Справа № 369/3540/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

23.05.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкри на тому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1, суб'єкт оскарження:
стращай державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Середюк Віталій
Юрійович, заінтересована особа: ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на дії
державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області в порядку цивільного
судочинства зі скаргою на дії
державного виконавця.

Свої вимоги заявник
обґрунтовував тим, що 31.01.2014 року
старшим державним виконавцем ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Середюк В.Ю.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42466033.

11.03.2014 р. в межах зазначеного вище
виконавчого провадження, старшим
державним виконавцем ВДВС
Івано-франківського МУЮ Середюк В.Ю.
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Заявник вважає зазначені вище
постанови не законними, винесеними в
результаті неправильного застосування
старшим державним виконавцем норм
процесуального та матеріального права
та такими, що підлягають скасуванню з
наступних підстав.

04.01.2011 р. набрало законної сили рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23.12.2010 р. у справі
№ 2-2781/2010 за позовом ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

24.10.2012 р. на виконання зазначеного
судового рішення було видано
виконавчий лист, строком пред'явлення
до виконання до 04.01.2014 р., на підставі
якого постановою від 31.01.2014 р. державним
виконавцем Києво-Святошинського РУЮ у
Київській області відкрито виконавче
провадження № 41835957.

Заява про примусове виконання рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23.12.2010 р. у справі
№ 2-2781/2010 була подана Стягувачем лише
31.01.2014 р., тобто після спливу строку для
пред'явлення виконавчого документу до
04.01.2014 р.

Стягувачем було пропущено трирічний
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання, державний виконавець
повинен був винести постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з пропущенням
строку пред'явлення виконавчого
документу до виконання.

Тому заявник просив визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Середюк В.Ю. щодо
відкриття 31.01.2014 року виконавчого
провадження № 42466033. Скасувати
постанову старшого державного
виконавця ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції Середюк
В.Ю. про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42466033 від 31.01.2014 р.
Скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ
Середюк В.Ю. про арешт майна боржника
ОСОБА_4 та оголошення заборони на його
відчуження від 11.03.2014 року.

В судовому засідання представник
заявника визиги скарги підтримав та
просив її задоволити.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» проти задоволення скарги
заперечував, з посиланням на те що
виконавчий лист був направлений до
органів ВДВС у межах строку
пред'явлення його до виконання.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб які
брали участь, у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи, та
зібрані в ній докази, приходить до
висновку що скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної служби, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
При цьому обов'язковість урахування
судових рішень для інших судів
визначається процесуальним
законодавством, а невиконання судового
рішення тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про виконавчу службу» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставі, у спосіб та в
межах повноважень, визначених у цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Обов'язки і права державного виконавця
визначені у статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження» , серед
яких, здійснювати необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом; накласти арешт на грошові
кошти та інші цінності боржника, в тому
числі на кошти, які знаходяться на
рахунках та вкладах в установах банків,
інших кредитних установах, на рахунки в
цінних паперах; викликати громадян та
посадових осіб з приводу виконавчих
документів, що знаходяться у
виконавчому провадженні, а у разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
накладати стягнення у вигляді штрафу
на громадян і посадових осіб у випадках
передбачених законом; при виконанні
судових рішень безперешкодно входити
на земельні ділянки, в жилі та інші
приміщення боржників - фізичних осіб,
проводити в цих приміщеннях огляд, за
необхідності примусово відкривати їх в
уставленому порядку із залученням
працівників внутрішніх справ,
опечатувати ці приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
знаходиться та на яке законом можливе
звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому
засіданні, рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23 грудня 2010 року,
стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 455720,65 грн., судовий збір у сумі
1700 грн., та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн., а
всього 457540,65 грн.

На виконання даного рішення
Києво-Святошинським районним судом
Київської області 24 жовтня 2012 року було
видано виконавчий лист із строком його
пред'явлення до 04 січня 2014 року. Даний
виконавчий лист було отримано
представником позивача.

Як вбачається з Рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, 27.12.2013 року позивачем ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» була
направлена заява про відкриття
виконавчого провадження та оригінал
виконавчого листа на адресу органу ДВС,
та отримано Відділом державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції 30.12.2013
року.

Постановою старшого державного
виконавця відділу державного
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Середюком
В.Ю. від 31.01.2014 року відкрито виконавче
провадження № 42466033 по виконанню
виконавчого листа 3 2-2781/2010 що виданий
24.10.2012 року.

Постановою від 11.03.2014 р. старшим
державним виконавцем відділу
державного виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Середюком В.Ю. при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-2781/2010 виданого
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, накладено арешт на
все майно що належить боржнику ОСОБА_1,
та заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна яке належить боржнику.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження» в редакції
чинній на момент ухвалення судового
рішення, виконавчі листи та інші судові
документи можуть бути пред'явлені до
виконання - протягом трьох років.

Стаття 253 ЦК України визначає що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Стаття 254 ЦК України строк, що
визначений роками, спливає у
відповідні місяць та число останнього
року строку.

Відповідно до статті 255 ЦК України, якщо
строк встановлено для вчинення дії,
вона може бути вчинена до закінчення
останнього дня строку. У разі, якщо ця
дія має бути вчинена в установі, то
строк спливає тоді, коли у цій установі
за встановленими правилами
припиняються відповідні операції.

Суд, приходить до висновку що державним
виконавцем правомірно відкрито
виконавче провадження, оскільки
виконавчий лист був отриманий органом
ДВС у межах строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання
зазначеного у виконавчому документі.

Будь-яких доказів порушення державним
виконавцем Закону України «Про
виконавче провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої згідно Наказу
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/05, під час вчинення ним виконавчих
дій не надано.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що скарга не підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 1, 11, 13, 21 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.. 253-255
ЦК України та керуючись ст. ст. 60, 383-389
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, суб'єкт
оскарження: стращай державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Середюк
Віталій Юрійович, заінтересована
особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на
дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
протягом п'яти днів, починаючи з дня
наступного після її проголошення.

Суддя:
Дубас
Т.В.