Справа № 646/2885/13-ц
№ производства 2/646/52/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2014 року
Червонозаводський районний суд
м.Харкова у складі: головуючого судді -
Благої І.С., при секретарі - Шеховцовій
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди від злочину, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом, яким просить стягнути
солідарно зі співвідповідачів
матеріальну шкоду у сумі 181' 954,82 грн. та
моральну шкоду у сумі 200' 000,00 грн., які
були завдані вчиненим
співвідповідачами злочином.

Позов обґрунтовано тим, що 29
серпня 2009 року приблизно о 03-00 годині у
дворі будинку №314 по пр.Гагаріна у
м.Харкові раніше незнайомі позивачу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпричинно, з
хуліганських спонукань, знаходячись у
стані алкогольного сп'яніння, ударами
кулаків у голову збили позивача на
землю, а потім біля 15-20 хвилин наносили
йому удари по тілу та обличчю. В
результаті цих протиправних дій
позивачу були спричинені двосторонній
перелам нижньою щелепи, струс
головного мозку, а також вибито ногами
та потім видалено в ході операції
більше 10 зубів. 14 вересня 2009 року
прокурор Червонозаводського району
м.Харкова порушив за вказаним фактом
кримінальну справу №23090087 за ст.ст.296 ч.2,
122 ч.1 КК України. За результатами
розгляду цієї кримінальної справи
Червонозаводський районний суд
м.Харкова звільнив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності за ч.2
ст.296 та ч.1 ст.122 КК України на підставі
п. «а» ст..1 Закону України «Про амністію
у 2011 році». При цьому під час судового
розгляду справи підсудні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 визнали свою винуватість у
повному обсязі. Оскільки провадження у
кримінальній справі було закрите, суд
залишив цивільний позов ОСОБА_1 без
розгляду. У зв'язку з отриманими
позивачем травмами він був одразу ж
доставлений до Харківського міського
центру щелепно-лицьової та
реконструктивної хірургії, де
знаходився на лікуванні до 11 вересня 2009
року та де після виписки зі
стаціонарного лікування продовжує
проходити амбулаторне лікування до
теперішнього часу. Під час знаходження
позивача на стаціонарному лікуванні
йому було проведено дві операції з
вживлення у нижню щелепу з двох сторін
тимчасових пластикових імплантатних
пластин. Наприкінці вересня 2009 року у
лікарні позивачу повідомили про
необхідність проведення ряду операцій
з видалення цих пластин та вживлення у
нижню щелепу постійних імплантатів.
Внаслідок вчиненого проти нього
співвідповідачами злочину позивачем
було заподіяно матеріальну шкоду на
суму 181' 954,82 грн., з яких: 1800,34 - вартість
тимчасових зубних пластин, 2524,48 грн. -
вартість медичних препаратів на
лікування, 2800,00 грн. - вартість
харчування у рідкому вигляді з
розрахунку 100,00 грн. на день протягом 28
днів стаціонарного лікування, 162' 150,00
грн. - вартість лікування з відновлення
здоров'я у ТОВ «Дієт-Сервіс» - «Німецька
соматологія», 12680,00 грн. - вартість
юридичних послуг з представництва
інетерсів позивача як потерпілого у
вищевказаній кримінальній справі. Крім
того, завдану вчиненим
співвідповідачами злочином моральну
шкоду позивач оцінює у 200' 000,00 грн.,
виходячи з тяжкості тілесних
ушкоджень, тривалості лікування,
фізичного болю, гострих душевних
переживаннях та порушень соціальних
зв'язків, у тому числі, неможливості
повноцінного спілкування з близькими,
змушених змін у особистому житті
позивача, а також негативних змін у
сімейному бюджеті, оскільки позивач
тимчасово залишився без роботи та його
сім'ї довелося позивати значну грошову
суму на його лікування.

У судовому засіданні позивач та
його представник підтримали позов та
підтвердили ті фактичні обставини, які
в ньому викладені. Крім того, позивач
визнав факт отримання ним від
співвідповідача ОСОБА_2 суми у розмірі
2000 грн. як компенсацію шкоди, завданої
злочином. Також позивач пояснив, що
інші два платежі по 1000 грн. кожний, які
приходили поштовим переказом він у
відділенні поштового зв'язку не
отримував у зв'язку з неможливістю
визначити, від кого були переказані ці
кошти та їх призначення.

Співвідповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 частково визнали
позов на суму 3520 грн. - матеріальної
шкоди та 4000 грн. - моральної шкоди. В той
же час співвідповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 не оспорювали
фактичні обставини справи в частині
заподіяння позивачу тілесних
ушкоджень, як це викладено у позові.

Крім того, ОСОБА_4, який є також
представником співвідповідача ОСОБА_2,
діючи від його імені, не визнав позов у
повному обсязі, посилаючись на те, що
співвідповідач ОСОБА_2, який в ході
судового розгляду кримінальної справи
виплатив на користь позивача грошову
суму у розмірі 4000 грн., перерахувавши її
поштовим переказом, вважає, що ця сума
є остаточною компенсацією за
спричинену позивачу шкоду.

Вислухавши осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи т перевіривши їх доказами, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи №1-161/11 за
обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст.296, ч.1
ст.122 КК України та ОСОБА_3 за ч.2 ст.296, ч.1
ст.122 КК України, під час судового
слідства у цій справі
Червонозаводський районний суд
м.Харкова встановив, що 29.08.2009р. о 03-00
годині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 біля будинку
№312 по пр.Гагаріна у м.Харкові,
знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, здійснили хуліганство тобто
грубе порушення громадського порядку,
в ході якого, висловлюючись
нецензурною лайкою та демонструючи
явну зневагу до суспільства,
безпричинно, з хуліганських спонукань,
нанесли потерпілому ОСОБА_1 тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості у вигляді двостороннього
переламу щелепи, і тим самим вчинили
злочини, передбачені ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122
КК України.

30.01.2012р. ОСОБА_3 був звільнений
судом від кримінальної
відповідальності за ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122
КК України на підставі п. «а» ст..1
Закону України «Про амністію у 2011 році»
(а.с.27 та матеріали кримінальної справи
т.2 а.с.358).

У свою чергу, 20.03.2012р. ОСОБА_2 був
звільнений судом від кримінальної
відповідальності за ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122
КК України на підставі п. «а» ст..1
Закону України «Про амністію у 2011 році»
(а.с.28 та матеріали кримінальної справи
т.2 а.с.368).

Згідно з копією виписки з медичної
карти №27392 стаціонарного хворого
ОСОБА_1 з 29.08.2009р. по 11.09.2009р. позивач
знаходився на стаціонарному лікуванні
у Міському центрі щелепно-лицьової та
реконструктивної хірургії КЗОЗ
«Харківська міська клінічна лікарня
швидкої та невідкладної медичної
допомоги ім..проф.Мещанінова»; 29.08.2009р.
йому було зроблено операцію з
двостороннього шинування видалення 35,48
зубів, а 04.09.2009р. - операцію з
двостороннього МОС нижньої щелепи
(а.с.12).

Відповідно до копії листа КЗОЗ
«Харківська міська стоматологічна
поліклініка №4» від 21.06.2010р. №129 позивач
знаходився у цьому медичному закладі
на амбулаторному долікуванні з 15.09.2009р.
по 25.09.2009р. з діагнозом: двосторонній
злам нижньої щелепи кута праворуч та
тіла на рівні 34,35 зубів (а.с.14).

Ці ж обставини підтверджені медичними
довідками, виданими КЗОЗ «Харківської
міської клінічної лікарні швидкої та
невідкладної медичної допомоги
ім..проф.Мещанінова» (а.с.104, 106, 107).

04.09.2009р. позивачем було оплачено на
користь ТОВ «Мегамед» суму у розмірі
1787,83 грн. за мініпластини, що
підтверджується копією квитанції №4332
від 04.09.2009р. (а.с.31).

Оскільки цей платіж позивачем було
здійснено шляхом банківського
переказу готівки, він сплатив на
користь банку ВАТ «Реал банк» комісію
за прийнятий платіж у розмірі 12,51 грн.
(а.с.31). Ця сума також є збитком у
розумінні п.1 ч.2 ст.22 ЦК України.

Таким чином, загальний розмір збитку,
який позивач зазнав внаслідок
змушеного придбання тимчасових зубних
пластин, становить 1800,34 грн.

Копіями чеків, які містяться в
матеріалах справи, підтверджено
придбання позивачем медичних
препаратів на суму, зазначену у позові,
тобто у розмірі 2524,48 грн. (а.с.32-36).

За розрахунком, який був зроблений
Комунальним закладом охорони здоров'я
«Харківська міська стоматологічна
лікарня №4», загальна вартість
протезування за прейскурантом цін на
11.02.2014р. складає 12100,00 грн. (а.с.161).

Суд приймає до уваги саме цей
розрахунок, а не розрахунок, який був
зроблений ТОВ «Дієт-Сервіс» (Німецька
стоматологія) на суму 162150,00 грн. (а.с.13),
враховуючи матеріальний стан
відповідачів.

Так, співвідповідач ОСОБА_3 має
малолітню дитину на утриманні, а також
батька - інваліда 2-ї групи (а.с.179-182). Як
вбачається з матеріалів кримінальної
справи №1-161/11, співвідповідач ОСОБА_2
має на утриманні малолітню дитину (а.с.28
та матеріали кримінальної справи т.2
а.с.364).

Доводи представника співвідповідачів
про те, що законом не передбачена
можливість стягнення витрат на
майбутнє, є помилковими, оскільки
відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. При цьому
збитками є, у тому числі, витрати, які
особа мусить робити для відновлення
свого порушеного права.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
визначено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином у судовому засіданні було
встановлено, що внаслідок вчиненого
співвідповідачами злочину проти
позивача йому було спричинено
матеріальну шкоду на суму 16424,82 коп., яка
складається з:

- вартості мініпластин та
додаткових витрат на їх придбання
(банківської комісії) - у розмірі 1800,34
грн.,

- вартості медичних препаратів на
лікування - у розмірі 2524,48 грн.,

- вартості послуг з протезування -
у розмірі 12100,00 грн.,

З урахуванням суми у розмірі 2000,00 грн.,
які позивач отримав від
співвідповідача ОСОБА_2 (а.с.74), сума, що
підлягає стягненню зі
співвідповідачів на користь позивача
становить 14'424,82 грн. При цьому суд
приймає до уваги визнання позивачем
факту отримання від співвідповідача
ОСОБА_2 суми у розмірі 2000 грн. (що за
правилами ч.1 ст.61 ЦПК України позбавляє
сторону відповідача обов'язку
доказування цього факту) та
відсутність доказів на підтвердження
факту отримання позивачем двох інших
платежів по 1000 грн. кожний, оскільки
факт відправлення відповідного
поштового переказу не тотожній факту
отримання цих коштів.

Що стосується витрат позивача на
спеціальне харчування на суму 2800,00 грн.
з розрахунку 100,00 на день протягом 28
днів перебування на лікуванні, то на
підтвердження цієї обставини суду не
надано будь-яких доказів.

Також суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
відшкодування витрат, які позивач був
змушений зробити для забезпечення його
правовою допомогою під час розгляду
кримінальної справи, оскільки
відповідний договір про надання
правових послуг було укладено не
позивачем, а ОСОБА_5 Крім того, згідно з
копіями квитанцій про сплату 25.01.2010р.
на користь ФОП ОСОБА_6 суми у розмірі
3000,00 грн. та про сплату 29.03.2013р. на
користь адвоката ОСОБА_6 суми у розмірі
9680,00 грн., ці витрати були здійснені не
позивачем, а ОСОБА_5 (а.с.6, 7, 38).

Щодо позовної вимоги про відшкодування
моральної шкоди, суд вважає доведеним у
судовому засіданні ту обставину, що
внаслідок злочинних дій
співвідповідачів по відношенню до
відповідача він зазнав моральної
шкоди, яка полягає у фізичному болю у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
душевних переживання внаслідок цього
та внаслідок змушених змін у
особистому житті позивача, а також
через почуття безпорадності та
беззахисності, які позивачу довелося
пережити. Суд приймає до уваги тяжкість
отриманих позивачем тілесних
ушкоджень, тривалість лікування,
суттєві зміни у соціальних зв'язках
позивача, у тому числі, через
неможливість повноцінного спілкування
з оточуючими, через що він змушений
майже постійно переживати почуття
незручності, негативних змін у
особистому житті позивача, який
повинен був майже повністю змінити
раціон харчування та планувати своє
життя з огляду на необхідність
подальшого лікування та відновлення
свого зовнішнього вигляду. При цьому
позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є молодою
людиною, яка у цьому віці зазвичай має
вести активний спосіб життя, і будь-які
змушені обмеження соціальної
активності негативно позначаються на
його особистому розвитку.

В той же час суду не надано доказів
негативних змін у сімейному бюджеті
позивача у зв'язку з тимчасовою втратою
роботи та необхідністю його сім'ї
позичати значну грошову суму на його
лікування.

Аналізуючи вищевказані обставини, суд
вважає 80'000,00 грн. достатньою суму
компенсації для відшкодування
моральної шкоди позивачу, завданої
злочином співвідповідачів та
негативними наслідками цього злочину.

Так, відповідно до ст..23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. При цьому моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я.

Оскільки згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» позивач
звільнений від сплати судового збору,
за правилами ст.88 ЦК України суд стягує
солідарно зі співвідповідачів на
користь держави судові витрати
(судовий збір) у сумі 235,50 грн.
пропорційно розміру задоволених судом
позовних вимог, у тому числі:

- у сумі 143,74 грн. - пропорційно до
задоволених судом позовних вимог
майнового характеру про відшкодування
матеріальної шкоди (14'424,82 грн. з
заявлених позивачем 181'954,82 грн.),
виходячи зі ставки судового збору для
позовних вимог майнового характеру
згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір»,

- у сумі 91,76 грн. - пропорційно до
задоволеної судом позовної вимоги про
відшкодування моральної шкоди (80'000,00
грн. з заявлених позивачем 200'000 грн.,
виходячи зі ставки судового збору для
вимог немайнового характеру згідно з
пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» (на час звернення до суду
з цим позовом.)

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1-11, 58-61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Частково задовольнити позов ОСОБА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, проживає у АДРЕСА_1) та ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, проживає у АДРЕСА_2) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у
АДРЕСА_3) матеріальну шкоду у сумі 14424
(чотирнадцять тисяч чотириста двадцять
чотири) грн. 82 коп. та моральну шкоду у
сумі 80000 (вісімдесят тисяч) грн..

В решті позову відмовити

Стягнути солідарно з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, проживає у АДРЕСА_1) та ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, проживає у АДРЕСА_2) на користь
держави судовий збір у розмірі 235
(двісті тридцять п'ять) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м.Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

І.С.Блага