Справа № 523/6413/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в

складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа ВГРІФО УМВС України в Одеській
області про надання дозволу на віїзд за
межі України,

Установив :

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась
з позовом до ОСОБА_3(далі - Відповідач),
третьої особи ВГРІФО УМВС України в
Одеській області про надання дозволу
на виїзд за межі України за наступних
обставин.

Позивач і Відповідач знаходились
в зареєстрованому шлюбі з 2001 по 2011 рік .
Від шлюбу у сторін є двоє дітей : ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

06 квітня 2014 року Позивач
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила
прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».

За час перебування у шлюбі з
Відповідачем Позивач не отримувала від
нього ніякої матеріальної допомоги.
Відповідач фактично пішов із сімї , а
Позивач звернулась до суду про
стягнення аліментів на утримання обох
дітей. Рішенням суду від 29 січня 2013 року
з Відповідача стягнуто аліменти на
утримання дітей, але Позивач їх отримує
нерегулярно, у зв'язку з чим державна
виконавча служба письмово попередила
Відповідача про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів.

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6
Позивач переїхала жити в місто Горно
Оряховиця Республіки Болгарія. Діти
залишились проживати в Україні з
матірю Відповідача та її сестрою. На
даний час Позивач хоче забрати дітей до
свого постійного місця проживання в
Болгарії, але Відповідач не надає до
імміграційних служб відповідну
письмову заяву про дозвіл на виїзд
дітей, що є перешкодою до їх виїзду.
Відповідач дітьми не піклується, не
працює, аліменти не сплачує, у зв'язку з
чим Позивач вважає порушенням прав
дітей на здоровий стан життя, фізичний,
моральний та духовний розвиток.

Позивач просить задовольнити
позовні вимоги про надання дозволу на
виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків та визнати
безпідставною відмову Відповідача
надати згоду на виїзд дітей на постійне
місце проживання за кордон і видачу
дитячого проїзного документа, а також
надати неповнолітнім дітям дозвіл на
виїзд на постійне місце проживання за
кордон і видачу дитячого проїзного
документа без такої згоди.

Стороні надали суду свої заяви
про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 10
серпня 2001 року (а.с.15) до 2011 року.
Рішенням Суворовського районного суду
міста Одеси від 13 жовтня 2011 року по
справі № 2-4992 шлюб сторін було
розірвано ( а.с.19).

За період шлюбу у сторін
народилось двоє дітей : донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16) та син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

Рішенням Суворовського районного
суду міста Одеси від 29 січня 2013 року по
справі № 1527/18870/12 з Відповідача
стягнуто аліменти на утримання дітей
(а.с.20).

Згідно інформації та розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
встановлено, що Відповідач є боржником
по сплаті аліментів на утримання дітей
і борг складає 11278,76 грн (а.с.21-22).

Згідно свідоцтву про шлюб від 07
квітня 2014 року, виданому в місті Горна
Оряховица Республіки Болгарія,
зареєстровано шлюб між Позивачем та
ОСОБА_6 і прізвище Позивача після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с.8-11).

Відповідно до довідки ф.1 від 29
квітня 2014 року Позивач та діти ОСОБА_4
та ОСОБА_5 є зареєстрованими та
проживають за адресою : АДРЕСА_1(а.с.30).

ОСОБА_6 надав свою згоду на
відвідування дітьми Позивача
Республіки Болгарія, а саме : за місцем
його постійного проживання, терміном
на 90 днів, у період з 15 травня 2014 року по
01 вересня 2014 року, на підставі чого були
видані декларації на обох дітей (
а.с.31-33).

До суду також надані заяви
свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_8, які є
сусідами Позивача, підтвердили, що
Відповідач, починаючи з 2011 року до
наступного часу до дітей не приходив,
не цікавився їхнім життям (а.с. 34-35).

Згідно ч.2 статті 150 Сімейного
кодексу України батьки повинні
піклуватись здоровєм дитини, його
фізичним, духовним та моральним
розвитком.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
154 Сімейного кодексу України, батьки
мають право на самозахист своєї дитини,
повнолітніх дочки та сина. Батьки мають
право звернутися до суду, органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та громадських
організацій за захистом прав та
інтересів дитини.

Як вбачається з частин 1 та 2
статті 155 Сімейного кодексу України,
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Таким чином, за викладених
обставин суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та про
задоволення позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 150,154,155 СК України,
ст.ст.57,60,61,169,209, 212- 215 ,218 ЦПК України ,
суд,-

Вирішив :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа ВГІРФО УМВС України в Одеській
області про надання дозволу на виїзд за
межі України - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі
України неповнолітнім ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
постійне місце проживання за кордон і
видачу дитячого проїзного документу
без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через Суворовський
районний суд міста Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги в 10 денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя-