У х в а л а

17 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,Касьяна
О.П., Парінової І.К.,

розглянувши у судовому засіданні заяву
ОСОБА_6, який діє від імені та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 жовтня 2013 року у справі за
позовом комунального підприємства
«Щорська житлово-експлуатаційна
дільниця» до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Щорського районного суду
Чернігівської області від 13 серпня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 10 вересня 2013 року, позов КП
«Щорська житлово-експлуатаційна
дільниця» задоволено частково та
стягнуто з ОСОБА_7 на її користь
заборгованість за надані послуги за
період з липня 2010 року по квітень
2013 року включно у сумі 1 290 грн.79 коп.

Стягнуто з КП «Щорська
житлово-експлуатаційна дільниця» на
користь держави недосплачений судовий
збір у розмірі 62 грн.40 коп. Стягнуто з
ОСОБА_7 на користь КП «Щорська
житлово-експлуатаційна дільниця»
судовий збір у сумі 129 грн. 08 коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КП
«Щорська житлово-експлуатаційна
дільниця» витрати на юридичну допомогу
у сумі 221 грн. 02 коп.

25 жовтня 2013 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ОСОБА_6, який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7 відмовлено у
відкритті касаційного провадження у
справі за його касаційною скаргою на
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду на підставі п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

31 грудня 2013 року відповідач подав заяву
про перегляд зазначеної ухвали з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник зазначає:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 квітня 2011 року у справі про
стягнення заборгованості, якою рішення
суду апеляційної інстанції скасовано,
а рішення суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову залишено
в силі;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 березня 2013
року у справі про стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги, якою
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі, за касаційною
скаргою відповідача на рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду про відмову у
задоволенні позову.

В обґрунтування заяви відповідач
посилається на ті обставини, що судами
касаційної інстанції при вирішенні
подібних спорів неоднаково
застосована ст. ст. 19, 20, 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», що потягло ухвалення різних
за змістом судових рішень.

Перевіривши доводи заяви, зміст
судових рішень, на які посилається
заявник, та судового рішення, про
перегляд якого подана заява, колегія
суддів дійшла висновку, що у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України потрібно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали суду касаційної
інстанції, про перегляд якої подана
заява, вбачається, що суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для задоволення позову,
оскільки позивач фактично надавав
послуги по обслуговуванню будинку та
прибудинкової території, мешканці
квартири ними користувались, а
відповідачка порушила зобов'язання з
оплати у встановлені строки за надані
позивачем послуги, тому повинна їх
сплатити навіть за відсутності
відповідного договору.

Зі змісту ухвали суду касаційної
інстанції від 13 квітня 2011 року, на яку
посилається заявник, вбачається, що суд
погодився з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову виходячи з того, що
між сторонами не було укладено
договору про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкових
територій, а позивач не довів надання
відповідачеві таких послуг та їх
отримання.

Отже, судами касаційної інстанції з
урахуванням встановлених обставин
справи та їх оцінки зроблені
відповідні висновки про наявність чи
відсутність підстав для задоволення
позовів, тому неоднакового
застосування ст. ст. 19, 20, 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» в даному випадку не відбулось.

Крім того, зі змісту ухвали суду
касаційної інстанції від 29 березня
2013 року, на яку посилається заявник,
як на приклад неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, у подібних
відносинах, вбачається, що вона
постановлена за касаційною скаргою
позивача за зустрічним позовом про
захист прав споживачів
житлово-комунальних послуг та ухвалені
у справі судові рішення перевірялись
тільки в межах його позову та
касаційної скарги, отже ці судові
рішення не є такими, що ухвалені у
подібних правовідносинах.

Отже, колегія суддів дійшла висновку
про те, що наведені заявником доводи не
містять ознаки, які згідно з вимогами
статті 355 ЦПК України є підставою для
перегляду судових рішень суду
касаційної інстанції, а тому у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
комунального підприємства «Щорська
житлово-експлуатаційна дільниця» до
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,
за заявою ОСОБА_6, який діє від імені та
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 жовтня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

В.М. Коротун

І.К. Парінова