У Х В А Л А

26 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько
А.О. , Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про визнання
незаконним звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що згідно з наказом
від 25 жовтня 2002 року № 43 вона була
переведена на постійну роботу
підземним оператором пульта керування
ЗР дільниці 10 шахти «Октябрська».
Відповідно до наказу від 1 березня 2012
року № 256 на дільниці 10, на підставі
службової записки директора шахти,
скоротили її посаду, внаслідок чого її
звільнили згідно з наказом від 1 червня
2012року № 1578-К за п. 6 ст. 36
КЗпП України, у зв'язку з відмовою від
продовження роботи за зміни істотних
умов праці. Перед звільненням їй були
запропоновані кілька посад, які не
відповідали її кваліфікації,
професійним навичкам та умовам праці
попередньої посади. Адміністрацією
підприємства у порушення вимог ст. 42
КЗпП України не було враховано її
кваліфікацію, термін роботи на
підприємстві, а також сімейне
становище - на її утриманні знаходиться
неповнолітня дитина.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3,
уточнивши позовні вимоги, просила суд
визнати звільнення незаконним та
поновити її на роботі на посаді
оператора СЦБ на поверхні; стягнути з
відповідача на її користь заробітну
плату за час вимушеного прогулу,
починаючи з 1 червня 2012 року в розмірі 28
672 грн 35 коп., 6 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 24 квітня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 жовтня
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Визнано наказ від 1 червня 2012
року № 1578-К незаконним.
Поновлено ОСОБА_3 на посаді підземного
оператора пульта керування третього
розряду дільниці № 10 шахти
«Октябрьська» публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» з 2 червня 2012 року.
Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудній
комбінат» на користь позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 2 червня 2012 року до 3 жовтня 2013
року в розмірі 26 345 грн 85 коп. без
урахування податків та обов'язкових
платежів, 1 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди. У решті позову
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 лютого 2014 року
касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» відхилено,
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 жовтня
2013 року залишено без змін.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудній комбінат» про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, а саме ч. 4 ст. 32, п. 6 ст. 36, п. 1
ст. 40, ст. 184 КЗпП України.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявником додано копії ухвал
Верховного Суду України від 20 грудня 1989
року, від 12 листопада 2003 року та від 15
вересня 2010 року, ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 березня 2011 року та від 25
січня 2012 року, що постановлені за
результатом розгляду, на його думку,
аналогічних справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій
судових рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, оскільки із
доданих до заяви судових рішень не
вбачається однакових фактичних
обставин та подібних правовідносин у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

Оскільки неоднакового застосування
норми матеріального права не було, а
виникли питання щодо доведення вимог,
що є застосуванням норм процесуального
права і вони не є підставою для допуску
до провадження, то в задоволенні заяви
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про визнання незаконним звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська

В.А. Черненко