Справа № 589/2063/14-ц р.
Провадження № 2/589/581/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2014 р.
м.
Шостка

Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання
Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Шостка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Шосткинської міської ради про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 р. до суду звернувся
ОСОБА_1 вказуючи, що має на праві
приватної власності житловий будинок
по АДРЕСА_1 в місті Шостка, який був
придбаний на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 02.11.1984 р. Рішенням № 423 від 21.11.1985 р.
позивачу було надано дозвіл на
будівництво нового піноблочного
будинку. На даний час позивач не має
можливості здійснювати повноваження
власника в повному обсязі, оскільки
будинок, збудований у 1985 - 1986 рр., не був
належним чином, безпосередньо після
завершення будівництва введений в
експлуатацію. У 2011 р. позивачу була
надана довідка про погодження
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію на підставі рішення
виконавчого комітету Шосткинської
міської ради від 30.12.2010 р. прийнятого
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 р. № 1035 "Про
затвердження Тимчасового порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом приватних житлових
будинків садибного типу, дачних та
садових будинків з господарчими
спорудами і будівлями, споруджених без
дозволу на виконання будівельних
робіт".

Однак, з того часу питання видачі
правовстановлюючого документа по суті
вирішено не було, звернення позивача
були залишені без відповіді.

Позивач в судове засідання не
з'явився, від представника за
довіреністю надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності. Відповідач
(повноважний представник) в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню враховуючи
наступне.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 р. № 5 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду" у разі визнання відповідачем
(або його представником за відсутності
у дорученні відповідних обмежень)
позову можливе лише ухвалення рішення
про задоволення позову, а не про
задоволення позову частково чи про
відмову в його задоволенні. Якщо для
цього немає законних підстав, суд
постановляє ухвалу про відмову в
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує розгляд справи.
Відповідно до пункту 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
від 12 червня 2009 р. № 2 у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Стаття 1 Першого протоколу до
Європейської конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод
закріплює право кожного на мирне
володіння своїм майном.

Згідно рішення Конституційного Суду
України у справі за конституційним
поданням 50 народних депутатів України
щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес) від 1 грудня 2004 р. №
18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом
інтерес", що вживається в частині
першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Відповідно до ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Згідно з правовою
позицією Конституційного Суду України
"правосуддя за своєю суттю визнається
таким лише за умови, що воно відповідає
вимогам справедливості і забезпечує
ефективне поновлення в правах" (абзац
десятий пункту 9 мотивувальної частини
Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що визнання
відповідачем позову за даних фактичних
обставин не суперечить закону та не
порушує прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,
-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 в м. Шостка Сумської області
загальною площею 98,1 кв.м., позначеного
на схематичному плані літ. "Б-1", з
прибудовою "б" та верандою "б1" та
належної до нього господарської
будівлі - сараю "Д", огорожі "N".

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Сумської області
через Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.М.
Сидорчук