Ухвала

31 березня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,

Писаної Т.О.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 жовтня 2013 року у справі за
заявою відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області про поворот виконання рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 07 лютого

2007 року,

в с т а н о в и л а:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у

м. Кривому Розі Дніпропетровської
області (далі - ВВД ФСС НВВПЗ України у

м. Кривому Розі Дніпропетровської
області) звернулося до суду з заявою
про поворот виконання рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 07 лютого 2007 року, на
підставі якого

ОСОБА_3 виплачено 18 821 грн 11 коп. на
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок професійного захворювання.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
ухвалою Верховного Суду України від 19
березня 2008 року рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 07 лютого
2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 червня
2007 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16 березня 2010 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду
Дніпропетровської області від 14 червня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 03 жовтня 2013 року, у
задоволенні заяви

ВВД ФСС НВВПЗ України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про поворот
виконання рішення суду відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 жовтня 2013 року
у справі № 6-45730ск13 за
заявою ВВД ФСС НВВПЗ України у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області про поворот виконання рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 07 лютого

2007 року у відкритті касаційного
провадження у цій справі за касаційною
скаргою ВВД ФСС НВВПЗ України у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 14 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 жовтня
2013 року відмовлено.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ВВД ФСС НВВПЗ
України у

м. Кривому Розі Дніпропетровської
області про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 жовтня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм процесуального права, а саме:

ч. 2 ст. 382 ЦПК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
надав ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 11 грудня 2013 року та від 22 січня 2014
року.

Відповідно до статті 355
ЦПК України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень п. 5 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 вересня 2011
року «Про судову практику застосування
ст. ст. 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» встановлений статтею
355 ЦПК України перелік підстав для
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України судових рішень у
цивільних справах є вичерпним
розширеному тлумаченню не підлягає.

Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК України.

Крім того, згідно з постановою пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року

№ 11 «Про судову практику застосування
статей 353−?360 Цивільного
процесуального кодексу України»
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі,
при цьому не відбувається застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ст. 355 ЦПК України.

З ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
та від 22 січня 2013 року, на які
посилається заявник як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що
вказаними ухвалами справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції,
що свідчить про те, що спір у справі
остаточно не вирішено й не застосовано
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, а тому на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ст. 355 ЦПК України.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів касаційної інстанції дійшла
висновку про те, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за заявою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про поворот
виконання рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 07 лютого

2007 року, за заявою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 жовтня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О.
Писана Г.В. Юровська