Справа № 139/107/14-ц Провадження №
22-ц/772/1413/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Добровольський В.
В.Категорія: 27 Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Голоти Л.О., Стадника І.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» - Шуліки
Аліни Володимирівни на заочне рішення
Мурованокуриловецького Вінницької
області від 18 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

встановила:

06 лютого 2014 ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Позовні вимоги
обґрунтовувало тим, що відповідно до
укладеного договору №VIXRRХ07970120 від 28
лютого 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у
розмірі 1605, 56 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду, що підписана Заява разом з
Умовами надання кредиту фізичним
особам «Розстрочка» складає між ним та
банком договір. Відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором
виконувала неналежним чином, внаслідок
чого станом на 23 січня 2014 року
виникла заборгованість у розмірі 29198,00
грн., яка складається з 7939,70 грн. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 18,18 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 19373,55 грн. -пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1366,57 грн. - штраф
(процентна складова).

Заочним рішенням
Мурованокуриловецького районного суду
Вінницької області від 18 березня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» з ОСОБА_3 заборгованість
за кредитним договором № VIXRRХ07970120 від 28
лютого 2007 року в сумі 7957, 88 грн., що
складається з : 7939, 7 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 18,18 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
першої інстанції змінити в частині
стягнення пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором та
штрафів та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в цій частині,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку, що
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо
стягнення пені та штрафів за порушення
умов кредитного договору, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності для
звернення до суду, оскільки останній
платіж по сплаті відсотків відповідач
здійснила 05 вересня 2011 року та
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 26 лютого 2009
року, а до суду позивач звернувся лише 06
лютого 2014 року, тоді як законодавцем
встановлений скорочений строк
позовної давності щодо стягнення пені.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що відповідно до
укладеного договору
№ VIXRRX07970120 від 28 лютого 2007 року
ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 1 605,56
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом на строк 12 місяців з 28 лютого
2007 року по 26 лютого 2008 року включно
згідно заяви та Умов надання
споживчого кредиту (а.с. 8-17).
Відповідачка зобов'язалась відповідно
до заяви (а.с. 9) здійснювати
погашення заборгованості щомісяця в
період сплати, за який приймається
період з « 15» по « 20» число кожного
місяця та у випадку порушення
зобов'язань згідно пункту 5.1, пункту 5.3
Умов (а.с. 16) сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1-ї гривні за кожен
день прострочки та при порушенні
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, передбачених
Договором більш як на 30 днів - штраф в
розмірі 500 гривень плюс 5% від
суми заборгованості.

Сторони погодили, що заява разом із
запропонованими банком Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам «Розстрочка», Тарифами
складають кредитно-заставний договір.

ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним
договором виконувала неналежним чином,
внаслідок чого станом на 23 січня 2014
року виникла заборгованість, яка за
розрахунком позивача становить 29198,00
грн., яка складається з 7939,70 грн. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 18,18 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 19373,55 грн. -пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1366,57 грн. -
штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно із ст.ст. 526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

За змістом ч 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 5.5 Умов терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Згідно наданого позивачем розрахунку
вбачається, що ОСОБА_3 погасила тіло
кредиту 15 червня 2010 року, останній
платіж по погашенню заборгованості по
відсотках здійснила 05 вересня 2011 року
та заборгованість по комісії - 26 лютого
2009 року.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про доведеність вимог
позивача про стягнення заборгованості
по відсоткам за користування кредитом
в сумі 7 939,7 грн. та заборгованість
по комісії за користування кредитом в
сумі 18,18 грн. є обгрунтованим.

Щодо вимог про стягнення пені, то
відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 266 ЦК України встановлено, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України
дає підстави для висновку про те, що
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Разом з тим, статтями 6, 627 ЦК України
встановлено принцип свободи договору,
який полягає в тому, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Таким чином, з аналізу даних статтей
вбачається, що законодавцем не
встановлено імперативного характеру
спеціальної позовної давності в один
рік для стягнення неустойки (пені,
штрафу), оскільки це суперечить ст.ст. 6,
627, 259 ЦК України.

Сторони погодили, що терміни позовної
давності по вимогах про стягнення,
зокрема неустойки - пені, штрафів
становить п'ять років, а тому до вимог
позивача про стягнення пені та штрафів
підлягає застосуванню термін п'ять
років перед зверненням кредитора до
суду 06 лютого 2014 року, а саме з 06 лютого
2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що за період з 09 лютого
2009 року по 23 січня 2014 року ОСОБА_3
нарахована пеня в сумі 20441, 16 грн., сума
погашеної за цей період пені становить
1389, 95 грн., а тому до стягнення підлягає
пеня в розмірі 19051, 81 грн.

За таких обставин, судом першої
інстанції неповно з'ясовано усі
обставини справи, не надано оцінку
наявним у справі доказам, та не
застосовано до спірних правовідносин
норми матеріального права, які
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а тому рішення суду
підлягає до скасування в частині
позовних вимог про стягнення пені та
штрафів за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись, ст.
ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» - Шуліки
Аліни Володимирівни задовольнити
частково.

Заочне рішення Мурованокуриловецького
районного суду Вінницької області від
18 березня 2014 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення пені та штрафів скасувати,
ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1) на
користь на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (вул. Набережна
перемоги, 50 м. Дніпропетровськ, 49094, , р/р 3111, МФО №305299)
заборгованість за кредитним договором
№VIXRRX07970120 від 28 лютого 2007 року в розмірі
28 876 (двадцять вісім тисяч вісімсот
сімдесят шість) грн. 26 коп.: з яких
заборгованість за відсотками - 7939 (сім
тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) грн. 70
коп., заборгованість з комісії 18
(вісімнадцять) грн. 18 коп., 19 051
(дев'ятнадцять тисяч п'ятдесят одна )
грн. 81 коп. - заборгованість з пені, 500
(п'ятсот) грн. - штраф (фіксована
частина), 1366 (тисячу триста шістдесят
шість) грн. 57 коп. - штраф (процентна
складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 289 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Л.О. Голота

/підпис/
І.М. Стадник

З оригіналом вірно: