Справа № 156/1508/13-ц Провадження №
22-ц/773/757/14 Головуючий у 1 інстанції:
Дильний Г.М. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Грушицького А. І., Свистун О. В.,

при секретарі - Губарик К. А.,

з участю: представника позивача -
Ліпкевича І. В.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" на рішення Іваничівського
районного суду Волинської області від
21 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи тим, що між ним та
відповідачкою був укладений кредитний
договір № 002-02989-270208 від 27 лютого 2008
року, яким відкрито відновлювальний
картковий рахунок з кредитною лінією
на суму 30 000 грн. зі встановленим
лімітом 5 000 грн. Однак, відповідач
ОСОБА_2 порушила умови договору, в
результаті чого, станом на 22.10.2013 р.
заборгованості за кредитним договором
склала 4670,96 грн. Просив позов
задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 суму
боргу та судові витрати.

Рішенням Іваничівського районного
суду Волинської області від 21 березня
2014 року у задоволенні позову ПАТ
"Дельта Банк" відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
"Дельта Банк" подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати вказане
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам у справі, порушення норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ
"ДельтаБанк" - ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав, посилаючись на обставини
викладені в ній.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не
погоджується з доводами апеляційної
скарги, вважають, що рішення суду
першої інстанції є законним,
відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ПАТ "Дельта Банк" підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про
стягнення заборгованості суд виходив з
того, що позивачем не доведено
наявність заборгованості за кредитним
договором у сумі 4670,96 грн. станом на
22.10.2013 року.

Колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він
суперечить нормам матеріального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 27 лютого 2008 року між
ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта",
правонаступником якого є ПАТ "Дельта
Банк", та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № 002-02989-270208, у відповідності до
умов якого банк відкрив для
відповідачки картковий рахунок в
національній валюті України та надав
їй кредит шляхом відкриття
відновлювальної кредитної лінії на
загальну суму 30 000 грн., але з лімітом в
5000 грн. Відповідачку ознайомлено із
тарифами на обслуговування платіжних
карток з тарифним пакетом Visa Classic VIP
партнерський, яким передбачено порядок
обслуговування карткового рахунку,
здійснення операцій за картковим
рахунком, штрафні санкції та інше, - про
що свідчить її особистий підпис від 27
лютого 2008 року.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позивальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного
договору утворилася заборгованість,
яка згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованості станом на
22.10.2013 року становить 4670,96 грн.( а.с.14-15),
що складається із боргу за тілом
кредиту у сумі 3131,52 грн., заборгованості
за відсотками 791,60 грн., заборгованості
за комісіями 747,84 грн.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки. Відповідно до ч.ч.3 і 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.
Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Судом першої інстанції встановлено, що
останній платіж в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 здійснила 23.12.2011
року, що підтверджено розрахунком та
виписками з розрахунку (а.с. 28-37, 59-68).

Як вбачається із п. 3.6 Договору
держатель картки зобов'язаний щомісяця
в строки, визначені Правилами,
здійснювати погашення заборгованості
у вигляді Обов'язкового мінімального
платежу, складові якого зазначаються у
Тарифах. Обов'язковими складовими
Обов'язкового мінімального платежу є
частка погашення заборгованості,
овердрафт та прострочена
заборгованість попередніх періодів. У
залежності від умов Тарифів до складу
Обов'язкового мінімального платежу
можуть включатись інші платежі.

Як встановлено судом, відповідно до п.
1.4 Договору кредитування рахунку в
межах кредитної лінії здійснюється
протягом 364 календарних днів. Кожна
наступна кредитна лінія надається
після спливу строку надання
попередньої, на умовах, погоджених
сторонами у цьому договорі, та не
потребує підписання додаткових угод.

Згідно з п.2.5 договору
держатель зобов'язаний щомісяця в
строки, встановлені договором
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією.

Як передбачено п.2.13 вищезазначеного
договору держатель доручає банку
здійснювати договірне списання
грошових коштів з рахунку в рахунок
погашення сум заборгованості, яка
виникає за цим договором та/або
кредитними договорами, укладеними
сторонами, в тому числі і плати за
надані банком послуги з
розрахунково-касового обслуговування
в розмірі та строки, передбачені
Правилами та Тарифами.

Пунктом 3.8 Договору передбачено, що при
надходженні на рахунок коштів та
наявності непогашеної кредитної
заборгованості по Рахунку, вони
направляються на погашення
заборгованості Держателя в наступній
черговості: (1) по погашенню
Овердрафту,(2) по погашенню плати за
прострочену заборгованість (пеню), (3) по
сплаті прострочених процентів, які
нараховані за користування Кредитною
лінією та/або Овердрафтом, (4) по
погашенню простроченої заборгованості
за Кредитною лінією, (5) по сплаті
поточних процентів, нарахованих за
користування Кредитною лінією та/або
Овердрафтом, (6) по погашенню поточної
заборгованості за Кредитною лінією, (7)
по сплаті платежів за
розрахунково-касове обслуговування,
яке здійснюється Банком за Рахунком
відповідно до умов, що передбачені
Правилами, Тарифами та цим Договором, (8)
решта коштів зараховується на Рахунок.
При цьому, в першу чергу погашається
прострочена заборгованість за цим
Договором, а потім поточна.

Ст.ст. 11, 60 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Обов'язок доказування певних обставин
лежить на стороні, яка посилається на
них як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Оскільки відповідачем не надано жодних
доказів на спростування поданих
позивачем розрахунків заборгованості,
які колегія суддів не має підстав
піддавати сумніву, позовні вимоги
підлягають до задоволення.

Виходячи з аналізу обставин справи в
контексті норм матеріального права та
умов договору, який має місце між
сторонами, посилання відповідача
ОСОБА_2 на застосування строку позовної
давності, є помилковим, і не може
братися до уваги, а тому в силу вимог ст.
309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції слід скасувати та ухвалити
нове рішення у справі про задоволення
позову ПАТ "Дельта Банк" у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтвердженні судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат. Із
врахуванням витрат Банку по сплаті
судового збору за подачу позовної
заяви та апеляційної скарги, що
підтверджено квитанціями, із
відповідачки на користь Банку слід
стягнути 351 грн. 20 коп.(триста п'ятдесят
одна гривня двадцять копійок) судових
витрат ( а.с.1, 99).

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити.

Рішення Іваничівського
районного суду Волинської області від
21 березня 2014 року в даній справі
скасувати, і ухвалити нове рішення,
яким позов Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" заборгованість по
кредитному договору № 002-02989-270208 від 27
листопада 2008 р. в сумі 4670, 96 грн. (чотири
тисячі шістсот сімдесят гривень
дев'яносто шість копійок ) та судові
витрати в сумі 351,20 грн.(триста п'ятдесят
одна гривня двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: