Провадження № 2/200/91/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова
В. О.

при секретарі -
Сабій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором безпроцентної
цільової позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що 15.03.2000 року, між
ним та ОСОБА_2 було укладено договір
безпроцентної цільової позики. Того ж
дня, позивач передав ОСОБА_2 у позику 30
000 гривень.

Факт передачі грошових коштів у позику
підтверджується власноручно написаною
відповідачкою розпискою від 15.03.2000
року.

В даній розписці, складеній ОСОБА_2
зазначено, що вона отримала від ОСОБА_1
за договором безпроцентної цільової
позики від 15.03.2000 року грошові кошти в
розмірі 30 000 гривень для придбання
квартири. Дана розписка була складена в
присутності двох свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 та є доказом того, що саме за
грошові кошти позивача отримані за
договором позики відповідачка
здійснила покупку квартири АДРЕСА_1.

Позивач абсолютно переконаний, що саме
за його кошти отримані в позику, ОСОБА_2
придбала вказану квартиру, оскільки
він був присутнім у нотаріальній
конторі по АДРЕСА_2 при укладанні
договору купівлі-продажу квартири від
23.10.2001 року посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу та
зареєстрованого в реєстрі за номером
№9566, та передачі грошей продавцю.

За умовами договору безпроцентної
цільової позики ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути позивачу кошти до 15.03.2006 року.
Однак, в строк вказаний в договорі
відповідача борг не повернула, але
квартиру АДРЕСА_1, за надані в борг
кошти придбала, що підтверджується
договором купівлі-продажу квартири від
23.10.2001 року посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу та
зареєстрованого в реєстрі за номером
№9566. Позивач просить стягнути з
відповідача на його користь суму боргу
за договором позики в розмірі 30 000
гривень.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, надали заяву
про слухання справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтер мали в повному
обсязі, просили їх задовольнити.

Представником Відповідача подано
заперечення проти позовної заяви, в
яких відповідач зазначила, що дійсно
між нею та її батьком - ОСОБА_1, до якого
вона звернулась з допомогою, 15.03.2000 року
було укладено договір безпроцентної
цільової позики. Того ж дня, вона
отримала у позику 30 000 гривень. Факт
передачі грошей підтверджується
власноручно написаною розпискою.
Позивач підтвердила, що 23.10.2001 року вона
за отримані від батька (позивача) їй у
позику грошові кошти придбала квартиру
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу та
зареєстрованого в реєстрі за номером №
9566. Відповідач зазначила, що в строк
вказаний в договорі, повернути грошові
кошти не має можливості у зв'язку зі
скрутними матеріальним становищем.

В судове засідання відповідач та її
представник не з'явилися, надали заяву
про слухання справи у їх відсутності,
просили у задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15.03.2000 року між
позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем -
ОСОБА_2 було укладено договір
безпроцентної цільової позики. В
судовому засіданні судом встановлено,
що того ж дня, позивачка отримала у
позику 30 000 гривень. Факт передачі
грошей підтверджується власноручно
написаною розпискою.

Судом встановлено, що 23.10.2001 року
відповідачка за отримані від батька
(позивача) їй у позику грошові кошти,
придбала квартиру АДРЕСА_1, яка є її
особистою власністю, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу та
зареєстрованого в реєстрі за номером
№9566.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 надала
підтвердження укладеному договору
безпроцентної цільової позики
розписку у простій письмовій формі у
присутності двох свідків та взяла на
себе зобов'язання повернути грошові
кошти до 15.03.2006 року. Проте, судом
встановлено, що у встановлений в
договорі строк відповідачем грошові
кошти у зазначеному розмірі позивачу
не повернуті, заборгованість
відповідача склала 30 000,00 гривень і ця
сума підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦПК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК Кодексу України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позичальником) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
що регламентовано ст.11 ЦПК України.

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За розглядом справи позивач, довів ті
обставини, на які посилався як на
підставу своїх вимог, надавши докази
відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК
України; відповідач доказів про
зворотне не надав, з огляду на
викладене, для суду вбачаються
підстави для ухвалення рішення про
задоволення позову в повному обсязі та
присудження до стягнення з відповідача
на користь позивача суми боргу у
розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень 00
копійок.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_4, виданий 16 квітня
1998 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області на користь
ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_5,
виданий 16 квітня 1998 року Жовтневим РВ
ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області заборгованість за договором
позики у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч)
гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя

В.О. Циганков