Номер провадження 22-ц/775/352/2014
Головуючий у 1 інстанції Клешньов О.І.
Доповідач Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого -
судді: Курило В.П.,

суддів:
Космачевської Т.В., Будулуци М.С.,

при секретарі
Папченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
безобліково спожиту електроенергію,

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» на рішення
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 27
листопада 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Донецькобленерго»
(далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»)
звернулося з позовом до відповідачки
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
безобліково спожиту електроенергію на
суму 937 грн. 40 коп., мотивуючи його
наступними обставинами.

24 червня 2006 року працівниками
енергопостачальної організації при
здійсненні перевірки в квартирі
АДРЕСА_1, було встановлено безоблікове
користування електричною енергією (за
відсутності приладу обліку), про що в
той день на споживача ОСОБА_2 складено
акт № 054729 про порушення Правил
користування електричною енергією, за
яким нараховано вартість безобліково
спожитої електроенергії в сумі 937 грн. 69
коп., яку позивач просив стягнути з
відповідачки ОСОБА_1 (яка змінила
прізвище за чоловіком на ОСОБА_1).

Рішенням Калінінського
районного суду м. Горлівки від 27
листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
безобліково спожиту електричну
енергію відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що відмовляючи в задоволенні
позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»,
суд першої інстанції не встановив, з
якого часу відповідачка змінила місце
реєстрації та не врахував, що споживач
зобов'язаний не пізніше ніж за 7 днів до
припинення користування електричною
енергією у квартирі або іншому об'єкті,
письмово повідомити
енергопостачальника про розірвання
договору та розрахуватися за спожиту
електричну енергію, включаючи день
виїзду, а відповідач заяв про
розірвання договору не подавав. Проте
позивачем надано виписку з особового
рахунку, де відповідачка вказана як
споживач електричної енергії.

В судовому засіданні апеляційного
суду, представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» Чмірьова Л. С. доводи
апеляційної скарги підтримала та
просила скаргу задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засіданні
апеляційного суду не з'явилась, але про
час та місце розгляду справи
повідомлена судовою повісткою (а.с. 66).

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
слід відхилити, а рішення суд залишити
без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що 24 червня 2006 року
представниками енергопостачальника у
квартирі АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_2
було зафіксовано порушення Правил
користування електричною енергією для
населення, що проявилось у
користуванні електричною енергією за
відсутності приладів обліку.

Позивачем за безоблікове користування
електричною енергією у відшкодування
збитків нараховано 937, 69 грн.

За відомостями ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» станом на 24 червня
2006 року споживачем електроенергії
значиться ОСОБА_1

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що позивачем
в судовому засіданні не доведено, що
ОСОБА_1 станом на 24 червня 2006 року була
споживачем електричної енергії, яка
надавалася у квартиру АДРЕСА_1 і вона
повинна нести відповідальність за
безоблікове користування електричною
енергією.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, дав їм
належну оцінку і обґрунтовано відмовив
позивачу у задоволенні його позовних
вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі, і щодо яких у сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, у відповідності з вимогами ст.212
ЦПК України, оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року
№1357 та Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією (далі - Методика),
затвердженою постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 4 травня 2006 року №562.

Постачання фізичним особам
електроенергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією.

Підключення електроенергії за заявою
наймача (власника будинку) і відкриття
особистого рахунку слід вважати
фактичним укладенням договору на
умовах, передбачених Законом України
«Про електроенергетику» та Правилами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
електроенергетику " від 16 жовтня 1997
року № 575/97 - ВР, споживачі енергії є,
зокрема, фізичні особи, що
використовують енергію для власних
потреб.

Дія Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 року № 1357, розповсюджена
на правовідносини між громадянами -
споживачами електричної енергії та
енергопостачальником і у разі
порушення споживачем Правил
складається акт про порушення, до якого
встановлені відповідні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику» від 16
жовтня 1997 року № 575/987-ВР споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною енергією.

Пунктом 3 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999
р.(з наступними змінами і доповненнями),
передбачено, що споживання електричної
енергії здійснюється на підставі
договору про користування електричною
енергією, укладеним між споживачем і
енергопостачальником, що
розробляється останнім згідно з
Типовим договором про користування
електричною енергією. Відповідно до п.48
цих Правил споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» відносно того, що
відповідачка була споживачем
електричної енергії станом на 24 червня
2006 року спростовуються копією
особового рахунку НОМЕР_1, відкритого
на квартиру АДРЕСА_1, за яким
споживачем електричної енергії з 1990
року є ОСОБА_5 (а.с. 68).

Згідно з актом № 054729 про порушення
Правил користування електричною
енергією для населення від 24 червня 2006
року споживачем електричної енергії є
ОСОБА_2 (а.с. 6).

Витяг з акту звірки розрахунків
за електроенергією, на який посилався
позивач, не містить підписів
відповідачки, а номер особового
рахунку, що в ньому зазначений, містить
іншу нумерацію, ніж номер особового
рахунку, що відкритий на квартиру
АДРЕСА_1, що наданий позивачем
апеляційному суду (а.с. 8, 68), а тому
перший документ не можна визнати
належним і допустимим доказом в
розумінні вимог ст.ст. 58 та 59 ЦК України.

Копія витягу особового рахунку на
ім'я відповідачки, що наданий до
позовної заяви на а.с. 9, починається
лише з серпня 2008 року, має іншу
нумерацію, ніж в особовому рахунку, що
відкритий на квартиру АДРЕСА_1, а тому
не підтверджує того факту, що станом на
24 червня 2006 року споживачем
електричної енергії була відповідачка.

Окрім цього, згідно з копією паспорту
ОСОБА_1, з 05 липня 2005 року вона
зареєстрована за іншою адресою, ніж
зазначено в акті про порушення Правил
користування електричною енергією та
її прізвище змінено на ОСОБА_1 за
прізвищем чоловіка, з яким
зареєструвала шлюб (а.с. 8, 15, 19).

Відповідно з відомостями адресно -
довідкового бюро підрозділу ГУДС УДМС
України, ОСОБА_1 зареєстрована з 05
липня 2005 року за іншою адресою, ніж
зазначено в акті про порушення Правил
(а.с. 8, 12).

Як вбачається з відповіді Комунального
підприємства «Горлівське міське бюро
технічної інвентаризації», право
власності на квартиру АДРЕСА_1 не
зареєстровано, технічний паспорт на
квартиру не складався (а.с. 62, 63, 64).

Будь - яких даних про дату
переоформлення особового рахунку з
одного споживача на іншого, ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» суду не надало.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень. Та як передбачено
ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені вище докази, не
можна зробити висновок, що станом на 24
червня 2006 року споживачем електричної
енергії в квартирі АДРЕСА_1 була
відповідачка ОСОБА_1, яка начеб - то
допустила порушення Правил
користування електричної енергії, яке
виразилось в безобліковому її
користуванні за вказаним актом, який до
того ж складено на іншу особу, а тому
вона не може нести відповідальність за
виявлене порушення (а.с. 6).

За вказаних вище обставин рішення суду
першої інстанції слід залишити без
змін, як законне і обґрунтоване, а
апеляційну скаргу позивача - відхилити,
як безпідставну.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд , -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» відхилити.

Рішення Калінінський районного
суду м. Горлівки Донецької області від
27 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: