З а о ч н е р і ш е н н я
м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово
судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі - Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «Надра» до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Надра звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет застави та просить звернути
стягнення на предмет застави -
автомобіль марки «MITSUBISHI» модель PAJERO,
рік випуску 2008, колір чорний,
заводський номер кузова НОМЕР_1,
державний номер НОМЕР_2, зареєстрований
РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області 2008 року, який належить ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданий 14.02.2008 року та стягнути ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «Надра» сплачений
судовий збір у сумі 3 441,00 грн.
Позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на неналежне
виконання відповідачем позичальником
покладених на нього умовами кредитного
договору зобов'язань в частині
своєчасного погашення кредиту, чим
допустив заборгованість, в зв'язку з
чим позивач звернувся до суду з
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, згідно заяви
позовні вимоги підтримав та просив
справу розглядати за його відстуністю..
Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про день слухання справи
був повідомлений належним чином, що
підтверджується судовою повісткою, що
була повернута до суду з відміткою за
збігом терміну зберігання.
Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, про день слухання справи
була повідомлена належним чином, що
підтверджується судовою повісткою, що
була повернута до суду з відміткою за
збігом терміну зберігання
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України,
судова повістка разом з розпискою, а у
випадках встановлених цим Кодексом з
копіями документів, надсилається
поштою рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єра за
адресою, зазначеною стороною чи іншою
особою, яка бере участь у справі. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.
Враховуючи, що відповідач був належним
чином завчасно сповіщений про час і
місце розгляду справи, і не з'явився в
судове засідання, суд вважає за
необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК
України розглянути справу у
відсутності відповідача.
Таким чином, відповідач про час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином. Суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Суд, дослідивши зібрані по справі
докази та оцінивши норми чинного
законодавства, прийшов до висновку, що
в задоволені позовних вимог слід
відмовити, виходячи з наступного.
20 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_2 був укладений договір «Авто
пакет» № 05/02/2008/840-К/2009, за умовами якого
банк зобов'язувався надати
позичальнику кредит в розмірі 53 500,00
доларів США на термін і на умовах,
передбачених у даному Договору.
Згідно з п. 1.1.2. договору відповідач
ОСОБА_2 зобов'язався використовувати
кредит на зазначені в договорі цілі та
у відповідності до п. 4.3 договору
забезпечити повернення кредиту і
сплату нарахованих процентів у
встановлені договором терміни. Терміни
та порядок сплати кредиту та процентів
встановлені п. 2.2.1 - 2.2.3 кредитного
договору, згідно з якими ОСОБА_2
зобов'язався кожного місяця сплачувати
встановлені мінімальні суми по
Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу
України, якщо позичальник
зобов'язувався повертати кошти
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позичкодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишився та сплати
Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.
Через невиконання відповідачем
своїх зобов'язань перед позивачем до
договору «Автопакет» № 05/02/2008/840-К/209 від
20.02.2008 року, загальний розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем станом на 18.09.2013 року складає
43 450,11 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ на зазначену дату складає 347
296, 73 гривень (триста сорок сім тисяч
двісті девяносто шість грн. 73 кой.), з
- суму Кредиту в розмірі 36 590, 83
доларів США, що дорівнює еквіваленту у
- суму процентів за користування
Кредитом в розмірі 622, 20 доларів США, що
дорівнює еквіваленту у розмірі 4 973, 24
- суму пені за порушення строків
повернення Кредиту та сплати процентів
за користування Кредитом в розмірі 887, 08
доларів США, що дорівнює еквіваленту у
розмірі 7 090, 44 грн;
- суму штрафів в розмірі 5 350, 00
доларів США, що дорівнює еквіваленту у
розмірі 42 762,55 грн.
Крім цього, наданий ОСОБА_2 кредит
також забезпечений порукою ОСОБА_3, що
підтверджується Договором Автопакет»
№05/02/2008/840-К/209 від 20.02.2008 року.
Відповідно до пункту 1.1. Договору
застави від 13.10.2011 р., в якості
забезпечення виконання відповідачем
зобов'язань щодо погашення
Кредиту/Кредитної лінії, сплати
відсотків та інших платежів,
передбачених цим Договором, можливих
штрафних санкцій, відповідач передає в
заставу Автотранспортний засіб, що
набувається відповідачем.
Предмет застави, згідно Договору
застави, визначено в розділі
«Визначення термінів» та відповідно до
якого, предметом застави є - автомобіль
марки Mitsubishi, модель Pajero, рік випуску 2008,
колір чорний, заводський номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрований МРЕВ-1 ДАІ ГУМВС України
в Одеській області 2008 року, який
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданий 14.02.2008 року.
Згідно положень 2.1. Договору застави,
при порушенні відповідачем умов
Договору щодо Строків виконання
Зобов'язання у Банку виникає право на
задоволення вимог, забезпечених
заставою, за рахунок Предмету застави.
Розділом 4 того ж договору передбачено,
що звернення стягнення на Предмет
застави здійснюється згідно Законом
України «Про заставу».
Згідно ст. 20 Закону України «Про
заставу» позивач набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
Згідно ст.. 24 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяження», встановлено, що
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса в
порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Згідно ст.. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяження», встановлено, що
обтяжувач, який звертається до суду з
вимогою звернути стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до моменту подання
заповідного позову до суду письмово
повідомити всіх обтяжувачів, на
користь яких встановлено
зареєстроване обтяження цього ж
рухомого майна, про початок судового
провадження у справі про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.
Позивач є обтягучавем з найвищим
пріоритетом, у відповідності до ст. 2
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяження» та
положень Кредитного договору, у зв'язку
з тим, що на момент вчинення правочину,
будь-яких інших обтяжень на Предметі
застави не зареєстровано.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяження»
звернення стягнення на предмет застави
може бути здійснено у :посіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних г ?ргів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону.
Згідно з положеннями пункту 4.2.4
Кредитного договору Банк має право
вимагати від Позичальника
дострокового виконання зобов'язань
щодо повернення кредиту , сплати
нарахованих відсотків та інших
платежів, передбачених Кредитним
договором, можливих штрафних санкцій,
якщо Позичальник несвоєчасно чи не в
повному обсязі сплатив черговий
Однак, встановлені Кредитним договором
терміни повернення наданого кредиту
основної суми та терміни сплати
відсотків за кредит Відповідачами не
Пунктом 5.1 Кредитного договору
встановлено, що у разі прострочення
відповідачем строку сплати
мінімальних необхідних платежів по
погашенню Кредиту/Кредитної лінії,
відповідач сплачує Банку пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, за
хожень день просрочення.
Окрім того, пунктом 5.2 визначається
перелік порушень з боку відповідача,
внаслідок яких Банком може
застосовуватись стягнення штрафу у
розмірі 10% відсотків гід суми кредиту
за кожен випадок порушення умов
договору. Керуючись п.4.3.2 та п.4.3.17
відповідач в день укладення Кредитного
договору зобов'язаний застрахувати
Предмет застави в страховій компанії,
що входить до переліку акредитованих
банком. Позичальник має надавати в Банк
копію договору страхування (страхового
полісу) та копію документу, що
засвідчує оплату страхового внеску.
Строк дії договору страхування може
складати до одного року. В момент
підписання Кредитного договору
відповідачем був укладений Договір
страхування по програмі Каско в
страховій компанії, однак в подальшому
жодних підтверджень наступного
страхування предмету застави
відповідачем не надавалося, що є
порушенням п.4.3.2, п. 4.3.14 Кредитного
договору та п. 2.3.7 Договору застави.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобовязання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства,
одностороння відмова від зобовязання
або одностороння зміна його умов не
12 грудня 2013 року за № 5531 Банком на
адресу ОСОБА_2 було направлено
повідомлення про наявність
простроченої заборгованості та з
вимогою належного виконання умов
кредитного договору та сплати боргу.
В силу статті 20 Закону України «Про
заставу» банк має право з метою
задоволення своїх вимог звернути
стягнення на предмет застави у випадку,
якщо в момент настання термінів
виконання зобов'язань, передбачених
кредитним договором, вони не будуть
Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. Звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду в порядку ст. 590 ЦК
України.

У відповідності до ст. 25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави в рішенні
суду зазначаються і спосіб реалізації
предмета застави шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Крім цього, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» передбачено, що
обтяжувач, який ініціює звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30
днів з моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача
(заклад).

Положення згаданого Закону визначають
правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, позивачем як заставодержателем
на адресу заставодавця не було
надіслано відповідного повідомлення
(вимоги) про передання предмету
обтяження у володіння обтяжувача
(заклад). Матеріали справи також не
містять доказів того, що Банк як
обтяжувач, і який ініціював звернення
стягнення на предмет застави до
початку звернення стягнення
зареєстрував в Державному реєстрі
відомості про звернення стягнення на
предмет обтяження.

Виходячи з наведених норм закону,
вимоги позивача як заставодержателя
щодо звернення стягнення на предмет
застави шляхом передачі в заклад та
його реалізації не є самостійними
вимогами, а є лише способом задоволення
вимог кредитора до боржника за
основним зобов'язанням. Відповідно до
вимог діючого цивільного
законодавства банк спочатку повинен
був звернутися до суду з позовом про
стягнення з позичальника достроково
всієї суми кредиту, відсотків та
штрафних санкцій. Однак, така вимога
позивачем не заявлялась. Договір
застави є похідним від основного
зобов'язання, тому звернення стягнення
на заставлене майно є передчасним.

У відповідності до вимог ст. 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконувати свої
обов'язки відповідно до договору.

На момент розгляду даної справи
кредитний договір не розірвано, в
зв'язку з чим відповідач має час,
протягом якого зможе здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до кредитного договору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір та витрати на
інформаційно-технічне позивачу не
відшкодовуються.

Керуючись Законом України «Про
заставу», «;Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 214, 215, 218, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України та ст.ст. 16, 526, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет застави -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя