Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та інтересах своїх
неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, до
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, треті особи:
Служба у справах дітей Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації, Комунальне
підприємство "Керуюча дирекція
Дніпровського району міста Києва" про
скасування відмови у видачі ордеру,
визнання права користування житловим
приміщенням, зобов'язання видати ордер
на житлове приміщення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
27.03.2001 року на підставі рішення
адміністрації та профспілкового
комітету Дніпровського РУГУ МВС
України в місті Києві її чоловіку
ОСОБА_5 була надана у користування
кімната №?2 у квартирі АДРЕСА_1 в
будинку готельного типу (комунальна
квартира) по АДРЕСА_1. Вказана квартира
складається з п'яти кімнат, житловою
площею 60,6 кв.м. Підставою для видачі
ордеру слугувало те, що її чоловік
працював міліціонером у Дніпровському
РУГУ МВС України. Потім вийшов на
пенсію за вислугою років. Починаючи з
27.03.2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 в спірній
квартирі був зареєстрований та
проживав її чоловік ОСОБА_5, який
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер. В жовтні 2008 року
вона (позивач) зареєструвалася та
зареєструвала своїх дітей в спірній
квартирі, так як до цього вона та їх
діти проживали за цією адресою без
реєстрації. Спочатку їх сім'я проживала
в спірній квартирі в кімнаті №?2, але
діти підростали, їм потрібна була також
кімната. Поруч з їх кімнатою
розташована кімната №3, в якій ніхто не
проживав і станом по сьогоднішній день
на неї ніхто не претендує. На той час її
(позивача) чоловік ОСОБА_5 звернувся до
свого керівництва з проханням про те,
щоб зайняти кімнату №3, яка знаходиться
поруч з їх кімнатою. Йому дозволили це
зробити і з того часу вони почали
користуватися також і кімнатою №3. До
2001 року її (позивача) чоловік був
зареєстрований в АДРЕСА_2. Вона
(позивач) до 1996 року була зареєстрована
в АДРЕСА_3. З 1998 року по 2008 рік була разом
з їх дітьми була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_4. Зазначила, що у неї
немає іншого житла, в тому числі
приватизованого. Всі сусіди, які
проживають в спірній квартирі - в
кімнатах № 1, 4, 5 вже приватизували свої
кімнати і не претендують на кімнати № 2,
3, які займає її (позивача) родина. За
весь час проживання у займаних ними
кімнатах вони регулярно сплачують
плату за користування житлом, а також
плату за комунальні послуги. Вважають,
що вони правомірно займають спірне
житло, але їх право на користування цим
житлом не закріплене. У зв'язку з цим
зверталася до Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації з
заявою видати ордер на спірні кімнати,
але отримала відмову від 24.09.2013 року.
Вказану відмову вважає безпідставною,
нею порушуються їх (позивачів) права і
тому дану відмову слід скасувати та
визнати за ними право користування
спірним житлом і зобов'язати
адміністрацію видати ордер на дане
житло. В судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі,
підтримав викладені в позовній заяві
обставини, обгрунтування та просив
позов задовольнити. Пояснив, що
позивачі зареєстровані та проживають в
спірних кімнатах на законних підставах
вже тривалий час, були заселені та
зареєстровані за згодою наймача -
чоловіка, який отримав ордер на спірне
житло, що відповідає вимогам
законодавства. Просив врахувати, що
позивачі іншого житла не мають, спірним
житлом користуються та зареєстровані в
ньому законно, здійснюють всі
необхідні платежі за дане житло. На
спірні кімнати ніхто не претендував і
не претендує. Інші три кімнати
приватизовані і мешканці тих кімнат
також не мають ніяких претензій до
спірних кімнат.

Представник відповідача Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила
відмовити в задоволенні позову.
Пояснила, що їх відмова у видачі ордеру
законна, підставами відмови зазначено
те, що позивачі не перебувають на
квартирному обліку як особи, що
потребують поліпшення житлових умов.
Ордер видавався на одну особу -
чоловіка позивача, який помер. В 2005 році
його сім'я була в іншому гуртожитку. На
питання суду пояснила, що у них
відсутні дані про наявність третіх
осіб, які претендують на спірні
кімнати.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, виходячи з інтересів та прав
дітей, що передбачені законодавством
України, Конвенцією.

Представник третьої особи
Комунального підприємства "Керуюча
дирекція Дніпровського району міста
Києва" в судовому засіданні вважала, що
позов не підлягає задоволенню.
Пояснила, що до них позивач зверталася
лише в 2013 році з проханням перевести
особовий рахунок, до цього вона не
зверталася до них. Спірний будинок
переданий їм на баланс, утримання
будинку здійснювало ТОВ "Житлосервіс".
ЖРЕО надало інформацію, що з 2007 року
позивачі займали вже дві кімнати, що
підтверджено і актом. Вважала, що
оскільки ордер був виданий на одну
кімнату і на ім'я померлого чоловіка
позивача, в позовних вимогах має бути
відмовлено. Даних про порушення прав
третіх осіб щодо спірних кімнат вони не
мають.

Вислухавши пояснення представників
всіх сторін, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги знайшли своє
підтвердження частково та підлягають
частковому задоволенню.

В суді встановлено, що згідно свідоцтва
про реєстрацію шлюбу ОСОБА_5 уклав шлюб
з ОСОБА_1, яка взяла прізвище чоловіка -
ОСОБА_1, 22.07.1995 року. Від шлюбу вони мають
двох дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 Згідно ордеру №05
від 03.04.2001 року ОСОБА_5 надано право
зайняття житлового приміщення в
будинку готельного типу в квартирі
АДРЕСА_1. Вказаний будинок є відомчий ДП
"Будінвестсервіс". В указаному ордері
зазначено підставами надання
житлового приміщення - рішення
адміністрації, профспілкового
комітету Дніпровського РУГУ МВС
України в місті Києві від 27.03.2001 року, де
працював ОСОБА_5 на посаді міліціонера.
Видача ордеру погоджена
Шевченківською райдержадміністрацією
міста Києва.

В суді встановлено та підтверджено
наданими документами, що з 2001 року в
спірній квартирі був зареєстрований
ОСОБА_5, а з 2008 року його дружина ОСОБА_1
та їх двоє дітей. Згідно копії
свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 та був знятий з
реєстраційного обліку за спірною
адресою.

З технічного паспорту та пояснень
сторін встановлено, що спірна квартира
складається з п'яти кімнат, з яких дві -
№?2 та №3 займали позивач з дітьми та її
чоловік ОСОБА_5, а після смерті
останнього ці кімнати як і займали так
займають по цей час позивач з дітьми.
Дане підтверджено і актом від 18.02.2014
року. За вказані кімнати позивачем
здійснюються всі необхідні платежі та
оплати, що підтверджено наданими
квитанціями.

Слід відмітити те, що в ордері на
зайняття спірної квартири не зазначені
які саме кімнати чи кімната були
виділені ОСОБА_5, їх метражі. З довідки
№64, виданої ЖРЕО-404 від 18.02.2014 року,
слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 (о/р
НОМЕР_1) квартиронаймач ОСОБА_5, житлова
площа - 28,9 кв.м., загальна 43,87 кв.м.,
нарахування проводиться з моменту
передачі вищезазначеного будинку на
обслуговування ЖРЕО. Згідно
розпорядження №1476 від 29.12.2007 року
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації Комунальне
підприємство "Дирекція з управління та
обслуговування житлового і
нежитлового фонду" Дніпровської
районної у місті Києві ради прийняло
від ДП "Будінвестсервіс" фірми
"Київінвест" на баланс житлові будинки
і службове житло згідно актів
прийому-передачі та передано зазначені
будинки в оперативне управління ТОВ
"Україна житло-сервіс" без права
відчуження. З копії акту слідує, що
переданим був і будинок АДРЕСА_1. Згідно
наказу №11 від 21.01.2008 року Комунального
підприємства "Дирекція з управління та
обслуговування житлового і
нежитлового фонду" Дніпровської
районної у місті Києві ради - наказано
прийняти від ДП "Будінвестсервіс" фірми
"Київінвест" на баланс житлові будинки,
серед яких і будинок АДРЕСА_1, та
передати їх в оперативне управління
ТОВ "Україна житло-сервіс" без права
відчуження з 21.01.2008 року. Після передачі
будинку АДРЕСА_1 на баланс КП "Дирекція
з управління та обслуговування
житлового і нежитлового фонду"
Дніпровської районної у місті Києві
ради статус цього будинку був змінений
із готельного типу на статус будинку
державного житлового фонду.

Відповідно до ст.128 ЖК України жила
площа у гуртожитку надається за
спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації та
відповідного профспілкового комітету.

Як зазначено вище, житло в квартирі
АДРЕСА_1 було отримано ОСОБА_5 на
законних підставах, з дотриманням всіх
вимог законодавства.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків а також інших
осіб. Особи, які вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
його сім'ї права користування жилим
приміщенням. По даній справі
встановлено, що позивач - як дружина, та
діти поселилися та були зареєстровані
в спірній квартирі за згодою наймача -
ОСОБА_5, як члени сім'ї, на законних
підставах і набули законного права
користування спірними кімнатами.

Судом враховується і те, що з часу
проживання та реєстрації позивачів в
спірній квартирі ніяких спорів щодо
питань, пов'язаних із спірним житлом не
було, як зі сторони Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Комунального
підприємства "Керуюча дирекція
Дніпровського району міста Києва", так
і зі сторони третіх осіб.

Судом не може бути прийнято до уваги
посилання сторони відповідача на те, що
померлому ОСОБА_5 була виділена одна
кімната в спірній квартирі, оскільки в
ордері, як зазначалося вище, не
зазначено які кімнати чи кімната були
виділені останньому, їх метраж. Крім
того, наданою до довідкою ЖРЕО-404 від
18.02.2014 року №64, довідками Ф-3,
підтверджено те, що позивачі займають
дві кімнати №?2 та №3, виходячи з
зазначеної в цих документах площі - 28,9
кв.м. Вказаний розмір відповідає
розмірам кімнат №?2 та №3, зазначений в
технічному паспорті спірної квартири
(відповідно кімната №?2- площа 13,1 кв.м.,
кімната №3 - площа 15,8 кв.м.).

Таким чином, заперечення сторони
відповідача є безпідставні та не
приймаються судом. Безпідставними є і
заперечення відповідача стосовно того,
що позивачі не перебувають на
квартирному обліку, оскільки підстава
перебування на квартирному обліку має
відношення для вирішення питання про
надання житла, а не про визнання права
користування житлом, яке вже виділене,
яким вже багато років користуються
позивачі, за яке здійснюють всі належні
оплати, які нараховуються їм на дві
спірні кімнати.

Враховуючи викладене, слідує, що
позовні вимоги про визнання за
позивачами права користування
спірними кімнатами та про зобов'язання
видати ордер підлягають задоволенню в
повному обсязі. Враховується те, що
ордер видавався ОСОБА_5 на відомче
житло, а на даний час це житло
відноситься до державного житлового
фонду, що дає підстави для видачі
нового ордеру.

Статтею 58 ЖК України передбачено, що
ордер може бути видано лише на вільне
житлове приміщення, ордер є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення. Як вже зазначалося, спірні
кімнати перебувають в користуванні
позивачів, є ордер на ім'я чоловіка
позивача (без зазначення номеру чи
номерів кімнат), на обидві спірні
кімнати нараховуються всі належні
платежі, оплата яких здійснюється
позивачем, в спірних кімнатах позивач
та її двоє дітей зареєстровані та
постійно проживають.

Судом враховується і те, що ні позивач,
ні діти позивача не мають іншого житла,
в тому числі і на праві власності,
шляхом приватизації, як не мав ніякого
приватизованого житла і померлий
ОСОБА_5, що підтверджено приєднаними до
справи довідками.

Щодо позовної вимоги про скасування
відмови Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації у видачі
позивачам ордеру, суд приходить до
того, що дана позовна вимога не
підлягає задоволенню, розгляд такої
вимоги має відбуватися в іншому
порядку, згідно вимог чинного
законодавства України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.9, 58, 61, 63, 64, 65, 66, 67 ЖК України, ст.ст.
60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та інтересах своїх
неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, до
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, треті особи:
Служба у справах дітей Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації, Комунальне
підприємство "Керуюча дирекція
Дніпровського району міста Києва" про
скасування відмови у видачі ордеру,
визнання права користування житловим
приміщенням, зобов'язання видати ордер
на житлове приміщення - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
користування житловим приміщенням -
кімнатою №?2 та кімнатою №3 в квартирі
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Дніпровську районну в
місті Києві державну адміністрацію
видати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ордер на
жиле приміщення - кімнату №?2 та кімнату
№3 в квартирі АДРЕСА_1, загальною
житловою площею 28,9 кв.м.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: