Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/823/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

26.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
- Сукач Т.О.

суддів
- Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі
- Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді в режимі
відеоконференції цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом виселення, за апеляційною
скаргою адвоката ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4, на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 13 січня
2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 13 січня 2014 року задоволено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом виселення. ОСОБА_4 виселено із
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
власником якої є позивачка.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5,
який діє в інтересах ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову у позові.
Зокрема, посилається на те, що
відповідача, який є членом сім'ї
власника спірної квартири, може були
виселено лише з підстав передбачених
ст.ст. 157,116 ЖК України.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_6 і адвоката ОСОБА_5, які
підтримували доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_3 і
її представника за довіреністю ОСОБА_7,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду та доводи
апеляційної скарги у встановлених
статтею 303 ЦПК України межах, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319, ст. 321
ЦК України власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Із матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у шлюбі з 02.10.1998 року
по 09.11.2010 року.

В період спільного проживання згідно
договору від 07.06.2001 року ОСОБА_4
отримав в дар 1/3 та придбав за
договором купівлі-продажу 2/3 частини
трикімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.43).

За договором купівлі-продажу від 07.03.2002
року сторонами було придбано
двокімнатну квартиру № 1 у цьому ж
будинку(а.с.64).

Правовстановлюючі документи оформлено
на ім'я ОСОБА_4 Крім вказаних квартир,
сторонами було придбано і інше майно.

Частиною 1 ст.70 СК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі (ч.1 ст.71 СК України).

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05. 12. 2012 року, що набрало
законної сили, майно було розділено між
сторонам в натурі, в порядку поділу за
ОСОБА_3, зокрема, визнано право
власності на двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, ОСОБА_4 залишено у власності 23
частини трикімнатної квартири АДРЕСА_2
(а.с.9-10).

У разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації ( ч.3 ст.364
ЦК України).

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 27.04.2013
року ОСОБА_3 зареєструвала право
власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно із ст. 383 ЦК України
власник квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і має право
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Отже, встановивши, що позивачці
належить право власності на квартиру
АДРЕСА_1, суд дійшов правильного
висновку про те, що вона, як власник,
відповідно до положень ст.ст. 319, 321, 383 ЦК
України має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм
майном на власний розсуд.

За нормами ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Проживання відповідача у спірній
квартирі перешкоджає у здійсненні
позивачкою свого права власності на
квартиру, є підставою для усунення цих
перешкод та виселення відповідача.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд дійшов правильного
висновку про доведеність позивачкою
своїх вимог і обґрунтовано задовольнив
її позов.

Не можна погодитися з доводами
апеляційної скарги відповідача про те,
що на правовідносини, що виникли між
сторонами поширюється дія ст.ст.157,116 ЖК
України, якими врегульовано питання
щодо порядку та підстав виселення
членів сім'ї власника жилого
будинку(квартири).

Судом встановлено, що до поділу між
сторонами у натурі квартир АДРЕСА_1,
відповідач разом із позивачкою був
співвласником цих квартир. В квартиру
№1 вселився і проживав в ній як
власник, а не як член сім'ї власника
квартири. З набранням рішення
Світловодського міськрайонного суду
від 05.12. 2012 року законної сили,
припинено право власності відповідача
на спірну квартиру №1. Його право на
частку у цій квартирі компенсовано
часткою позивачки у квартирі № 4, яка за
рішенням суду залишилася у власності
відповідача.

Припинення права власності на житлове
приміщення у спірній квартирі є
підставою для визнання відповідача
таким, що втратив право користування
цим житлом, на що звернуто увагу судів
у п.34 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав».

Отже, суд ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги, яка не
ґрунтується на законі і висновків суду
не спростовує, і залишення рішення
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5,
який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 13 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді