Номер провадження 2/754/1083/14
28.02.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді -
при секретарі - Буцко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу,-
Позивач звернувся до відповідача з
позовом про відшкодування шкоди у
звязку з дорожньо-транспортною
пригодою в порядку регресу, мотивуючи
свої вимоги тим, що 01.07.2010 року
відповідач, керуючи автомобілем марки
«Фольксваген», державний номерний знак
НОМЕР_1 на перехресті пр. Маяковського -
вул. Беретті в м. Києві, не дотримався
безпечної дистанції руху, в результаті
чого здійснив зіткнення з автомобілем
«БМВ», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія
На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав
чинного договору обов»язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.
В результаті ДТП було пошкоджено
автомобіль «БМВ», що належить
громадянці ОСОБА_3 Розмір завданих
збитків, згідно звіту про визначення
вартості матеріального збитку від
14.07.2010 року складеного ТОВ Експертна
компанія «Сател Груп», становить 14 568, 45
грн. за пошкоджений транспортний засіб.
Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 28.07.2010 року в ДТП
визнано винним відповідача.
Після виплати страхового
відшкодування позивач отримав право
вимоги до винуватця ДТП, тому і
вимушений звернутися до суду з даним
В судовому засіданні представник
позивача підтримала вимоги заявленого
позову в повному обсязі та просила суд
про його задоволення, стягнення з
відповідача на користь позивача
матеріальної шкоди в розмірі 14 568 грн. 45
коп., витрат на правову допомогу в
розмірі 1 000 грн. та стягнення судових
витрат у вигляді судового збору в
розмірі 229 грн. 40 коп. та 630 грн. витрат
пов»язаних з розміщенням оголошення
про виклик відповідача в судове
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, належним чином
повідомлявся судом про день та час
розгляду справи, про що в матеріалах
справи є відповідні докази. Суд вважає
за можливе розглянути справу за його
відсутності за наявності зібраних по
справі матеріалів. Відповідно до вимог
ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, проти чого не
заперечувала також представник
позивача в судовому засіданні.
Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
В судовому засіданні встановлено, що
01.07.2010 року відповідач, керуючи
автомобілем марки «Фольксваген»,
державний номерний знак НОМЕР_1 на
перехресті пр. Маяковського - вул.
Беретті в м. Києві, не дотримався
безпечної дистанції руху, в результаті
чого здійснив зіткнення з автомобілем
«БМВ», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія
Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 28.07.2010 року в ДТП
визнано винним відповідача (а.с. 7).
На дату скоєння ДТП відповідач ОСОБА_1
не мав чинного договору обов»язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.
В результаті ДТП було пошкоджено
автомобіль «БМВ», що належить
громадянці ОСОБА_3 Розмір завданих
збитків, згідно звіту про визначення
вартості матеріального збитку від
14.07.2010 року складеного ТОВ Експертна
компанія «Сател Груп», становить 14 568, 45
грн. за пошкоджений транспортний засіб
Власник пошкодженого автомобіля з
метою отримання відшкодування
звернувся до МТСБУ з відповідною
заявою до якої було додано копія полісу
обов»язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів, термін
дії з 22.09.2009 року по 21.09.2010 року (а.с. 6).
Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41.1 ст. 41
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», позивач за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих, відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно - правову відповідальність .
Згідно ст. 22 Закону Моторно
(транспортне) страхове бюро України
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна життю, здоров»ю, майну третіх
В зв»язку з настанням події, позивач
30.12.2010 року здійснив виплату
відшкодування потерпілій особі в
розмірі 14 568 грн. 45 коп. (а.с. 23).
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.
Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого. організації і громадяни,
діяльність яких повязана з підвищеною
небезпекою для оточення (транспортні
організації, промислові підприємства,
будови, власники автомобілів та ін.),
зобовязані відшкодувати шкоду,
заподіяну джерелом підвищеної
небезпеки, якщо не доведуть, що шкода
виникла внаслідок непереробної сили
або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється громадянин, що здійснює
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки на підставі права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору, оренди, довіреності
Аналізуючи зазначені норми
законодавства, роз»яснення, викладене
в Постанові Пленуму Верховного Суду
України, суд приходить до висновку про
стягнення спричиненої матеріальної
шкоди з відповідача, який на момент ДТП
керував автомобілем та своїми діями
завдав матеріальних збитків водію
Згідно із ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
17.09.2012 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4
було укладено контракт про надання
правової допомоги. Відповідно до умов
Контракту розмір базової винагороди
становить 1 000 грн., що включає в себе
вартість послуг виконавця за надання
правової допомоги замовнику по
відповідній справі у судах всіх
інстанцій. Позивачем була оплачена
винагорода за правову допомогу в
розмірі 1 000 грн. на ім»я ФОП ОСОБА_4, що
підтверджується відповідним платіжним
дорученням (а.с. 27).
Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК
України суд стягує з відповідача на
користь позивача судовий збір в сумі
229,40 грн. та витрати, пов»язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача в розмірі 630 грн.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст.
ст. 993,1187 ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», ст. 27 Закону
України "Про страхування", ст.38 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", суд, -
Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу -
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України матеріальну
шкоду в розмірі 14 568 грн. 45 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України витрати по
сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40
коп., витрати пов»язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача в розмірі 630 грн. та витрати
на правову допомогу в розмірі 1 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Суддя