Справа № 208/1830/2012 Провадження №
22-ц/772/1551/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Копчинський В. І.Категорія:
9Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Міхасішина
І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б.,
Голоти Л.О.

При секретарі: Агеевій
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Калинівського районного суду
Вінницької області від 01 квітня 2014 року
про відмову у задоволенні заяви про
скасування заходів забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших (всього 43 особи)
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна»,
Калинівської філії ЗАТ «Райз-Максимко»
с. Комунарівка Калинівського району
про витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

встановила:

17 березня 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_2
звернулися до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих ухвалою Калинівського
районного суду Вінницької області від
16 травня 2012 року, та зняття арешту та
заборони користування об'єктами:
кузні-токарні-складу, майстерні,
продмагу, будівництва піднавісу на
тракторній бригаді №2, котельні,
будинку механізатора (столової),
гуртожитку, оприскувача ОП-2000-01 в
зв'язку з виробничою необхідністю.

Ухвалою Калинівського районного суду
Вінницької області від 01 квітня
2014 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ФГ
«Козир» - Козир Л.Д. просить ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
постановити нову про задоволення
заяви, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, дійшла висновку про
те, що скаргу слід частково
задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
цивільний позов позивачів про
витребування майна з чужого
незаконного володіння не вирішений,
заходи забезпечення позову були вжиті
щодо майна, яке є предметом спору і
скасування таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у разі
задоволення позову.

З таким висновком суду першої
інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що ухвалою
Калинівського районного суду
Вінницької області від 16 травня 2012 року
було задоволено заяву ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
інших про забезпечення позову та
накладено арешт на майно пайового
фонду колишнього КСП «Україна»
с. Комунарівка Калинівського
району Вінницької області, яке
перебуває в користуванні ПрАТ
«Райз-Максимко».

Предметом позову є майно пайового
фонду реорганізованого КСП «Україна»,
яке рішенням загальних зборів
співвласників майнових паїв від 14
червня 2008 року було виділено в натурі
позивачам єдиним майновим комплексом
на загальну суму 166047, 19 грн. При цьому
зазначеним майном користується ПрАТ
«Райз-Максимко», а тому позивачі
звернулися до суду з позовом для
захисту свого майнового права та
інтересу про витребування зазначеного
майна з чужого незаконного володіння.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову та зняття арешту на частину
майна в зв'язку з виробничою
необхідністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
кодексом заходи забезпечення позову.

Позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті. Зважаючи на це, суд при
задоволенні позову не вправі
скасовувати вжиті заходи до
виконання рішення або зміни способу
його виконання, за винятком випадків,
коли потреба в забезпеченні позову з
тих чи інших причин відпала або
змінились обставини, що зумовили його
застосування.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Позивач ОСОБА_3, який діє також в
інтересах позивачів, в справі щодо
захисту своїх майнових інтересів, на
власний розсуд розпорядився предметом
спору та подав заяву про скасування
заходів забезпечення позову, які були
вжиті за заявою позивачів щодо майна,
щодо якого виник спір, з метою
недопущення можливості відчуження
цього майна відповідачем.

Судом не обґрунтовано яким чином
скасування заходів забезпечення
позову може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду у
разі задоволення позову позивачів.

З'ясування підстав застосування
заходів забезпечення позову має
значення для правильного вирішення
питання про скасування заходів
забезпечення позову. Суд першої
інстанції доводів позивача належним
чином не перевірив.

Поряд з цим судом першої інстанції не
зазначено підстави процесуального
визначення ОСОБА_2 як позивача у
справі, проте як у вступній частині
ухвали суду від 01 квітня 2014 року ОСОБА_2
зазначена позивачем.

Суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, які мають значення для
вирішення даного питання, чим порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Враховуючи наведене, керуючись
ст. ст. 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Калинівського районного суду
Вінницької області від 01 квітня
2014 року скасувати, а вирішення питання
про скасування заходів забезпечення
позову передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Л.О. Голота

/підпис/
Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: