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує наступним.

Відповідно до наказу відповідача № 89-к
від 02.04.2007 року з позивачкою було
укладено строковий трудовий договір,
яким позивачку було призначено на
посаду завідувача кафедри камерного
ансамблю на 0,5 ставки за сумісництвом з
28 березня 2007 року, згідно ст. 23 п.2 КЗпП
України терміном на 5 років по 27 березня
2012 року, як з такою, що пройшла за
конкурсом.

Відповідно до наказу відповідача № 182-к
від 01 вересня 2009 року з позивачкою було
укладено новий строковий трудовий
договір, яким позивачку було
призначено на посаду завідувача
кафедри камерного ансамблю доцентом
(сумісником), професором який не має
вченого звання професора тієї ж
кафедри з навчальним навантаженням 0,5
ставки з 01 вересня 2009 року із
збереженням попередньо встановленого
строку на посаді завідувача кафедрою
камерного ансамблю згідно п.2 ст. 23 КЗпП
України.

Відповідно до наказу відповідача № 52-к
від 27 березня 2012 року Національною
музичною академією було видано наказ
про продовження строку дії роботи
позивачки на посаді завідувача кафедри
камерного ансамблю (суміснику) за
строковим трудовим договором на 0,5
ставки з 28 березня 2012 року до обрання
вченою Радою академії завідувача
кафедрою камерного ансамблю згідно ст.
34 Закону України «Про вищу освіту».

Позивачка вважає такий наказ
відповідача незаконним, через те, що
попереднім наказом від 01.09.2009 року їй
було продовжено термін перебування на
відповідній посаді до вересня 2014 року.

Наказом № 127-к від 20.06.2013 року позивачку
було безпідставно звільнено з роботи,
як з особою, яка не пройшла по конкурсу
на заміщення вакантної посади
завідувача кафедри згідно п.2 ст. 36 КЗпП
України.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2013 року позивачку
було поновлено на посаді завідувача
кафедри камерного ансамблю
Національної музичної академії з 20.06.2013
року з виплатою на користь позивачки
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, та моральної шкоди.

Незважаючи на рішення суду про
поновлення позивачки на посаді,
відповідачем 22.11.2013 року було видано
наказ № 178-А про оголошення конкурсу на
заміщення вакантної посади завідувача
кафедри камерного ансамблю
Національної музичної академії, яка на
думку позивачки на той час не була
вакантною.

Засідання кафедри камерного ансамблю,
яке було проведене 30.12.2013 року було
проведено неправомірно. Зокрема було
проігноровані доводи позивачки щодо
неправомірності проведення конкурсу
на заміщення вакантної посади
завідувача кафедри, яка не була
вакантною, засідання кафедри було
проведено у форматі таємного
голосування, результати голосування
були упередженими.

Того ж дня, тобто 30.12.2013 року було
проведено засідання Вченої Ради, до
повістки дня якого було внесено
питання про обрання завідувача кафедри
камерного ансамблю, за наслідками
якого було призначено нового голову
завідувача кафедри.

Наказом відповідача № 261-к від 30.12.2013
року позивачку, як завідувача кафедри
камерного ансамблю, професора, який не
має вченого звання професора,
кандидата наук, народну артистку
України (сумісника - 0,5 ставки) на
підставі рішення Вченої ради Академії
та результатів таємного голосування 30
грудня 2013 року, було звільнено з роботи,
як таку, яка не пройшла за конкурсом на
заміщення вакантної посади завідувача
кафедри згідно п.2 ст. 36 КЗпП України.

Позивачка вважає, що при прийнятті
відповідачем були проігноровані її
видатні досягнення, які були
направлені на розвиток кафедри
камерного ансамблю, яка перетворилась
за роки її керування на унікальний
творчий, просвітницький,
науково-методичний центр, не було
враховано, що позивачка є вихователем
понад 100 випускників, серед яких є
значна кількість лауреатів
міжнародних конкурсів, та ін.

Вважає, що такими діями відповідач
завдав їй моральних збитків, які
полягають у приниженні її авторитету,
порушенні звичайних життєвих зв'язків,
порушений звичайний її образ життя та
праці, внаслідок чого погіршився її
стан здоров'я.

З врахуванням вимог ст.ст. 36, 39-1, 43, 232, 233,
235, 236, 237, 237-2 КЗпП України позивачка
просить суд: поновити її на
викладацькій педагогічній роботі в
Національній музичній академії на
роботі викладача-педагога кафедри
камерного ансамблю національної
музичної академії та на посаді
завідувача кафедри камерного ансамблю,
визнати наказ № 178-А від 22.11.2013 року про
оголошення конкурсу на заміщення
вакантної посади завідувача кафедри
камерного ансамблю незаконним та
зобов'язати керівництво відповідача
відмінити його, визнати проведення
засідання та рішення кафедри камерного
ансамблю Національної музичної
академії від 30.12.2013 року незаконним,
визнати проведення конкурсу недійсним
та визнати рішення Вченої ради від
30.12.2013 року незаконним, виплатити
позивачці суму вимушеного прогулу з
01.10.2013 року по 22.12.2013 року та з 31.12.2013 року
за рахунок третьої особи по справі,
визнати наказ № 261-к від 30.12.2013 року про
її звільнення незаконним, та стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 250
000 гривень.

У судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги
у повному обсязі, та просили їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача - Національної
музичної академії, який одночасно є
представником третьої особи, в
судовому засіданні позов не визнав,
просив відмовити в його задоволенні,
посилаючись на те, що позов є
необґрунтованим, вважає, що звільнення
позивачки проведено у відповідності до
вимог Статуту академії та трудового
законодавства України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

З копії трудової книжки позивачки
ОСОБА_2 вбачається, що згідно наказу
Національної музичної академії № 67-к
від 11.05.1996 року, 04 травня 1996 року
позивачка була звільнена з академії
відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України по
переводу до Державного камерного
ансамблю «Київські солісти», та в даний
час основним місцем роботи позивачки є
Національний камерний ансамбль
«Київські солісти» (а.с. т.1, а.с. 183-185).

Позивачка ОСОБА_2 до звільнення
працювала у відповідача за
сумісництвом.

Наказом Національної музичної
академії № 89-к від 02.04.2007 року з ОСОБА_2
було укладено строковий трудовий
договір, яким позивачку було
призначено на посаду завідувача
кафедри камерного ансамблю на 0,5 ставки
за сумісництвом з 28.03.2007 року, згідно п. 2
ст. 23 КЗпП України терміном на 5 років по
27 березня 2012 року, як з такою, що пройшла
за конкурсом. (т.1, а.с. 14).

Згідно наказу відповідача №182-к від
01.09.2009 року з ОСОБА_2 як завідувачем
кафедри камерного ансамблю доцентом
(сумісником) укладено строковий
трудовий договір на посаду завідувача
кафедрою, професора, який не має
вченого звання тієї ж кафедри з
навчальним навантаженням 0,5 ставки з
01.09.2009 року із збереженням попередньо
встановленого строку на посаді
завідувача кафедри камерного ансамблю,
згідно п. 2 ст. 23 КЗпП України. (т.1, ас. 42).

Цим наказом змінено умови трудового
контракту з ОСОБА_2, що передбачені
наказом №89-к від 02.04.2007 року лише в
частині переходу ОСОБА_2 на посаду
завідувача кафедри, професора, який не
має вченого звання професора тієї ж
кафедри. В решті умови попереднього
контракту залишено без змін.

Наказом №52-к від 27.03.2012 року з ОСОБА_2
завідувачем кафедри камерного
ансамблю продовжено строк роботи на
цій посаді за строковим трудовим
договором на 0,5 ставки з 28 березня 2012
року до обрання Вченою радою
Національної музичної академії
завідувача кафедрою камерного
ансамблю згідно ст. 34 Закону України
«Про вищу освіту». (т.1 , а.с. 43).

Тобто, даним наказом визначено строк
роботи позивачки по посаді завідувача
кафедри до настання певної події, а
саме до обрання Вченою радою академії
нового завідувача кафедри камерного
ансамблю. Таким чином, зазначеним
наказом припинення повноважень
позивачки на займаній посаді
поставлено у залежність від настання в
майбутньому певної обставини (обрання
Вченою радою Національної музичної
академії завідувача кафедрою
камерного ансамблю).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
вищу освіту», Вчена рада вищого
навчального закладу є колегіальним
органом вищого навчального закладу
третього або четвертого рівня
акредитації і утворюється строком до
п'яти років (для національного вищого
навчального закладу - строком до семи
років). До компетенції Вченої Ради
вищого навчального закладу належить,
окрім іншого обрання на посаду таємним
голосуванням завідуючих кафедрами і
професорів.

Вказана норма Закону є обов'язковою для
відповідача, як навчального закладу
відповідного рівня акредитації, а отже
видання ним наказу № 52-к від 27.03.2012 року
про продовження строку роботи
позивачки на посаді завідувача кафедри
до обрання Вченою радою Національної
музичної академії завідувача кафедрою
камерного ансамблю є законним, та не
обмежила прав позивачки бути обраною
на відповідну посаду у майбутньому.

Національною музичною академією був
оголошений конкурс на заміщення
вакантної посади завідувача кафедрою
камерного ансамблю, під час проведення
якого було подано дві заяви від ОСОБА_7
та ОСОБА_2 На засіданні Вченої ради
Національної музичної академії 20.06.2013
року було проведено таємне
голосування, за результатами якого
претенденти на посаду не набрали
необхідної кількості голосів для
обрання на посаду.

Наказом №127-к від 20.06.2013 року у зв'язку з
не обранням ОСОБА_2 завідувачем кафедри
камерного ансамблю (сумісника) 20 червня
2013 року було звільнено з роботи, як
таку, що не пройшла за конкурсом на
заміщення вакантної посади завідувача
кафедри згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України.
(т.1, а.с. 100).

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2013 року позивачку
було поновлено на посаді завідувача
кафедри камерного ансамблю
Національної музичної академії з 20.06.2013
року з виплатою на користь позивачки
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, та моральної шкоди. (т.1, а.с
.88-91).

Зокрема судовим рішенням було
встановлено, що звільнення позивача з
посади завідувача кафедри камерного
ансамблю наказом №127-к від 20.06.2013 року
вчинено без достатніх правових
підстав, оскільки Вченою радою
академії не обрано завідувача
кафедрою, вибори 20.06.2013 року вважаються
такими, що не відбулись, а тому не
настала обставина, з якою наказ №52-к
від 27.03.2012 року пов'язував закінчення
строку трудових відносин сторін у
даній справі.

23 грудня 2013 року ОСОБА_2 було поновлено
на посаді завідувача кафедри камерного
ансамблю, на підставі виданого
Національною музичною академією
наказу №256-к від 23.12.2013 року. (т.1, а.с. 103).

Відповідно до п. 8 Положення про обрання
та прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації,
затвердженого Наказом Міністерства
освіти і науки України від 24.12.2002 року №
744, якщо при проведенні конкурсу на
відповідну посаду не було подано
жодної заяви або жоден із претендентів
не набрав більше 50% голосів присутніх
членів Вченої ради, конкурс також
вважається таким, що не відбувся, і
оголошується повторно.

З огляду на п.8 Положення, Національною
музичною академією було повторно
оголошено конкурс на заміщення
вакантної посади завідувача кафедри
камерного ансамблю (Наказ №178-А від
22.11.2013 року). (т.1, а.с. 102).

Видання відповідачем такого наказу
відповідає вимогам п.3 ст. 48 Закону «Про
вищу освіту», Положенню про обрання та
прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації,
затвердженого Наказом Міністерства
освіти і науки України від 24.12.2002 року №
744, а тому підстав для визнання його
незаконним та покладення на
відповідача обов'язків по його
скасуванню немає, у зв'язку з чим суд
приймає рішення про відмову у
задоволенні позову позивачки в частині
визнання наказу № 178-А від 22.11.2013 року
про оголошення конкурсу на заміщення
вакантної посади завідувача кафедри
камерного ансамблю незаконним та
зобов'язання керівництва відповідача
скасувати його.

30 грудня 2013 року було проведено
засідання кафедри камерного ансамблю
щодо кандидатур ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які
подали заяви на участь у конкурсі на
заміщення вакантної посади завідувача
кафедри камерного ансамблю. За
результатами голосування кандидатура
ОСОБА_2 не отримала голосів членів
кафедри, кандидатуру ОСОБА_6 підтримали
12 (з 14-ти) членів кафедри, 2 - утрималось.
(протокол засідання кафедри камерного
ансамблю № 7 від 30.12.2013 року, т.1, а.с.
215-219).

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 підтвердили у суді факт
проведення засідання кафедри 30.12.2013
року, особисту присутність на
засіданні кафедри як свою, так і
позивачки. Крім того, свідками
підтверджено те, що на волевиявлення
членів кафедри камерного ансамблю з
боку керівництва Національної
музичної академії жодного тиску не
чинилось.

Відповідно до п. 8 Положення, обрання
науково-педагогічних працівників
Вченою радою вищого навчального
закладу (факультету) проводиться
таємним голосуванням. Перед
голосуванням щодо кожної кандидатури
претендентів на відповідну посаду
оголошується висновок кафедри і
проводиться обговорення в їх
присутності. Рішення Вченої ради
вищого навчального закладу
(факультету) при проведенні конкурсу
вважається дійсним, якщо в голосуванні
брало участь не менше 2/3 членів Вченої
ради. Обраним уважається претендент,
який здобув більше 50% голосів присутніх
членів Вченої ради.

З дослідженого судом статуту
Національної музичної академії (т.2. а.с.
4-22), а саме п. 4.4. вбачається, що ректору
Національної музичної академії надано
повноваження щодо прийому та
звільнення з роботи працівників
Національної музичної академії
відповідно до законодавства України.

П. 4.6 Статуту передбачено, що до
повноважень Вченої ради Національної
музичної академії входить, в тому числі
подання пропозицій ректору щодо
призначення та звільнення з посад
проректорів, деканів, завідувачів
кафедрами, тощо.

На засіданні Вченої ради Національної
музичної академії 30.12.2013 року було
проведено таємне голосування на
заміщення вакантної посади завідувача
кафедри камерного ансамблю, в
результаті якого позивачка ОСОБА_2 не
отримала голосів. За кандидатуру
ОСОБА_6 проголосували всі 25 присутніх
членів Вченої ради. Обговорення
кандидатури ОСОБА_2 на засіданні
кафедри камерного ансамблю та на
засіданні Вченої ради Національної
музичної академії відбувалось в її
присутності. (витяг з протоколу № 5
Вченої ради Національної музичної
академії від 30 грудня 2013 року, т.1, а.с.
198-214).

Керуючись ст. 34 Закону України «Про
вищу освіту», а також рішенням Вченої
ради Національної музичної академії та
результатами таємного голосування,
ректором було видано наказ № 261-к від
30.12.2013 року про звільнення ОСОБА_2 30
грудня 2013 року як таку, яка не пройшла
за конкурсом на заміщення вакантної
посади завідувача кафедри камерного
ансамблю згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України.
(т.1, ас. 101).

Зазначені судом засідання, а саме
засідання кафедри камерного ансамблю
та засідання Вченої ради Національної
музичної академії, які були проведені
30.12.2013 року не обмежили право позивачки
бути обраною на відповідну посаду за
конкурсом. Судом встановлено, що
позивачка була присутньою на обох
засіданнях, висловлювала свою думку з
питань, які були предметом обговорення,
приймала участь у конкурсі на
заміщення вакантної посади завідувача
кафедри камерного ансамблю. Посилання
позивачки щодо її участі у конкурсі під
час перебування на лікарняному, не є
підставою для визнання судом
проведення засідання та рішення
кафедри камерного ансамблю
Національної музичної академії від
30.12.2013 року незаконним, визнання
проведення конкурсу недійсним та
визнання рішення Вченої ради від 30.12.2013
року незаконним, та приймає рішення про
відмову у задоволенні позову позивачки
в цій його частині.

З пояснень представника відповідача
вбачається, що відповідно до п. 9
Положення про обрання та прийняття на
роботу науково-педагогічних
працівників вищих навчальних закладів
третього і четвертого рівнів
акредитації, затвердженого Наказом
Міністерства освіти і науки України
від 24.12.2002 року № 744, рішення Вченої ради
вищого навчального закладу
(факультету) є підставою для укладення
трудового договору з обраною особою і
видання наказу ректора про прийняття
її на роботу, згідно якого з ОСОБА_6
укладено строковий трудовий договір на
посаді завідувача кафедри камерного
ансамблю терміном 5 років.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 в
Національній музичній академії
працювала за сумісництвом за строковим
трудовим договором на 0,5 ставки.
Основним місцем роботи позивача є
Національний камерний ансамбль
«Київські солісти». Статтею 43-1КЗпП
України передбачено можливість
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без
попередньої згоди виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника) і
допускається у випадках: звільнення з
суміщуваної роботи у зв'язку з
прийняттям на роботу іншого
працівника, який не є сумісником.
Враховуючи те, що робота ОСОБА_2 на
посаді завідуючого кафедрою була
юридично та фактично суміщуваною, суд
вважає, що ОСОБА_2 звільнено на законних
підставах без порушення вимог порядку
з дотриманням норм чинного
законодавства України.

В позовній заяві ОСОБА_2 посилається на
продовження дії строкового договору на
невизначений строк передбачений ч. 2 ст.
39-1КЗпП України, однак дана норма
стосується лише строкових договорів,
що були переукладені один чи декілька
разів, а обрання завідувача кафедрою
належить виключно до компетенції
Вченої ради (п.1 ст. 34 Закону України
«Про вищу освіту»). П. 2 ст. 23 КЗпП
України передбачено, що строковий
трудовий договір укладається у
випадках, коли трудові відносини не
можуть бути встановлені на
невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника
та в інших випадках, передбачених
законодавчими актами. Обрання
завідувача кафедрою відбувається
відповідно до Закону України «Про вищу
освіту» та Положення про обрання та
прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації,
затвердженого Наказом Міністерства
освіти і науки України від 24.12.2002 року №
744. Цими нормативно-правовими актами
передбачено повноваження Вченої ради
щодо обрання на посаду завідувача
кафедри та визначено строк трудового
договору завідувача кафедри.

З огляду на наведене суд приймає
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_2 щодо поновлення її на
викладацькій педагогічній роботі в
Національній музичній академії на
роботі викладача-педагога кафедри
камерного ансамблю національної
музичної академії та на посаді
завідувача кафедри камерного ансамблю,
та сплати на користь позивачки
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Також суд не вбачає підстав для
задоволення позову позивачки в частині
стягнення на її користь моральної
шкоди, оскільки такі позовні вимоги є
похідними від первісних позовних
вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,
ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 23, 36, 43-1 КЗпП
України, ст. 34 Закону України «Про вищу
освіту», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Національної музичної академії
України імені П. І. Чайковського, третя
особа: ректор Національної музичної
академії України імені П. І.
Чайковського Рожок Володимир Іванович
про поновлення на роботі, визнання
незаконним наказу про оголошення
конкурсу, визнання проведення
засідання та рішення кафедри
незаконним, визнання проведення
конкурсу недійсним та визнання рішення
Вченої ради незаконним, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, визнання наказу про
звільнення незаконним, відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.Г.Камбулов