Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"05" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом: Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» до
ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу
суми сплаченого страхового
відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне
товариство «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА», звернулося
до Дніпровського районного суду м.
Києва з позовом, в якому просить суд:
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УАСК
АСКА» сплачене страхове відшкодування
у розмірі 896,99 гривень та судовий збір у
розмір 229,40 гривень.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 20 травня 2011 року на
перехресті вул. Боженко-Бойкова в м.
Києві, відповідач скоїв зіткнення з
транспортним засобом «Тойота», д/н
НОМЕР_1, якому заподіяв механічні
пошкодження. Таким чином, відповідач
скоїв правопорушення, передбачене п.
16.6., 10.1., 12.1., 12.3. ПДР України та ст. 124
КУпАП. Факти, які підтверджують вину
відповідача у скоєнні ДТП та завданні
шкоди транспортному засобу, вказані в
постанові Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 червня 2011 року.
Пошкоджений з вини відповідача
автомобіль «Тойота», держаний номер
НОМЕР_1, було застраховано позивачем у
відповідності з договором страхування
транспортних засобів № 7468258 від 30
квітня 2011 року. Випадок було визнано
страховим та на рахунок страхувальника
було перераховано страхове
відшкодування в розмірі 9 326,39 гривень.
Розрахунок страхового відшкодування
зроблено на підставі висновку
спеціаліста № 207/КВ1 від 06 червня 2010
року. Страхова компанія відповідача
відшкодувала витрати з урахуванням
зносу у розмірі 8429,40 гривень.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов`язана сплатити різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем складає
9326,39 гривень - 8429,40 гривень = 896,99 гривень.
28 листопада 2011 року за вих. № 2077-17/1 на
адресу відповідача було направлено
лист з проханням у добровільному
порядку сплатити суму сплаченого
страхового відшкодування, але по
теперішній час сума боргу відповідачем
не сплачена.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, подала до суду
заяву, з проханням розглядати справу у
її відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, проти
винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, про причини неявки не
повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судове засідання не з`явився, подав до
суду клопотання про відкладення
розгляду справи у зв`язку з його участю
в розгляді кримінальної справи в
Києво-Святошинському суді.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чи ном повідомлений і
від якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Вивчивши доводи поданих до суду заяв,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про можливість
розгляду справи у відсутність
представника позивача, та у
відсутність відповідача та його
представника, оскільки представником
відповідача не надано суду доказів які
б свідчили про поважність причин
неявки в судове засідання відповідача
та представника відповідача. Крім того,
враховуючи подану представником
позивача заяву, суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий ризик - певна
подія, на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання.
Страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

25 травня 2011 року між Закритим
акціонерним товариством Страхова
компанія «АСКА» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі
Лізинг» було укладено договір
страхування транспортного засобу №
7468258, відповідно до умов якого було
застраховано автомобіль «Тойота
Королла», д/н НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 20
травня 2011 року о 13 годині 00 хвилин в м.
Києві на перехресті вулиць Боженка -
Бойкова за участю автомобіля
«Фольцваген», д/н НОМЕР_2, під керування
водія ОСОБА_1 та автомобілем «Тойота»,
д/н НОМЕР_1 сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 червня 2011 року,
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу, в розмірі 391 гривень.

На даний час постанова Голосіївського
районного суду м. Києва від 16 червня 2011
року не скасована та набрала законної
сили.

За нормою частини третьої ст.61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, автомобіль
«Тойота», д/н НОМЕР_1 належить на праві
власності ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується посвідченням водія, 20
травня 2011 року автомобілем «Тойота»,
д/н НОМЕР_1 керував ОСОБА_3

Вартість матеріального збитку,
завданого власнику ТЗ в результаті
пошкодження транспортного засобу «Toyota
Corolla», д/н НОМЕР_1 без урахування втрати
товарної вартості, становить 8939
гривень 40 копійок, відповідно до Звіту
про оцінку вартості матеріального
збитку, нанесеного пошкодженням
транспортного засобу № 207/КВ1,
складеного ТОВ Декра Експерт (а.с.5-7).
Крім того, відповідно до даного звіту
вартість відновлюваного ремонту
транспортного засобу з урахуванням
зносу становить 8939 гривень 40 копійок.

20 травня 2011 року до Закритого
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АСКА» звернувся страховик
ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» із заявою про
нанесення збитків транспортного
засобу (а.с. 15).

На підставі страхового акту № 2368 від 16
червня 2011 року, визначено розмір
страхового відшкодування ТОВ «ВіЕйБі
лізинг» на суму 9326 гривень 39 копійок,
які підлягають виплаті страхувальнику
(а.с. 13).

Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування ТОВ «ВіЕйБі Банк» на
суму 9326 гривень 39 копійок, що
підтверджується платіжним дорученням
4381 від 17 червня 2011 (а.с.14).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлено законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що страхова компанія
відповідача здійснила виплату
страхового відшкодування з
урахуванням зносу у розмірі 8429 гривень
40 копійок, у зв`язку з чим просить
стягнути з відповідача різницю між
сплаченою позивачем страховою
виплатою в сумі 9326,39 гривень та
виплатою проведеною страховою
компанією відповідача в сумі 8429,40
гривень, що становить 896,99 гривень.

В той же час, як вбачається зі Звіту про
оцінку вартості матеріального збитку,
нанесеного пошкодженням транспортного
засобу № 207/КВ1, складеного ТОВ Декра
Експерт, вартість відновлюваного
ремонту транспортного засобу з
урахуванням зносу та вартість
матеріального збитку без урахування
втрати товарної вартості, становить 8939
гривень 40 копійок.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Розрахунок зношеності проводиться
відповідно до Методики товарознавчої
експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
та Фондом державного майна України від
24.11. 2003 р. N 142/5/2092, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 24.11. 2003 р.
за N 1074/8395.

Як передбачено п.22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 9.2. ст. 9 цього ж Закону,
розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов`язана сплатити різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені
обставини, судом не вбачається підстав
для задоволення позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», оскільки позивачем не
наведено ґрунтовних підстав для
стягнення з відповідача грошових
коштів в сумі 896 гривень 99 копійок, з у
рахуванням вимог п. 9.2. ст. 9 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та ст. 1194 ЦК України. Посилання
позивача на те, що страховою компанією
відповідача виплачено позивачу 8429
гривень 40 копійок страхового
відшкодування з урахуванням зносу та
обов`язок відповідача, у зв`язку з цим,
відшкодувати позивачу 896 гривень 99
копійок не підтверджено належними та
допустими доказами та не випливає з
норм чинного законодавства, яке
регулює відносини у сфері страхування.

Враховуючи, що суд дійшов
обґрунтованих висновків, щодо відмови
у задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», то з урахуванням
положень статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
відшкодування судового збору, у разі
відмови у позові не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
993, 1191, 1194 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 8, 27 Закону України «Про
страхування», ст. 9, 22, 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 3, 10, 11, 57-59, 60-61, 88, 208, 209,
212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про
стягнення в порядку регресу суми
сплаченого страхового відшкодування -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: