Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом: Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ
УКРАЇНА» звернулося до Дніпровського
районного суду м. Києва з позовом, в
якому просить суд: стягнути солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страхове
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 45 973,05 гривень, судовий збір у
розмірі 459,73 гривень, а всього 46 432,78
гривень.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 29 вересня 2010 року
позивач уклав з гр. ОСОБА_3 договір №
01874.030-0240.0834 про страхування майнових
інтересів пов'язаних з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортного засобу Сеат,
реєстраційний номер НОМЕР_1. 05 грудня 2010
року в м. Києві, перехрестя вул.
Братиславська, вул. Миропільська
сталась ДТП за участю гр. ОСОБА_3, котра
керувала застрахованим транспортним
засобом, та гр. ОСОБА_2, котрий керував
транспортним засобом Луксус,
реєстраційний номер НОМЕР_2. Згідно
постанови Деснянського районного суду
м. Києва від 20 січня 2011 року у справі №
3-190 гр ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
вищезгаданого правопорушення. На
підставі договору позивач виплатило
належне страхове відшкодування в
розмірі 45 973,05 гривень, а саме: 19 січня 2011
року здійснено взаємозалік боргів, 27
січня 2011 року здійснено готівкову
виплату. Позивач має право регресної
вимоги на суму 45 973,05 гривень до гр.
ОСОБА_2, як до заподіювача шкоди, та до
гр. ОСОБА_1, як до власника джерела
підвищеної, водій якого заподіяв шкоду.
19 жовтня 2012 року позивач звернувся до
відповідачів з відповідними
претензіями з вимогою виплатити
страхове відшкодування в порядку
регресу. Претензія № 30693 адресована гр.
ОСОБА_1 повернулась із зазначеною
причиною невручення - «за закінченням
терміну зберігання». Претензія № 30692,
що адресована гр. ОСОБА_2 була вручена 06
листопада 2012 року йому особисто.
Відповідачі не сплатили кошти
страхового відшкодування та жодним
чином не намагались залагодити спір в
досудовому порядку. Згідно з
результатами пошуку в Централізованій
базі даних МТСБУ не знайдено
інформації щодо наявності укладеного
на момент вчинення ДТП договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_1, як власник
наземного транспортного засобу не
виконав свій обов'язок та не
застрахував відповідальність водії
власного наземного транспортного
засобу. Передаваючи гр. ОСОБА_2,
транспортний засіб в керування гр.
ОСОБА_1 мав усвідомлювати також і свою
відповідальність передбачену ст. 1187 ЦК
України у разі заподіяння шкоди третім
особам. Позивач має обґрунтоване право
вимоги окремо до гр. ОСОБА_2, як до
заподіювача шкоди, та окремо до гр.
ОСОБА_1, як до власника джерела
підвищеної небезпеки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просить суд розглянути
справу у його відсутність, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, відповідно до вимог ст.
ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального
кодексу України, про причини неявки в
судове засідання суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву, в якій
просить суд розглянути справу у його
відсутність, позовні вимоги визнає в
повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність представника позивача та
відповідачів.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
у зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий ризик - певна
подія, на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання.
Страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
вересня 2010 року між Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ОСОБА_3
було укладено договір страхування №
01874.030-0240.0834, предметом якого є майнові
інтереси, пов'язані з володінням,
користуванням, розпорядженням
транспортним засобом - «Seat Cordoba», д/н
НОМЕР_1. Строк дії даного договору - з 30
вересня 2010 року по 29 вересня 2011 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, автомобіль «Seat
Cordoba», д/н НОМЕР_1 належить на праві
власності ОСОБА_3 (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, 05
грудня 2010 року о 23 годині 15 хвилин по
вул. Братиславській, 8 в м. Києві між
автомобілем «Тойота Лексус», д/н
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та
автомобілем «Сеат», д/н НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_3 сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до довідки ВДАІ
Деснянського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, автомобіль «Seat Cordoba», д/н НОМЕР_1
під час ДТП, що мала місце 05 грудня 2010
року, отримав наступні механічні
пошкодження: задній бампер, кришка
багажника, заднє ліве крило, капот,
передній бампер, передні фари, права та
ліва ходова частина авто, деформація
даху (а.с.9).

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 20 січня 2011 року, ОСОБА_2
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП
та піддано адміністративному
стягненню за ст. 124 КУпАП - у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на один
рік; за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в
розмірі 255 гривень (а.с. 11 ).

На даний час постанова Деснянського
районного суду м. Києва від 20 січня 2011
року не скасована та набрала законної
сили.

За нормою частини третьої ст.61
Цивільного процесуального кодексу
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до Звіту № 334 про незалежну
оцінку з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу від 17 грудня 2010 року, складеного
СПД ОСОБА_5, вартість матеріального
збитку, завданого власнику колісного
транспортного засобу - «Seat Cordoba», д/н
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження
складає з ПДВ 77 998,04 гривень, без ПДВ -
64998,37 гривень (а.с. 12-14).

27 грудня 2010 року до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ГРАВЕ Україна» звернулася
ОСОБА_3 із заявою про виплату
страхового відшкодування
(автотранспортні ризики)
(авансова/остаточна) (а.с.28).

На підставі страхового акту №
СНТ/01874.030-0240.0834/2 від 19 січня 2011 року,
визначено розмір страхового
відшкодування, яке підлягає виплаті
страхувальнику у розмірі 45 973,05 гривень
(а.с. 29).

В подальшому ПрАТ «Страхова компанія
«ГРАВЕ Україна» було складено акт про
взаємозалік боргів від 19 січня 2011 року,
відповідно до якого згідно з умовами
п.п. 10.6. договору страхування страховик
реалізує право вирахувати з суми
відшкодування несплачену на дату
складання страхового акту частину
страхового платежу в сумі - 4773,75
гривень. Страховик здійснює виплату
страхового відшкодування
страхувальнику згідно страхового акту
№ 01874.030-0240.0834 від 19 січня 2011 року
складає - 41199,30 гривень (а.с.30).

Відповідно до платіжного доручення № 11
від 27 січня 2011 року, позивачем на
користь страхувальника було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 41 528,89
гривень (а.с.31).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотньої вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлено законом.

Таким чином, до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ГРАВЕ Україна» перейшло
право вимоги в порядку регресу на
отримання від відповідача ОСОБА_2
страхового відшкодування в розмірі 45 973
гривень 05 копійок.

В той же час, позовні вимоги позивача в
частині солідарного стягнення
страхового відшкодування з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в частині стягнення
відшкодування з ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 541 Цивільного кодексу України
передбачено, що солідарний обов'язок
або солідарна вимога виникають у
випадках, встановлених договором або
законом, зокрема у разі неподільності
предмета зобов'язання.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України передбачено, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 1187 Цивільного
кодексу України, якщо неправомірному
заволодінню іншою особою транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом
сприяла недбалість її власника
(володільця), шкода, завдана діяльністю
щодо його використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

В той же час, позивачем не наведено в
обґрунтування власних позовних вимог
відомостей, що підтверджують
недбалість власника транспортного
засобу ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: 1) шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; 2) за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Статтею 1190 Цивільного кодексу України
передбачено, що особи, спільними діями
або бездіяльністю яких було завдано
шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим. За
заявою потерпілого суд може визначити
відповідальність осіб, які спільно
завдали шкоди, у частці відповідно до
ступеня їхньої вини.

Разом з тим, судом не встановлено
спільних дій власника транспортного
засобу ОСОБА_1 та особи, яка визнана
винною у вчиненні ДТП ОСОБА_2 під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 29 вересня 2010 року.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 19
жовтня 2012 року позивачем відповідачам
було направлено претензію на виплату
страхового відшкодування (в порядку
регресу). Разом з тим, дана претензія
залишилася поза увагою відповідачів та
сума страхового відшкодування в
порядку регресу на користь позивача не
була сплачена.

З урахуванням викладеного, оцінивши
зібрані у справі докази, враховуючи,
визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних
вимог в повному обсязі, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
по стягненню солідарно з відповідачів
на користь позивача страхового
відшкодування в сумі 45 973 гривень 05
копійок підлягають частковому
задоволенню, з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача підлягає стягненню
страхове відшкодування у розмірі 45 973
гривень 05 копійок, підстав для
стягнення страхового відшкодування з
ОСОБА_1 судом не встановлено.

В порядку ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
на користь позивача судові витрати по
сплаті судового збору пропорційно до
задоволених позовних вимог в сумі 459
гривень 73 копійки.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
8, 27 Закону України «Про страхування»,
ст.ст. 541, 993, 1166, 1187, 1188, 1190, 1191 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10, 58, 60, 61, 88, 197, 208,
209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ
УКРАЇНА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА»
суму страхового відшкодування в
порядку регресу у розмірі 45 973 гривень 05
копійок та судовий збір у розмірі 459
гривень 73 копійки, а всього 46 432 (сорок
шість тисяч чотириста тридцять дві)
гривні 78 (сімдесят вісім) копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: