АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Вийванко О.М. Провадження №
22-ц/789/433/14 Доповідач - Шевчук
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщія О. Я., Ткача З. Є.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю - педставника апелянта -
ОСОБА_1

представника позивача - Сохіної І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 4 лютого 2014
року у справі за позовом Державного
вищого навчального закладу
«Тернопільський національний
педагогічний університет імені
Володимира Гнатюка» до ОСОБА_3 про
стягнення коштів за навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 4 лютого 2014
року позов Державного вищого
навчального закладу «Тернопільський
національний медичний університет
імені Володимира Гнатюка» до ОСОБА_3
про стягнення коштів за навчання -
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Державного вищого навчального
закладу «Тернопільський національний
медичний університет імені Володимира
Гнатюка», ідентифікаційний код за
, кошти за навчання у
розмірі 61 379,54 грн. (шістдесят одну
тисячу триста сімдесят дев'ять гривень
54 копійки).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 613,79 грн. (шістсот
тринадцять гривень 79 копійок).

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 14 березня 2014
року внесено у рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 4 лютого 2014
року такі виправлення : найменування
позивача - Державний вищий навчальний
заклад "Тернопільський національний
медичний університет імені Володимира
Гнатюка" замінено на Державний вищий
навчальний заклад "Тернопільський
національний педагогічний університет
імені Волдодимира Гнатюка".

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення суду та
постановити нове, яким відмовити в
позові, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. В обгрунтування вимог зазначає,
що з поважної причини не приступала до
роботи, оскільки завагітніла, та ще до
отримання диплому поїхала до чоловіка
у Швецію. Крім того, апелянт не
погоджується з вартістю навчання та
вважає її необгрунтованою.

Представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу, зіславшись на
доводи, викладені в ній .

Представник позивача заперечив
апеляційну скаргу, рішення суду вважає
законним.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, ознайомившись з
матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення суду,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів,
оскаржуване рішення суду повністю
відповідає вказаним вимогам
процесуального закону.

Так, задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачка, закінчивши навчання на
бюджетній формі у Державному вищому
навчальному закладі «Тернопільський
національний педагогічний університет
імені Володимира Гнатюка» не
приступила до роботи, чим порушила
умови договору, а відтак, в силу вимог
закону, зобов'язана відшкодувати
понесені позивачем витрати на її
навчання .

Вказані висновки суду є законними
та обґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів
справи та установлено судом першої
інстанції, 25.07.2008 р. наказом № 369,
ректора Державного вищого навчального
закладу «Тернопільський національний
педагогічний університет імені
Володимира Гнатюка», ОСОБА_3 було
зараховано на бюджетну форму навчання
на хіміко-біологічний факультет
Тернопільського національного
педагогічного університету імені
Володимира Гнатюка за напрямом
підготовки «біологія».

10.09.2009р. між Державним вищим
навчальним закладом «Тернопільський
національний педагогічний університет
імені Володимира Гнатюка», відділом
освіти Дунаєвецької
райдержадміністрації та ОСОБА_3 було
укладено угоду про цільову підготовку
спеціаліста, згідно умов якої
відповідач отримує у вищому
навчальному закладі базову або повну
вищу освіту за спеціальністю біологія
освітньо-кваліфікаційного рівня
спеціаліст (магістр) та
працевлаштовується на роботу згідно зі
спеціальністю кваліфікацією,
визначену в його цільовому направленні
на навчання до вищого навчального
закладу від 01.07.2008 р. №83, виданого
управлінням освіти і науки
Хмельницької області державної
адміністрації. Відповідач
зобов'язалася після закінчення
навчання у педуніверситеті, прибути до
роботодавця у термін до 15.08.2013 р.,
укласти трудовий договір та
відпрацювати у роботодавця згідно з
терміном, визначеним у трудовому
договорі.

01.09.2012р. між Державним вищим
навчальним закладом "Тернопільський
національний педагогічний університет
імені Володимира Гнатюка" та ОСОБА_3
було укладено угоду про підготовку
фахівця з вищою освітою за державним
замовленням, згідно умов якої
відповідач зобов'язалася у разі
надання першого робочого місця після
закінчення навчального закладу
працевлаштуватись.

25.06.2013 р. наказом №510, ректора
Державного вищого навчального закладу
«Тернопільський національний
педагогічний університет імені
Володимира Гнатюка», ОСОБА_3 отримала
диплом спеціаліста встановленого
зразка та присвоєно кваліфікацію
Біолог. Вчитель біології, хімії, основ
здоров'я та екології.

27.06.2013 р. ОСОБА_3 було видано
направлення на роботу в розпорядження
відділу освіти Дунаєвецької
райдержадміністрації Хмельницької
області. Однак до роботи відповідачка
не приступила.

Відповідно до розрахунку
фактичних затрат на навчання одного
студента хіміко-біологічного
факультету Тернопільського
національного медичного університету
імені Володимира Гнатюка, вартість
навчання ОСОБА_3 у 2008-2013 роках становить
28 520,20 грн. За цей період
педуніверситетом останній виплачено 32
859,34 грн. стипендії. Всього на навчання
відповідачки витрачено 61 379,54 грн.
державних коштів.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону
України "Про вищу освіту", випускник
вищої навчального закладу, який
навчався за державним замовленням і
якому присвоєно кваліфікацію фахівця
з вищою освітою певного
освітньо-кваліфікаційного рівня,
працевлаштовується на підставі
направлення на роботу відповідно до
угоди, укладеної між замовником,
керівником вищого навчального закладу
та випускником.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону
України "Про освіту" випускники вищих
навчальний закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п.п.8,14 Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, випускник вищого
навчального закладу зобов'язаний
відпрацювати за місцем призначення не
менш трьох років, а в разі неприбуття за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням випускник зобов'язаний
відшкодувати у встановленому порядку
до державного бюджету вартість
навчання.

Доводи апеляційної скарги про те,
що Державний вищий навчальний заклад
"Тернопільський національний
педагогічний університет імені
Володимира Гнатюка" є неналежним
позивачем за даним позовом, не
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно зі ст.ст.1,2 Указу
Президента України «Про заходи щодо
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів» № 77 від 23 січня 1996 року, із
змінами, внесеними згідно з Указом
Президента № 342/96 від 16 травня 1996 року,
вищі навчальні заклади України
здійснюють підготовку спеціалістів за
рахунок коштів державного бюджету
України, республіканського бюджету
Автономної Республіки Крим та місцевих
бюджетів - за державним замовленням; за
рахунок коштів відповідних юридичних
та фізичних осіб - для роботи у
недержавному секторі народного
господарства; за рахунок власних
коштів особи - для роботи у державному і
недержавному секторі народного
господарства (за бажанням).

Особи, які навчаються за рахунок
державних коштів, укладають з
адміністрацією вищого навчального
закладу угоду, за якою вони
зобов'язуються після закінчення
навчання та одержання відповідної
кваліфікації працювати в державному
секторі народного господарства не
менше ніж три роки. У разі відмови
працювати в державному секторі
народного господарства випускники
відшкодовують в установленому порядку
до державного бюджету повну вартість
навчання.

Посилання апелянта на те, що вона
не приступала до роботи, так як
завагітніла та змушена була поїхати до
чоловіка у Швецію для укладення шлюбу,
не заслуговують на увагу колегії
суддів як безпідставні, оскільки
відповідач не довела, що наведені
причини є поважними та такими, що
перешкоджали в установленому законом
порядку вирішити питання щодо
працевлаштування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доводи апелянта про те, що
розрахунок витрат на навчання є
невірний, колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки вони спростовуються
матеріалами справи .

З представлених позивачем
розрахунків вбачається, що всього на
навчання відповідачки витрачено 61 379,54
грн. державних коштів, з них вартість
навчання ОСОБА_3 у 2008 р. - 2013 р. на
денному факультеті за державним
замовленням за спеціальністю біологія
і кваліфікацією спеціаліст - становить
28520,20 грн. за даний період виплачено
32859,34 грн. стипендії.

Калькуляція собівартості
навчання одного студента денної форми
навчання за спеціальністю біологія
затверджена ректором Державного
вищого навчального закладу
«Тернопільський національний
педагогічний університет імені
Володимира Гнатюка».

В суді апеляційної інстанції
представник позивача пояснила, що
розрахунок вартості навчання
підтверджений калькуляцією
собівартості навчання одного студента
денної форми навчання по спеціальності
біологія. Даний розрахунок проведений
головним бухгалтером та економістом
затверджений ректором. При розрахунку
врахувано калькуляцію вартості
навчання одного студента денної форми
навчання на 2012 -2013 р. згідно якого
видатки на одного студента на рік
становлять 9611грн ,рахунок вартості
навчання в 2012р. за кваліфікаційними
рівнями ( спеціаліста) з приміненням
коефіцієнта, що становить 9286 грн.,
розрахунок вартості навчання в 2012р. за
кваліфікаційними рівнями (
спеціаліста) по спеціальності біологія
становить 8450грн. за один рік з
приміненням коефіцієнта,

Апелянтом не надано належних та
допустимих доказів, згідно з
положеннями ст.ст. 57-60 ЦПК України на
підтвердження того, що розрахунок
витрат є невірним.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків в рішенні суду не
спростовують та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Отже, суд першої інстанції повно
та всебічно розглянув справу, надав
всім доводам сторін належну правову
оцінку, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та постановив законне,
правильне по суті і справедливе
рішення.

При апеляційному розгляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
при цьому, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст.307, 308, 314, 315, 319, 324;
325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 4 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.М. Шевчук