Єдиний унікальний номер 260/1052/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4319/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі :

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів
: Принцевської В.П., Тимченко О.О.

при
секретарі Забавіній М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ленінського районного суду
м. Донецька від 08 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
нотаріуса Сьомої донецької державної
нотаріальної контори Моторного
Максима Олександровича, третя особа -
ОСОБА_3 про визнання незаконною та
скасування постанови державного
нотаріуса, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 08 квітня 2014 року ОСОБА_1
відмовлено у задоволенні позовних
вимог до Державного нотаріуса Сьомої
донецької державної нотаріальної
контори Моторного Максима
Олександровича про визнання
незаконною та скасування постанови
державного нотаріуса.

ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги. В обгрунтування
доводів апеляційної скарги
посилається на те, що договір
купівлі-продажу житлового будинку
24.04.1956 року належним чином оформлений
та зареєстрований, тому вимоги щодо
обов»язкової реєстрації дублікату
договору купівлі-продажу, виданого
Першою Донецькою державною
нотаріальною конторою 03.09.1981 року є
безпідставними та такими, що порушують
права спадкоємців на оформлення
спадщини.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що 14.10.2013 року
ОСОБА_1 звернулась до державного
нотаріуса Сьомої донецької державної
нотаріальної контори Моторного М.О. із
заявою про прийняття на жилий будинок
АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті
її матері ОСОБА_4 Постановою
державного нотаріуса Сьомої донецької
державної нотаріальної контори
Моторного М.О. від 14.02.2014 року їй було
відмовлено у вчиненні нотаріальних дій
через відсутність у позивачки
правовстановлюючого документу про
належність спадкового будинку
спадкодавцю, який пройшов реєстрацію у
відповідному органі державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач та її представник підтримали
доводи апеляційної скарги у повному
обсязі.

Від державного нотаріуса Сьомої
Донецької державної нотаріальної
контори Моторного М.О. надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
що відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України є
підставою для розгляду справи без
участі сторони, яка належним чином
повідомлена про розгляд справи, але в
судове засідання не з»явилась.

Заслухавши доповідь судді
апеляційної інстанції, пояснення
позивача та її представника,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно розглянув заявлений позов і
на підставі наданих доказів дійшов
обгрунтованого висновку про
безпідставність вимог позивачки.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що документом, який підтверджує
право власності на спадкове майно є
дублікат договору купівлі продажу
будинку від 24.04.1956 року, виданий Першою
Донецькою державною нотаріальною
конторою 03.09.1981 року. Оскільки вказаний
дублікат договору купівлі-продажу не
пройшов державну реєстрацію, то
державний нотаріус позбавлений
можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво
про право на спадщину за законом.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам справи і вимогам
діючого цивільного законодавства.

Із матеріалів справи вбачається, що
договір купівлі-продажу
будинкуАДРЕСА_1 від 24.04.1956 року
втрачено у зв»язку з чим Першою
Донецькою державною нотаріальною
конторою 03.09.1981 року видано дублікат
договору. За своєю суттю дублікат - це
другий екземпляр документу, який має
однакову силу з оригіналом.

Таким чином 03.09.1981 року замість
екземпляру договору купівлі-продажу
будинку покупцю ОСОБА_5 видано
дублікат .

Відповідно до ст. 227 ЦК України (в ред. 1963
року) договір купівлі-продажу
житлового будинку підлягає реєстрації
у виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів. Враховуючи те, що
покупцю видано дублікат - документ,
який замінює оригінал, отриманий
дублікат також повинен бути
зареєстрованим. Після отримання
дублікату його державна реєстрація не
була здійснена.

Відповідно до вимог п. 4.15 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів, щодо належності цього
майна спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Встановлено, що в якості
правовстановлюючого документу позивач
надала нотаріусу дублікат договору
купівлі-продажу від 24.04.1956 року, виданий
03.09.1981 року державним нотаріусом Першої
державної нотаріальної контори,
відповідно до якого ОСОБА_5 придбав у
ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_2.
Оскільки зазначений дублікат договору
не пройшов відповідної державної
реєстрації, постанова про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2014
року є обґрунтованою. В оскаржуваній
постанові містяться підстави відмови
та міститься роз'яснення, що ОСОБА_1
через відсутність реєстрації на
нерухомість має право на вирішення
спірного питання в судовому порядку. (
а.с.29)

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального або
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК
України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 08 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга на неї може бути
подана до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді :