Справа
№474/207/14-ц
Провадження №2/474/98/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Фасій В. В.

при секретарі - Багрін Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Врадіївка цивільну
справу за позовною заявою публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" (далі - ПАТ
"Державний ощадний банк України") до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
по кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, в якому просить
стягнути з відповідача, заборгованість
по кредиту в сумі 233353,84 грн.,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 13.07.2007р.
між ним та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №551, за умовами якого
відповідачу було надано кредит в сумі
83000 грн. під 17 % річних, строком на 5
років, з остаточним терміном
поверненням кредиту 12.07.2012 р. включно. В
зв'язку з неналежним виконанням взятих
на себе зобов'язань, у відповідача
виникла прострочена заборгованість за
кредитом, відсоткам, пені, комісійним у
вищевказаній сумі, яка станом на 12.02.2014
р. в добровільному порядку ним не
погашена.

Представник позивача - ПАТ "Державний
ощадний банк України" будучи належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи на розгляд справи не
з'явився, звернувшись з заявою (вх.№1260
від 12.03.2014 р.), в якій просить слухати
справу у його відсутність, позов
підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, на розгляд справи не
з'явився, звернувшись з письмовою
заявою про розгляд справи у його
відсутність (вх.№1258 від 12.03.2014р.), позов
визнає повністю, просить зменшити суму
пені.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі
(позивача, відповідача), фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснювалось.

Судом встановлені факти:

· 13.07.2007 р. між кредитором - ВАТ
"Державний ощадний банк України" та
позичальником ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №551 (далі - договір),
згідно п. 1.1,1.2 розділу І якого банк
зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти в сумі 83000 грн. під 17 %
річних, на строк 5 років (з остаточним
терміном повернення кредиту 12.07.2012р.),
на споживчі цілі, а позичальник,
відповідно до п. 1.5 розділу І цього
договору зобов'язався щомісячно до 25
числа місяця, наступного за звітним
проводити погашення кредиту згідно
графіка погашення та сплачувати
проценти нараховані банком на залишок
заборгованості (договір, графік
погашення кредиту та відсотків згідно
кредитного договору);

· при укладенні договору, сторони -
кредитор ВАТ "Державний ощадний банк
України" та позичальник ОСОБА_1 у п. 7.8 р.7
договору погодили збільшення строків
позовної давності відповідно до ч.1 ст.
259 ЦК України до 3-х років для всіх
грошових зобов'язань позичальника (в
тому числі комісійних винагород, пені),
що передбачені умовами договору
(договір);

· 13.07.2007р. позивач, надав
відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в
сумі 83000 грн. (п.1.1 розділу І договору,
заява на видачу готівки 16107 від 13.07.2007
р.);

· в зв'язку з не належним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань та порушення ним з 30.09.2008р.
п.п. 1.5 розділу І кредитного договору, у
останнього станом на 12.02.2014 р.
утворилася заборгованість за
кредитним договором у сумі 233353,84 грн.,
з них:

- 80930 грн. - сума простроченої
заборгованості

- 52560,19 грн. - сума прострочених
відсотків

- 99011,18 грн. - сума пені

- 852,47 грн. - сума несплачених комісійних

яка станом на день розгляду справи в
суді, відповідачем добровільно не
погашена (довідка про наявність
заборгованості позичальника, згідно
кредитного договору №551 від 13.07.2007 р.);

· останній платіж відповідач
здійснив 27.05.2009р. в сумі 500 грн., які в
зв'язку з наявністю заборгованості,
було зараховано в порядку погашення
нарахованих процентів. Прострочена
заборгованість за кредитом виникла
31.10.2008р., за комісією - 23.07.2007р., по пені - з
26.06.2008р. (розрахунок заборгованості
станом на 12.02.2014р.);

· 12.10.2012р. та 03.02.2014 ПАТ «Державний
ощадний банк України» на ім'я
відповідача направлена вимога про
повернення кредиту, в якій роз'яснено
про обов'язок в 30-денний строк з дня
отримання вимоги повернути грошові
кошти, та в разі її не виконання -
можливість звернення до суду з
відповідним позовом (вимога №2128 від
12.10.2012р. з відміткою про отримання її
боржником, вимога №207 від 03.02.2014 р.);

· 07.06.2011р. ВАТ "Державний ощадний
банк України" реорганізовано у ПАТ
"Державний ощадний банк України" (наказ
№112 від 03.03.2011р., зміни до статуту ВАТ
"Державний ощадний банк України");

