РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Бабенко С.С., при секретарі Михайловій І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що з 16 серпня 1999 року по 15 листопада 2011 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Шахта «Новодзержинська», яке в 2010 році реорганізувалося у Товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської».

15.11.2011 року він був звільнений з підприємства за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України у звязку з переходом на пенсію.

Остаточний розрахунок з ним був проведений 28 грудня 2011 року, що є порушенням законів України про працю та оплату праці.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата усіх сум, що йому належать від підприємства, проводиться в день звільнення, але відповідач такий розрахунок не зробив, у звязку з чим на підставі ст. 117 КЗпП Україні відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку .

Згідно довідки відповідача його середньоденний заробіток складає 408,86 грн. період затримки з часу звільнення по день фактичного розрахунку, складає 30 днів. Середній заробіток за час затримки розрахунку, яку відповідач повинен йому сплатити складає 12265,80 грн., з розрахунку 30 х 408.86 грн.

Крім того, вважає, що незаконними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він був позбавлений можливості придбати необхідні речі. Моральну шкоду він визначає в 5000 грн.

Просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 12265,80 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

В судовому засіданні представник позивача проти заявлених вимог заперечує, зазначив, що позивач вже звертався з такими вимогами до суду і рішенням суду від 03.12.2012 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовлено.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справ, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно позивач у період з 16.08.1999 року по 15.11.2011 року працював на шахті «Новодзержинська», яка згодом була реорганізована у Товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської». ОСОБА_1 був звільнений з підприємства 15.11.2011 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з переходом на пенсію , що вбачається з копії тудової книжки (а.с. 6-7).

При звільненні ОСОБА_1 було нараховано 40446,79 грн., грошові кошти були перераховані на обліковий рахунок позивача 20.12.2-11 року 14192,95 грн., 28.12.2011 року 26253,84 грн., що вбачається з довідки ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» від 23.07.2014 року (а.с. ).

Як вбачається з копії рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 03.12.2012 року, яке набрало законної сили 14.12.2012 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ТДВ «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Зазначене рішення суду позивач не оскаржував.

Згідно ч.2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановленої судом факти і правовідносини.

Враховуючи викладене, і те, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди випливають із трудових правовідносин між сторонами з приводу затримки розрахунку при звільненні, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,212, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В позові ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя :