Справа № 153/2310/13-ц Провадження №
22-ц/772/524/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Гаврилюк Т. В.Категорія: 48
Доповідач: Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Вінницької
області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М.,
Нікушина В.П.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 9 грудня 2013 року
у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду із вказаною позовною заявою,
мотивуючи заявлені вимоги тим, що між
нею та відповідачем відповідно до
свідоцтва серії НОМЕР_1, виданого 19
жовтня 1996 року Клембівською сільською
радою Ямпільського району Вінницької
області, 19 жовтня 1996 року був укладений
шлюб, від якого у сторін народились
діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачкою подано до суду
позовну заяву про розірвання даного
шлюбу. Діти проживають разом із нею та
перебувають на її утриманні.
Відповідач офіційно не працює та має
мінливий дохід, від добровільного
утримування дітей відмовляється та
матеріальної допомоги не надає, хоча є
працездатною особою й інших осіб, які
перебувають на його утриманні, немає,
тому просила суд стягнути з ОСОБА_3
аліменти на її користь на утримання їх
дітей в твердій грошовій сумі в
розмірі по 700 грн. на кожну дитину.

Рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 9 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання їх спільних дітей у
твердій грошовій сумі по 500 грн.
щомісячно на кожну дитину, починаючи з 6
листопада 2013 року і до досягнення ними
повноліття. Вирішено питання щодо
судових витрат. Рішення в частині
стягнення аліментів звернено до
негайного виконання у сумі платежу за
один місяць.

Не погодившись із вказаним судовим
рішенням, ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовний вимог ОСОБА_2 відмовити.

Належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи ОСОБА_3 в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, в якій
вказав, що позовні вимоги ОСОБА_2 визнає
частково, зокрема, враховуючи його
матеріальне становище, він зможе
сплачувати аліменти в розмірі по 300 грн.
на кожну із доньок.

ОСОБА_2 також належним чином
повідомлялась про час і місце розгляду
справи, але в судове засідання в суд
апеляційної інстанції не з'явилась , що
відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає її розгляду за
її відсутності.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а рішення
суду змінити в частині визначення
розміру стягуваних аліментів, виходячи
з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.
180 СК України батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону. Якщо розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, менше мінімального
розміру, передбаченого частиною другою
статті 182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що сторони з 19.10.1996
року перебували в зареєстрованому
шлюбі згідно свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 19.10.1996 року
Клембівською сільською радою
Ямпільського району Вінницької
області, актовий запис № 15 (а.с. 7).

Від шлюбу вони мають спільних дітей:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва
про народження серії НОМЕР_2, виданого
13.08.2009 року Виконкомом Клембівської
сільської ради Ямпільського району
Вінницької області, актовий запис № 15
(а.с 6), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3,
виданого 17.06.1997 року Виконкомом
Клембівської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області, актовий запис № 15 (а.с. 5).

Відповідно до довідки про склад
сім'ї від 06.11.2013 року № 1141, виданої
секретарем Клембівської сільської
ради Ямпільського району Вінницької
області, діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5
проживають разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та
знаходяться на її утриманні (а.с. 6).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, та визначивши розмір
стягуваних з відповідача аліментів по
500 грн. на кожну дитину щомісячно, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст.ст. 180 - 182, 184, 191 СК
України, виходив із того, що діти
проживаю разом із своєю матір'ю і
знаходяться на її утриманні, дохід
відповідача - мінливий, він ніде не
працює, однак це не звільняє його від
батьківського обов'язку утримувати
своїх неповнолітніх дітей, оскільки
він є працездатною особою, об'єктивних
обставин, які б йому перешкоджали
працевлаштуватись, не встановлено,
тому він має можливість виплачувати
аліменти у зазначеному розмірі. У решті
позову відмовлено, оскільки заявлений
позивачкою розмір аліментів суд вважав
завищеним, оскільки обов'язок по
утриманню дітей покладається на обох
батьків.

При визначенні розміру аліментів,
відповідно до ст. 182 СК України, суд
повинен враховувати разом з іншими
обставинами і матеріальний стан
платника аліментів. Аналогічні
роз'яснення надані постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №
3.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
необхідність та можливість
присудження стягнення аліментів на
утримання дітей, однак в повній мірі не
виконав вимог положень ст. 182 СК
України, зокрема щодо врахування
матеріального стану платника
аліментів, оскільки розглянув справу
без участі ОСОБА_3, неповідомивши його
належним чином про день, час та місце її
розгляду, чим позбавив останнього
процесуального права приймати участь у
розгляді справи та надати суду
заперечення проти позову й докази у їх
обґрунтування.

До апеляційного суду ОСОБА_3 надано
копію довідки № 24 від 24.02.2014 року,
видану головою квартального комітету
№ 1 Кіровського району м. Кіровоград
ОСОБА_6 (а.с. 55), та копію трудової книжки
відповідача (а.с. 56), які колегія суддів
приймає до уваги, з огляду на положення
ч. 2 ст. 303 ЦПК України та враховуючи, що
він був позбавлений можливості подати
ці документи до суду першої інстанції,
оскільки, як встановлено апеляційним
судом, він не був належним чином
повідомлений про розгляд даної справи.

Із копії трудової книжки вбачається, що
відповідач офіційно не працює та не
отримує допомоги по безробіттю.

Відповідно до вказаної довідки дочка
сторін у справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживає без реєстрації спільно з
сім'єю своєї тітки ОСОБА_7, за
твердженнями відповідача - його рідною
сестрою, за адресою: АДРЕСА_2.

Колегія суддів також приймає до уваги
пояснення відповідача про те, що
молодша дочка ОСОБА_5 фактично проживає
із ним, а по вихідних днях - з батьками
бувшої дружини, оскільки сама
позивачка часто перебуває у від'їздах
за межами України. Разом із тим
відповідач, оцінюючи своє матеріальне
становище та його участь у житті дітей,
зазначив, що зможе сплачувати аліменти
на їх утримання у розмірі по 300 грн. на
кожну дитини, а не по 500 грн., як визначив
суд першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов'язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивачкою в повній мірі не було
доведено обставин, якими вона
обґрунтувала свої позовні вимоги, а
відсутність наявних та допустимих
доказів щодо наявності у відповідача
доходів свідчить про його
неспроможність сплачувати аліменти на
утримання дітей у визначеному
оскаржуваним рішенням розмірі.

Крім того, із наданих відповідачем
документів та пояснень вбачається, що
діти сторін знаходяться не лише на
утриманні ОСОБА_4

Враховуючи викладене, колегія суддів,
виходячи з наявності підстав,
передбачених ст. 309 ЦПК України, а також
вимог розумності та справедливості,
вважає, що ухвалене рішення в частині
визначення розміру стягуваних
аліментів підлягає зміні з визначенням
їх у розмірі 300 грн. на кожну дитину.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 9 грудня 2013 року
в частині визначення розміру
стягуваних аліментів - змінити з 500 грн.
на 300 грн. (триста гривень 00 коп).

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення. На рішення може
бути подана касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :
О.В. Ковальчук

Судді :
В.М. Медяний

В.П. Нікушин