· судові витрати понесені
позивачем складають - судовий збір 2333
грн. 54 коп. (платіжне доручення №354 від
11.02.2014р.);

· відповідач має на утриманні
неповнолітню дитину, є інвалідом
третьої групи, у квітні 2013р. переніс
операційне втручання (довідка про
склад сім'ї №197 від 12.03.2014р., епікриз
2899902, 2678/832, 989/111, пенсійне
посвідченняНОМЕР_1, виписка з мед карти
від 20.02.2014р., виписка з історії хвороби
1820);

· станом на день розгляду справи
від відповідача не надходило заяв на
виконання вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Суд вважає що між сторонами виник спір
та склалися правовідносини з приводу
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

При прийнятті рішення суд керується ст.
ст. 1049,1050, 1054 ЦК України, якими
встановлено, обов'язок позичальника
повернути позикодавцеві кредит,
сплатити проценти у розмірі та умовах,
встановлених договором та неустойку
відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України;

ст. ст. 549, 551 ЦК України згідно яких
розмір неустойки, процентів може бути
встановлений договором, ст. 610, 611 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання,
у разі його порушення настають
наслідки встановлені договором або
законом, зокрема у виді сплати
неустойки, ч.3 ст.267 ЦК України, згідно
якої позовна давність застовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення та
кредитним договором: - п. п.1.7 -
черговість виконання позичальником
грошових зобов'язань за договором, при
надходженні від позичальника коштів на
рахунок погашення кредиту та сплати
процентів за користування ним,- п. 1.14
розділу 1, згідно якого за надання
банківських послуг позичальник
сплачує банку комісійні винагороди, -
за обслуговування кредиту в розмірі 0,05%
але не менше 5 грн., щомісячно, п.п 5.2
розділу 5, відповідно до якого за
порушення взятих на себе зобов'язань по
поверненню основної суми Кредиту, та
сплати процентів за користування
кредитом, комісійних винагород,
позичальник зобов'язується сплатити на
користь банку пеню в розмірі 0,05 % від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення; п. 6.2 розділу 6,
згідно з яким спори за цим договором,
врегулювання яких неможливо досягнути
шляхом переговорів вирішуються в
судовому порядку; п. 7.8 розділу 7 про те
що сторони домовилися про збільшення
строків позовної давності до 3-х років
для всіх грошових зобов'язань
позичальника (в тому числі сплати
процентів, комісійних винагород, пені).

На підставі вищевикладеного, з
врахуванням того, що позивач
зобов'язання за кредитним договором
виконав в повному обсязі, а відповідач
взяті на себе зобов'язання за даним
договором не виконав, внаслідок чого за
ним рахується заборгованість у
вищезазначеній сумі, що
підтверджується наданим позивачем
розрахунком, який не спростований
відповідачем, позовні вимоги про
стягнення з відповідача 80930 грн. -
простроченої заборгованості; 52560,19 грн.
- прострочених відсотків; 852,47 грн. -
несплачених комісійних підлягають
повному задоволенню.

Крім того, з врахуванням таких істотних
обставин, як матеріальний стан сім'ї
відповідача яка складається з 3-х осіб,
серед яких неповнолітній син та двоє
дорослих членів сім'ї не працюють,
стану його здоров'я (наявність
хронічних хвороб, перенесення
операційного втручання 03.04.2013 р.),
встановлення йому інвалідності
третьої групи, суд вважає доцільним
задовольнити клопотання відповідача
про зменшення розміру пені, на підставі
ч.3 ст. 551 ЦК України зменшивши її розмір
до 50000 грн.

Отже, позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати,
пропорційно до розміру задоволених
вимог, - в сумі 1843,43 грн.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,213,214,218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України", задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" (р/р
0005, МФО 326461, )
заборгованість за кредитним договором
№551 від 13.07.2007р., станом на 12.02.2014 р.,:

- 80930 грн. - сума простроченої
заборгованості

- 52560,19 грн. - сума прострочених
відсотків

- 50000 грн. - сума пені

- 852,47 грн. - сума несплачених комісійних

всього в сумі 184342 (сто вісімдесят
чотири тисячі триста сорок дві) грн. 66
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" (р/р
0005, МФО 326461, ) судовий
збір в сумі 1843,43 грн.

В іншій частині позовних вимог,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В. В. Фасій