І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Пров. №2/668/244/14
24.03.2014 року Суворовський районний суд
міста Херсона у складі:
Головуючого -судді Гонтар
При секретарі -Решетніковій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Першої
Херсонської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття
У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом Першої Херсонської
державної нотаріальної контори про
зняття арешту з квартири.
В обгрунтування позовних вимог
зазначила, що є дочкою ОСОБА_4, яку
рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 31.05.2013 року оголошено
померлою. За життя її матері належала
квартира АДРЕСА_1. Оскільки в реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна вказана квартира помилково
значиться як така, на яку накладено
арешт, що стало підставою для відмови у
державній реєстрації права власності
позивачки на зазначену квартиру та
позбавляє її можливості реалізувати,
визначені ст.ст.317,319 ЦК України права,
позивачка просила суд зняти арешт з
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала,
просила позов задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про день та час слухання
справи, в судове засідання не з'явився .

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи та надані сторонами
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, яка
рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 31.05.2013 року оголошена
померлою.

Згідно довідки ЖБК №0103 ОСОБА_4 до
моменту оголошення її померлою
належала на праві власності квартира
АДРЕСА_1.

24.07.2013 року реєстраційною службою
Суворовського районного управління
юстиції у м.Херсоні відмовлено ОСОБА_1 у
державній реєстрації за нею права
приватної власності на зазначену
квартиру на тій підставі, що в реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна вказана квартира значиться як
така, на яку накладено арешт рішенням
Суворовського районного суду
м.Херсона.

При цьому згідно відомостей з єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна власником квартири
АДРЕСА_1 значиться не ОСОБА_4, а ОСОБА_2

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 321 цього Кодексу
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Крім того, відповідно до п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26.12.2003, № 14 "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" вимоги інших осіб щодо
належності їм, а не боржнику майна, на
яке накладено арешт, вирішуються
шляхом пред'явлення ними відповідно до
правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12
ГПК) позову до боржника та особи, в
інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на майно і
звільнення його з-під арешту.

Судом встановлено, що ухвалою
Суворовського районного суду м.Херсона
від 11.07.1996 року задоволено заяву ОСОБА_3
про вжиття заходів забезпечення позову
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди та накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1

Ухвалою цього ж суду від 08.06.2000 року
знято арешт з вказаної квартири.

Зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 не
належить на праві власності ОСОБА_2, а
належить ОСОБА_4, з огляду на те, що з
належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1
ухвалою Суворовського районного суду
м.Херсона від 08.06.2000 року знято арешт,
суд приходить до висновку про
помилковість державної реєстрації
обтяження стосовно спірної квартири та
наявність підстав для зняття з неї
арешту.

Приймаючи до уваги, що Перша Херсонська
державна нотаріальна контора не є
належним відповідачем у справі, позов
підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 57-60, 81, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Першої Херсонської
державної нотаріальної контори,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з
квартири задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційний суд
Херсонської області через
Суворовський районний міста Херсона
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

СуддяД. О. Гонтар