Справа № 544/136/14-ц
пров. № 2/544/98/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 березня 2014 року
м.
Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Несена О.І..,

позивача - ОСОБА_1, представника
позивача адвоката ОСОБА_2, представника
відповідача Пирятинської районної
державної адміністрації - Нестерець
Т.Д.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Дерземагенства у Полтавській області,
Пирятинської районної державної
адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай),

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Головного управління
Дерземагенства у Полтавській області,
Пирятинської районної
держадміністрації про визнання права
на земельну частку (пай).

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що до виходу на пенсію
з 02.03.2007 до 31.03.2012 він працював у закладі
освіти - на посаді сторожа
Березоворудського технікуму
Полтавської державної аграрної
академії, у зв'язку з чим має
гарантоване конституційне право на
отримання земельної частки (паю) у
розмірі 2 га. 25 квітня 2012 року
розпорядженням голови Пирятинської
райдержадміністрації №188 затверджено
проект приватизації ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Березівське», однак позивача як
працівника соціальної сфери не було
включено до списку осіб (Додаток 2 до
розпорядження), які мають право на
отримання земельної частки (паю) по ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Березівське». Середній розмір
земельної частки (паю) по вказаному
підприємству для працівників
соціальної сфери становить 1,5 га. На
момент приватизації позивач мав право
на виділення йому земельної частки
(паю) до 2 га як пенсіонер закладу
освіти, у зв'язку з чим просив
зобов'язати Головне управління
Дерземагенства у Полтавській області
передати йому із земель запасу
(резервного фонду) земельну частку (пай)
у розмірі 1,5 га та визнати за ним право
власності на земельну частку (пай)
розміром 1, 5 га на території
Березоворудської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області.

Позивач та його представник адвокат
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали, просили їх
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві. При цьому представник
позивача зазначив, що ОСОБА_1
використав своє конституційне право на
приватизацію земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства як громадянин України, а
гарантоване йому як пенсіонеру
соціальної сфери села, на території
якого відбулася приватизація землі
державного підприємства, порушене.
Коло осіб, які мають право на земельну
частку (пай) з числа працівників
закладів освіти та пенсіонерів з їх
числа не обмежене лише педагогічними
працівниками з огляду на приписи ст. 25
ЗК України, яка підлягає застосуванню
до даних правовідносин.

Представник відповідача- Пирятинської
районної держадміністрації Нестерець
Т. Д. у судовому засіданні позов не
визнала, просила відмовити у його
задоволенні з тих підстав, що позивач
не має права на виділення йому
земельної частки (паю) по ДП
«Березівське» оскільки не є
пенсіонером закладу освіти в розумінні
ст. 57 Закону України «Про освіту» та
використав своє право на приватизацію
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства.

Представник відповідача - Головного
управління Дерземагенства у
Полтавській області Головко В.В. у
судовому засіданні позов не визнав,
просив відмовити у його задоволенні з
тих підстав, що повторна приватизація
землі по одному виду використання
законом не допускається.

Представник третьої особи
-Березоворудської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області Оніщенко О.В. у судовому
засіданні позов ОСОБА_1 визнав, не
заперечує проти його задоволення за
умови дотримання норм чинного
законодавства. Пояснив, що він був
членом комісії по приватизації земель
та брав участь у складанні списків
осіб, які мають право на отримання
земельної частки (паю) по ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Березівське». При складанні списків,
на його думку, права багатьох осіб, які
не були включені до списків та мали
право на отримання земельних ділянок
(паїв), було порушено.

Судом установлені такі факти і
відповідні правовідносини:

Позивач ОСОБА_1 з 02.03.2007 по 31.03.2012
працював на посаді сторожа
Березоворудського технікуму
Полтавської державної аграрної
академії (а.с.8-13). Звільнений за власним
бажанням у зв'язку з виходом на пенсію
за віком.

Розпорядженням голови
Пирятинської районної
держадміністрації № 188 від 25.04.2012 року
затверджено проект приватизації
земель ДП «Сільськогосподарське
підприємство «Березівське», які
розташовані за межами населених
пунктів в адміністративних межах
Березоворудської сільської ради
загальною площею 1770, 7464 га, в тому
числі 202 земельних частки (паї) на площі
1703,7464 га 40 земельних ділянок
працівникам соціальної сфери
загальною площею 59,5 га та створений
резервний фонд площею 310,9976 га (а.с.15-24).
Вирішено передати безоплатно у
власність земельні ділянки, які
розташовані за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Березоворудської сільської ради,
громадянам для ведення особистого
селянського господарства згідно з
додатком 2.

Згідно Додатку 2 ОСОБА_1 не був
внесений до списку
громадян-працівників соціальної сфери,
яким передається безоплатно у
власність земельні ділянки у розмірі 1,5
га для ведення особистого селянського
господарства (а.с.23-24).

У відповідності до ч. 1 ст. 25
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) при приватизації земель
державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій земельні
ділянки передаються працівникам цих
підприємств, установ та

організацій, працівникам державних та
комунальних закладів освіти, культури,
охорони здоров'я, розташованих на
території відповідної ради, а також
пенсіонерам з їх числа з визначенням
кожному з них земельної частки (паю).
За ч. 3 ст. 25 ЗК України землі у приватну
власність особам, зазначеним у частині
першій цієї статті, передаються
безоплатно. Ці особи мають гарантоване
право одержати свою земельну частку
(пай), виділену в

(на місцевості).

Ч. 7 цієї статті передбачено, що
розміри земельних ділянок, що
виділяються для працівників державних
та комунальних закладів, підприємств і
організацій культури, освіти та
охорони здоров'я та пенсіонерів з їх
числа, які проживають у сільській
місцевості або селищах міського типу,
не можуть перевищувати норм
безоплатної передачі земельних
ділянок громадянам, встановлених
законом для ведення особистого
селянського господарства.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у
судовому засіданні пояснили, що вони
входили до складу комісії з
розпаювання землі ДП «СП
«Березівське». Після винесення
постанови про розпаювання землі
було створено комісію, яка переглядала
списки громадян, які подали заяви про
отримання у власність земельних часток
(паїв). Щодо працівників соціальної
сфери, Держкомзем надав роз'яснення, що
право на таку частку мають працівники
та пенсіонери з їх числа, які не
використали своє право на приватизацію
земель товарного
сільськогосподарського товариства. З
300 чоловік комісія вирішила надати
земельні паї 56 особам, проте після
проведення експертизи Держкомзему в
списках залишилося 45 осіб, які були
затверджені Розпорядженням голови РДА
від 25 квітня 2012 року.

Позивачу було відмовлено на тій
підставі, що він безоплатно
приватизував земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, а повторна приватизація
за кожним видом використання земель
законом не допускається.

Статтею 25 ЗК України передбачено
право на приватизацію земель
працівниками державних та комунальних
закладів освіти та пенсіонерами з їх
числа. Тому позивач, як пенсіонер
такого закладу, який розташований на
території Березоворудської сільської
ради Пирятинського району, де
відбулася приватизація землі
державного підприємства, має таке
право. Суд відхиляє доводи
представника відповідача про те, що
позивач не має право на приватизацію
відповідно до положень ч. 4 ст. 57 Закону
України "Про освіту", за якою право на
приватизацію земель надано лише
педагогічним працівникам, незалежно
від форми власності закладу освіти, а
також пенсіонерам, які раніше
працювали педагогічними працівниками
в цих населених пунктах і проживають у
них.

Виходячи із того, що обмеження кола
осіб, яким законом надано соціальні
гарантії, зокрема право на земельну
частку (пай), не відповідає
конституційним принципам законності
та справедливості - категорію осіб, що
мають право на приватизацію земельних
ділянок, слід розглядати максимально
широко, використовуючи положення і
Закону і ЗК України. Отже, враховуючи,
що поняття працівника та пенсіонеру
закладу освіти визначено більш широко
у ст.25 ЗК України, вказана норма
підлягає застосуванню до даних
правовідносин.

Разом з тим, законодавець
гарантуючи працівникам та пенсіонерам
з числа закладів освіти отримати право
на земельну (частку) пай підприємства,
що приватизується на території
сільської ради, обмежив використання
такого права. Відповідно до ч. 4 ст. 57
Закону України "Про освіту", ці особи
мають право на безоплатне одержання
у власність земельної ділянки в
межах земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарської
установи та організації, розташованих
на території відповідної ради, із
земель сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарської
установи та організації, що
приватизуються, або земель запасу чи
резервного фонду, але не більше норм
безоплатної передачі земельних
ділянок громадянам, встановлених
законом для ведення особистого
селянського господарства.

Дія абзацу другого цієї частини
не поширюється на громадян, які раніше
набули право на земельну частку (пай)
та земельні ділянки для ведення
особистого підсобного господарства
чи для ведення особистого селянського
господарства, крім випадків
успадкування права на земельну частку
(пай), земельні ділянки для ведення
особистого підсобного господарства
чи для ведення особистого
селянського господарства відповідно
до закону.

Згідно з довідкою Березоворудської
сільської ради Пирятинького району
ОСОБА_1 використав своє право на
безоплатну приватзацію земельних
ділянок, у тому числі для ведення
особистого селянського господарства
площами 0,2247 га 0,3069 га та 0,1919 га (а.с.27).

За таких обставин у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 необхідно
відмовити .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,
на підставі ст. 25 ЗК України, ст. 57
Закону України «Про освіту», суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Дерземагенства
у Полтавській області, Пирятинської
районної державної адміністрації про
визнання права на земельну частку (пай)
- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набуває законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий -

Повний текст рішення виготовлений
13.03.2014