У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
Шубака Михайла Івановича, який діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 21 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до Турківського районного
суду Львівської області із позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що між ним та
відповідачем 29 лютого 2008 року було
укладено кредитний договір та
відкрито картковий рахунок у
національній валюті України і надано
платіжну картку. Відповідно до умов
договору відповідач зобов'язувалася
щомісячно здійснювати погашення
частини заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що у зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 07 липня 2012 року у
відповідача утворилась заборгованість
перед банком у сумі 4 470,00 грн, яка
складається з 480,00 грн - заборгованості
по тілу кредиту, 3 990,00 грн -
заборгованість із комісії та 150,00 грн
пені

Просив суд стягнути з відповідача на
свою користь вищезазначену
заборгованість.

Рішенням Турківського районного суду
Львівської області від 17 грудня 2012 року
позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 4 470,00 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 21 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк»
відмовлено.

У касаційній скарзі Шубак М.І., який діє
в інтересах ПАТ «Дельта Банк», порушує
питання про скасування рішення
Львівської області від 21 листопада 2013
року та залишення в силі рішення
Турківського районного суду
Львівської області від 17 грудня 2012
року, мотивуючи свої вимоги порушенням
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у позові, апеляційний суд
посилався на п.п. 1.3, 3.2, 3.12 Кредитного
договору та виходив з того, що
відповідач, вносячи визначені тарифами
періодичні платежі, здійснила останній
платіж 01 квітня 2009 року у сумі 340,00 грн.
Позивачем у порушення умов кредитного
договору виписки поштою відповідачу не
направлялись, доказів відправлення
текстових повідомлень у електронному
вигляді на номер мобільного телефону
позивач не надав, у зв'язку із чим
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що позивач не звертався до відповідача
із письмовим повідомленням про
погашення заборгованості у межах
строку позовної давності та застосував
до спірних правовідносин положення п. 7
ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів».

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки апеляційним судом не було
допущено неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Шубака Михайла
Івановича, який діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 21 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов М.І. Наумчук