пр. № 2/759/369/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П»ятничук,

при секретарях -
Р.Г.Ковтун,
К.Ю.Іванові,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
основним позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3-ті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_4

про встановлення факту проживання
однією сім»єю без реєстрації шлюбу,
зміну черговості одержання права на
спадкування, усунення від права на
спадкування,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1

3-ті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна»

про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Основний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Встановити факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім»ює без
реєстрації шлюбу у період з лютого 1980 р.
по 16 березня 2013 р.

В задоволенні іншої частини
заявлених позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 - право
власності в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5 на ? частину квартири АДРЕСА_1 та
на ? частину грошових вкладів відкритих
на ім.»я ОСОБА_5 які заходяться в
Територіальному відокремленому без
балансовому відділенні №10026/031 ПАТ
«Державний ощадний банк України»
Філія-Головного управління по м.Києву
та Київській області на розрахункових
рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та
НОМЕР_2 (пенсійний).

Визнати за ОСОБА_4 - право
власності в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5 на ? частину квартири АДРЕСА_1 та
на ? частину грошових вкладів відкритих
на ім.»я ОСОБА_5 які заходяться в
Територіальному відокремленому без
балансовому відділенні №10026/031 ПАТ
«Державний ощадний банк України»
Філія-Головного управління по м.Києву
та Київській області на розрахункових
рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та
НОМЕР_2 (пенсійний).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:

ун. № 759/14241/13-ц

пр. № 2/759/369/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П»ятничук,

при секретарях -
Р.Г.Ковтун,
К.Ю.Іванові,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
основним позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3-ті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_4

про встановлення факту проживання
однією сім»єю без реєстрації шлюбу,
зміну черговості одержання права на
спадкування, усунення від права на
спадкування,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1

3-ті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна»

про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2
та просила суд постановити рішення,
яким встановити факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу у період з лютого 1980 р.
по 16 березня 2013 р., тобто до часу
відкриття спадщини, надати позивачу
ОСОБА_1 як спадкоємцю за законом
четвертої черги право на спадкування
разом із спадкоємцям першої черги
ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, усунути відповідачку
ОСОБА_2 від права на спадкування за
законом.

Відповідачка ОСОБА_2 та третя
особа ОСОБА_2 в свою чергу звернулись до
суду з зустрічними позовними вимогами
до ОСОБА_1 та з урахуванням збільшених
позовних вимог просили суд визнати за
ними право власності по ? частині за
кожною на ? частину квартири АДРЕСА_1 та
по ? частині грошових вкладів
відкритих на ім.'я ОСОБА_5 які
заходяться в Територіальному
відокремленому без балансовому
відділенні №10026/031 ПАТ «Державний
ощадний банк України» Філія-Головного
управління по м.Києву та Київській
області на розрахункових рахунках
НОМЕР_1 (компенсаційний) та НОМЕР_2
(пенсійний) в порядку спадкування після
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

В обґрунтування заявлених вимог
основного позову ОСОБА_1 вказувала на
те, що з лютого 1980 р. вона почала
проживати однією сім'єю з ОСОБА_5, вони
вели спільне господарство, мали
спільний бюджет, разом проживали в
АДРЕСА_1, проводили разом відпочинок,
однак реєстрацію шлюбу не проводили. З
1990 р. ОСОБА_5 захворів на онкологічну
хворобу, для лікування якої слід було
витратити значні кошти, а тому вона
-ОСОБА_1 вимушена була продати належну
їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2,
оскільки 15.10.1997 р. дана квартира була
нею продана то ОСОБА_5 в той же день,
15.10.1997 р. подарував ? частину належної
йому квартири АДРЕСА_1. В подальшому,
після тривалої хвороби ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5 помер, не залишивши при житті
заповіту на належне йому майно.
Вказувала, що у ОСОБА_5 було дві доньки
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, однак до 01.09.2013 р. дані
особи не звернулись до нотаріальної
контори з приводу прийняття спадщини,
однак і 15.072013 р. позивачці було надано
повідомлення про те, що їй не може бути
видане свідоцтво про прийняття
спадщини оскільки вона не входить до
кола спадкоємців. Також зазначала, що
оскільки з 1990 р. ОСОБА_5 тяжко хворів
вона витрачала багато коштів та зусиль
для його догляду, з дітьми ОСОБА_5 майже
не спілкувався, а останні роки після 2011
р. коли він переніс оперативне
втручання, з дітьми взагалі не
спілкувався, хоча стан здоров'я ОСОБА_5
був тяжким, самостійно він не
пересувався, потребував стороннього
догляду та допомоги, допомога та кошти
на лікування надавались нею-позивачем
особисто, а тому вважала вимоги щодо
надання їй права на спадкування разом з
спадкоємцями першої черги. Зазначала,
що ОСОБА_2 взагалі жодної допомоги по
догляду та утриманню батька не
надавала, не пропонувала як
матеріальної так і моральної допомоги,
а тому має бути усунута від права на
спадкування. Посилаючись на ст.ст.15, 16,
1224, 1259, 1264 ЦК України просила заявлені
позовні вимоги задовольнити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
та ОСОБА_4 обґрунтовували тим, що вони
обидві є доньками померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, визнають заявлені
ОСОБА_1 вимоги щодо встановлення факту
проживання однією сім'єю, оскільки
дійсно їх батько проживав разом з
ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 таким чином
ОСОБА_1 має право на спадкування після
їх батька в четверту чергу, однак вони
обидві є його дітьми і мають право на
спадкування після померлого як
спадкоємці першої черги, спадкове
майно складається з ? частини квартири
АДРЕСА_1 та грошових вкладів які
заходяться в Територіальному
відокремленому без балансовому
відділенні №10026/031 ПАТ «Державний
ощадний банк України» Філія-Головного
управління по м.Києву та Київській
області на розрахункових рахунках
НОМЕР_1 (компенсаційний) та НОМЕР_2
(пенсійний) відкритих на ім.'я ОСОБА_5
Вказували, що вони як спадкоємиці
першої черги мають право на
спадкування даного майна в рівних
частинах, а тому посилаючись на ст..ст.
15, 16, 1216-1223, 1228, 1258, 1261, 1264, 1267, 1268-1270, 1272, 1278,
1296, 1298 ЦК України просили заявлені
вимоги зустрічного позову
задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала
заявлені вимоги основного позову та
просила їх задовольнити вказуючи на
обставини викладені в основному
позові, вказувала, що вона весь час з 1980
р. проживаючи разом з ОСОБА_5
піклувалась про нього, допомагала йому,
як матеріально так і морально, з
донькою ОСОБА_4 ОСОБА_5 періодично
спілкувався, вона особисто повідомила
доньку про те, о стан здоров'я
останнього є критичним і тоді донька
навідала батька, а з донькою ОСОБА_2 її
чоловік взагалі не спілкувався, жодної
допомоги діти не надавали, похованням
ОСОБА_5 займалась вона - позивачка, щодо
вимог зустрічного позову просила в їх
задоволенні відмовити.

Представники позивачки ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 підтримали вимоги основного
позову вказуючи на обставини справи
викладені в позовній заяві просили
заявлені вимоги задовольнити, вказуючи
на те. що з 1990 р. ОСОБА_5 був онкологічним
хворим, позивачка повністю взяла на
себе обов'язки по догляду та утримання
останнього, для того, щоб він мав
можливість отримувати належну медичну
допомогу продала належну їй квартиру і
фактично за дані кошти оплачувала
лікування чоловіка, операції, взяла на
себе витрати по його похованню, щодо
вимог зустрічного позову просили в їх
задоволенні відмовити вказуючи на їх
необґрунтованість та безпідставність.

Відповідачка ОСОБА_2 щодо вимог
основного позову заперечувала в
частині усунення від спадкування та
надання права позивачу на спадкування
разом з спадкоємцями першої черги,
зустрічні позовні вимоги просила
задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_10
яка також є і представником ОСОБА_4
проти заявлених вимог основного позову
заперечувала в частині усунення від
спадкування ОСОБА_2 та надання права
позивачу на спадкування разом з
спадкоємцями першої черги, вказуючи на
те, що дійсно вимоги про встановлення
факту є обґрунтованими, оскільки
позивачка проживала разом з ОСОБА_11,
однак жодних підстав для усунення
ОСОБА_2 від права на спадкування немає,
оскільки сама ОСОБА_2 є інвалідом 3
групи з 01.08.2013 р., а до даного періоду
була інвалідом 2 групи, отримує
мінімальну пенсію і фактично не мала
змоги надавати допомогу ОСОБА_5, тим
паче що останній з проханням про
допомогу не звертався. Зустрічні
вимоги просила задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 вимоги
основного позову визнала в частині
встановлення факту, в іншій частині
заявлених вимог заперечувала,
зустрічні позовні вимоги підтримала.

Третя особа Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
направила суду листа з проханням
розгляду справи в її відсутності, що
суд з урахуванням думки учасників
судового розгляду вважає за можливе.

Третя особа представник КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
в судове засідання не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, подав суду заяву з
проханням розгляду справи в
відсутності їх представника, тому суд
вважає можливим розглянути справу в
його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки та її представників,
відповідачки, третьої особи ОСОБА_2 та
їх представника, пояснення свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
дослідивши матеріали справи вважає, що
основний позові слід задовольнити
частково, а зустрічний позов повністю з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10
т.с. 1).

Дійсно, відповідно до договору
дарування від 15.10.1997 р ОСОБА_5
подаровано ? частину належної йому на
праві власності квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_1 (а.с. 12 т.с. 1), в свою чергу 15.10.1997
р. ОСОБА_1 відповідно до договору
купівлі-продажу продано належну їй на
праві власності квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 11
т.с. 1).

Відповідно до довідки
сер.МСЕ-№148844 ОСОБА_5 повторно з 28.09.1995 р
призначено другу групу інвалідності за
загальним захворюванням (а.с. 16).

Відповідно до наданої суду
медичної документації відносно ОСОБА_5
встановлено, що останній починаючи з
1990 р. перебував як на стаціонарному так
і на амбулаторному лікуванні (а.с. 13, 14,
15, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68 т.с. 1).

Відповідно до повідомлення
Приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
від 15.07.2013 р. (а.с. 18 т.с. 1) ОСОБА_1
відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину оскільки остання не
входить до кола спадкоємців (а.с. 18 т.с.
1).

Відповідно до довіреності
посвідченої ЖБК «Механізатор» в
вересні 2003 р. вбачається, що ОСОБА_1
довіряла ОСОБА_5 отримувати належну ій
пенсію (а.с. 45 т.с. 1).

Як вбачається з наданих суду
позивачкою листівок, за різні періоди
часу, вбачається, що родичами та
друзями направлялись листівки за
адресою квартири АДРЕСА_1 які
адресовувались як ОСОБА_1 так і ОСОБА_5
(а.с. 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61
т.с. 1).

Також, позивачкою на
підтвердження вимог щодо встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу надано фотокартки на
яких зображено як ОСОБА_5 так і ОСОБА_1
(а.с. 70, 71 т.с. 1).

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту, а відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК
України, у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна, припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не встановлено
іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», якщо виникнення права на
спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка, у разі відсутності спору,
розглядається за правилами окремого
провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає
доведеними вимоги позивачки ОСОБА_1 про
встановлення факту спільного
проживання як подружжя з 1980 р. по день
смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки
даний факт визнано як сторонами в
судовому засіданні так і підтверджено
допитаними в судовому засіданні
свідками ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_13

Щодо вимог про надання позивачу
ОСОБА_1 як спадкоємцю за законом
четвертої черги право на спадкування
разом із спадкоємцям першої черги
ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, та усунення відповідачки
ОСОБА_2 від права на спадкування за
законом слід зазначити наступне.

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1222 Цивільного кодексу
України, спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини. Спадкоємцями за
заповітом можуть бути юридичні особи
та інші учасники цивільних відносин
(стаття 2 цього Кодексу).

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до частини 5 статті 1224
Цивільного кодексу України за рішенням
суду особа може бути усунута від права
на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Факт ухилення від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця
лише тоді є підставою для усунення
особи від права на спадкування, якщо
цей факт встановлений судом.

Як роз'яснено в п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» факт ухилення особи від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Безпорадним слід розуміти стан
особи, зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Безпорадний стан слід розуміти як
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв'язку з чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання
допомоги спадкодавцеві, який
потребував допомоги, полягає в її
умисних діях чи бездіяльності,
спрямованих на уникнення від обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане
з винною поведінкою особи, яка
усвідомлювала свій обов'язок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій. Таким чином,
ухилення характеризується умисною
формою вини.

Крім того, при розгляді таких
справ суду належить з'ясовувати, чи
потребував спадкодавець допомоги від
спадкоємця за умови отримання її від
інших осіб і чи мав спадкоємець
матеріальну й фізичну змогу надавати
таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьком
відповідно до свідоцтва про народження
вказано ОСОБА_5, відповідно до рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 25 вересня 2013 р. в зв'язку з
розбіжностями в написанні прізвищ
спадкодавця та спадкоємця встановлено
факт родинних відносин, а саме, що
ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 (а.с. 138 т.с. 1).

Відповідно до довідки УПФУ в
Святошинському районі м.Києва ОСОБА_2
перебуває на обліку в управлінні та
отримує пенсію по інвалідності 3 гр. яка
встановлена з 01.08.2013 р. по 31.08.2014 р. (а.с. 167
т.с. 1), також встановлено що з 2005 р.
ОСОБА_2 було встановлено 2 групу
інвалідності(а.с. 168 т.с. 1) та остання
отримує пенсію (а.с. 169, 170, 171, 172, 173 т.с. 1).

Судом встановлено, що ОСОБА_4
народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до
свідоцтва про народження її батьком
вказано ОСОБА_5( а.с. 44 т.с.2), відповідно
до рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 21 листопада 2013 р. в
зв'язку з розбіжностями в написанні
прізвищ спадкодавця та спадкоємця
встановлено факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 (а.с.
165-166 т.с.1).

Дійсно, допитані судом в якості
свідків ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_13
вказували суду на те, що ОСОБА_5
опікувалась ОСОБА_1 вона викликала
лікарів, їздила з хворим чоловіком по
лікарнях, продала належну квартиру щоб
мати кошти на лікування чоловіка, а
також вказували, що діти ОСОБА_5 ним не
опікувались, на похоронах останнього
були

Допитаний судом в якості свідка
ОСОБА_12 вказував суду на те, що
товаришував з ОСОБА_5 часто бував у
нього вдома, бачив що ОСОБА_5 обслуговує
себе сам, позивачку в квартирі не бачив,
однак суд сприймає дані покази
критично оскільки вони спростовуються
як матеріалами справи так і
поясненнями самих сторін по справі.

Частиною першою статті 212
Цивільного процесуального кодексу
України встановлено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об`єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Як зазначається в статті 57
Цивільного процесуального кодексу
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд вважає
що вимоги основного позову щодо
усунення ОСОБА_2 від права на
спадкування після померлого батька не
можуть бути задоволені, оскільки у суду
немає жодних підстав вважати, що донька
спадкодавця ОСОБА_2 свідомо ухилялась
від надання допомоги хворому батьку,
маючи можливість її надавати.

Як було встановлено по даній
справі право на спадкування за законом
мають спадкоємці першої черги - діти
спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_2 та ОСОБА_4
та спадкоємець четвертої черги ОСОБА_1

Відповідно до ст.1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали з
спадкодавцем однією сім'єю не менше як
п'ять років до час відкриття спадщини.
По даній справі було встановлено та
доведено, що ОСОБА_1 проживала з
спадкодавцем ОСОБА_5 до його смерті
однією сім'єю понад тридцять років.
Тобто, встановлено, що ОСОБА_1 є
спадкоємцем четвертої черги за
законом.

Статтею 1259 ЦК України
передбачено, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

По даній справі було встановлено
та доведено як матеріалами справи, так
і поясненнями сторін, показами свідків,
що ОСОБА_5 року мав другу групу
інвалідності загального захворювання,
з 1995 року по день смерті, періодично
знаходився в лікарнях на лікуванні, з
1994 року перестав працювати, отримував
пенсію як інвалід 2 групи. Встановлено,
що в цей період з 1980 р. по 16.03.2013 р. він -
ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_1, яка в
свою чергу також є інвалідом 1 групи
загального захворювання і отримувала
пенсію практично тотожну з пенсією
спадкодавця.

Враховуючи наведене у суду немає
підстав зробити висновок про наявність
та сукупність всіх обставин визначених
в ст.1259 ЦК України,як щодо тривалого
часу опікування, матеріального
забезпечення, надання іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані, а тому суд вважає
заявлені позовні вимоги основного
позову в цій частині небгрунтованими.

Щодо вимог зустрічного позову суд
вважає їх обґрунтованими та такими що
можуть бути задоволені, з врахуванням
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, які
звернулися до Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, з заявами про прийняття
спадщини після померлого батька.

Як вбачається з матеріалів справи
спадкове майно, яке залишилось після
смерті ОСОБА_5 складається з ? частини
квартири АДРЕСА_1 та з грошових вкладів
відкритих на ім.'я ОСОБА_5 які
заходяться в Територіальному
відокремленому без балансовому
відділенні №10026/031 ПАТ «Державний
ощадний банк України» Філія-Головного
управління по м.Києву та Київській
області на розрахункових рахунках
НОМЕР_1 (компенсаційний) та НОМЕР_2
(пенсійний).

Згідно ст.ст.1211, 1268,1269 ЦК України
спадкування здійснюється за законом,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті,
спадкоємець за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів
спадкової справи відкритої після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, як
ОСОБА_2 03.09.2013 р. та 28.11.2013 р. подала заяви
про прийняття спадщини так і ОСОБА_4
28.11.2013 р. подали заяви про прийняття
спадщини після померлого.

Згідно із правовими позиціями
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ викладених у листі від 16.05.2013 року
№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» при
розгляді справ про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно у
випадках, якщо спадщина прийнята, проте
спадкоємцем не було одержано свідоцтво
про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не
здійснено державну реєстрацію права на
спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги,
що законодавець розмежовує поняття
"виникнення права на спадщину" та
"виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини", і пов'язує із виникненням цих
майнових прав різні правові наслідки.

Частки кожного спадкоємця у
спадщині є рівними, якщо спадкодавець у
заповіті сам не розподілив спадщину
між ними (ч. 1 ст. 1278 ЦК України).

З врахуванням викладеного, суд
вважає доцільним поділити між
спадкоємцями першої черги ОСОБА_2 та
ОСОБА_2 спадкове майно, яке складається
? частини квартири АДРЕСА_1 та з
грошових вкладів відкритих на ім.»я
ОСОБА_5 які заходяться в
Територіальному відокремленому без
балансовому відділенні №10026/031 ПАТ
«Державний ощадний банк України»
Філія-Головного управління по м.Києву
та Київській області на розрахункових
рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та
НОМЕР_2 (пенсійний) між спадкоємцями
першої черги, визнавши за ними право
власності на дане садкове майно в
рівних частинах.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст.10,11, 57, 60, 179, 209, 212-215, 292, 294
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Основний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Встановити факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім»ює без
реєстрації шлюбу у період з лютого 1980 р.
по ІНФОРМАЦІЯ_4

В задоволенні іншої частини
заявлених позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 - право
власності в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5 на ? частину квартири АДРЕСА_1 та
на ? частину грошових вкладів відкритих
на ім.»я ОСОБА_5 які заходяться в
Територіальному відокремленому без
балансовому відділенні №10026/031 ПАТ
«Державний ощадний банк України»
Філія-Головного управління по м.Києву
та Київській області на розрахункових
рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та
НОМЕР_2 (пенсійний).

Визнати за ОСОБА_4 - право
власності в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5 на ? частину квартири АДРЕСА_1 та
на ? частину грошових вкладів відкритих
на ім.»я ОСОБА_5 які заходяться в
Територіальному відокремленому без
балансовому відділенні №10026/031 ПАТ
«Державний ощадний банк України»
Філія-Головного управління по м.Києву
та Київській області на розрахункових
рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та
НОМЕР_2 (пенсійний).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: