УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України у м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди за касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області на рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 26
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року управління
Пенсійного фонду України в
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області звернулося до суду з указаним
позовом, посилаючись а те, що з 21 жовтня
2011 року позивачем було
призначено ОСОБА_3 пенсію. Виплата
пенсії була зупинена 1 лютого
2013 року, оскільки пенсія
нараховувалась за даними
наданими відповідачем, згідно яких
останній працював в районах
Крайньої Півночі за періоди з 23 червня
1987 року по 30 грудня 2001 року та з 20 січня
2003 року по 25 грудня 2006 року. Однак,
листом Орджонікідзевського міського
центру зайнятості від 6 березня 2013 року,
повідомлено, що ОСОБА_3 перебував на
обліку в Орджонікідзевському міському
центрі зайнятості з 4 жовтня 2000 року по
8 листопада 2001 року. Отже, це
виключає можливість
перебування відповідача в районах
Крайньої Півночі, та означає, що
ОСОБА_3 надав до управління
Пенсійного фонду України в
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області недостовірні дані. З
урахуванням викладеного позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_3 зайво
виплачені кошти за період з 21 жовтня 2011
року по 1 лютого 2013 року в сумі
78 415 грн. 66 коп.

Рішенням Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 26 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 січня 2014 року, в
задоволенні позову управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області відмовлено.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області просить скасувати судові
рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
законність судових рішень в межах
касаційного оскарження, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, з висновками якого погодився
апеляційний суд, обґрунтовано виходив
із недоведеності вини відповідача у
заподіянні позивачу матеріальної
шкоди.

Судом установлено, що ОСОБА_3
звернувшись до управління Пенсійного
фонду України в м. Орджонікідзе для
отримання пенсії, надав відповідні
документи, підтверджуючі його трудовий
стаж, після чого працівниками
управління була призначена пенсія, яку
відповідач отримував з жовтня 2011 року
по лютий 2013 року. Виплата пенсії була
зупинена з 1 лютого 2013 року,
оскільки пенсійна справа відповідача
була втрачена.

Нарахування пенсії проводилось за
даними, наданими відповідачем щодо
праці в районах Крайньої Півночі за
періоди з 23 червня 1987 року по
30 грудня 2001 року та з 20 січня 2003 по 25
грудня 2006 року. Цей стаж та заробітна
плата за ці періоди були враховані до
пенсії. Загальний стаж ОСОБА_3
становить 10 років 3 місяці 27 днів.

Позивач вважає, що для підтвердження
достовірності інформації ОСОБА_3 не
було надано жодного документу, який би
міг підтвердити дійсність стажу в
районах Крайньої Півночі за періоди з 23
червня 1987 року по 30 грудня 2011 року та з 20
січня 2003 року по 25 грудня 2006
року. Отже, на думку позивача, ОСОБА_3
було подано недостовірні дані для
призначення пенсії за віком, що
призвело до зайво виплачених коштів в
сумі 78 415 грн. 66 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виконавча
дирекція Пенсійного фонду та її
територіальні органи мають право
отримувати безоплатно від органів
державної влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом; отримувати
безоплатно від органів державної
влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судами, позивач не
скористався таким правом щодо
витребування відповідних документів
для призначення пенсії.

Відповідно до ст. 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Судами попередніх інстанцій вірно
встановлено, що механізм повернення
надмірно сплачених сум пенсій
передбачає стягнення зазначених сум
лише у випадку, якщо така надмірна
сплата відбулась з вини пенсіонера, а
саме через зловживання зокрема у
випадку надання недостовірної
інформації або взагалі ненадання
відповідної інформації.

Судами також установлено відсутність
вини відповідача у неможливості надати
довідки при переоформленні пенсії,
оскільки саме з вини працівників
управління Пенсійного фонду України у
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області було втрачено пенсійну справу,
про що не заперечував позивач.

З урахуванням викладеного, оскільки
нарахування пенсійних виплат у
більшому розмірі відбулось не з вини
пенсіонера, колегія суддів
погоджується з висновками попередніх
інстанції про те, що правові підстави
для стягнення надмірно сплаченої суми
пенсії з відповідача відсутні.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої та апеляційної
інстанції дійшли вірного та
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, а тому
підстав для зміни або скасування
зазначених судових рішень колегія
суддів не вбачає. Доводи касаційної
скарги висновків судів попередніх
інстанції не спростовують.

Відповідно до правової позиції,
висловленої в постанові №21-124а13 від 18
червня 2013 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК є
обов'язковою для судів зазначено, що
спір про стягнення переплаченої пенсії
у зв'язку з наданням відповідачем
недостовірних відомостей не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Спір у справі, що розглядається, не
стосується захисту прав, свобод і
інтересів фізичних чи юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, а пов'язаний із захистом
порушених прав управління Пенсійного
фонду України у м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області, на його
думку, у зв'язку з безпідставним
отриманням ОСОБА_3, та підлягає захисту
відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України, тому розгляд таких справ
згідно з положеннями ст. 15 ЦПК
України відбувається за правилами
цивільного судочинства.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від 26
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник

Судді:Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

5

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-8689св14

Головуючий у І-й інстанції Томаш В.І.

Доповідач: Червинська М.Є.