Справа № 432/7337/13-ц
Провадження №2/432/298/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р.

Стахановський
міський суд Луганської області

у складі:

головуючого: судді ШАРГАРОВСЬКОЇ В.І.

при секретарі СКРИПНИК Г.С.

за участю:

- позивача
ОСОБА_1

- представника позивача ОСОБА_1,

який діє на підставі нотаріально
посвідченої

довіреності від 13.11.2013 р.
ОСОБА_2

- представника відповідача
-виконавчого комітету

Стахановської міської ради, яка діє на
підставі

довіреності № 01-28/4758 від 13.11.2013 р.
Роман О.М.

- представника відповідача -
адміністративної

комісії при виконавчому комітеті
Стахановської

міської ради, яка діє на підставі
довіреності № 90

від 11.03.2014 р.
Синяєвої Т.С.

- представника 3-ї особи з боку
відповідача, яка не

заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору -

Управління Державної казначейської
служби

України у м. Стаханові Луганської
області, яка діє

на підставі довіреності № 01-53/1 від
02.01.2014 р. Кузьменко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Стахановської
міської ради, адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Стахановської міської ради, 3-тя особа з
боку відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Управління Державної казначейської
служби України у м. Стаханові
Луганської області, про стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Стахановського
міського суду Луганської області із
позовом до відповідачів про стягнення
моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що постановою
адміністративної комісії виконавчого
комітету Стахановської міської ради №
273 від 06.06.2013 р. його притягнуто до
адміністративної відповідальності
відповідно до ст. 152 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі
КУпАП) і накладено адміністративне
стягнення у вигляді адміністративного
штрафу в сумі 340 грн. Рішенням
Стахановського міського суду
Луганської області від 15.10.2013 р. вимоги
позивача були задоволені, дії
посадових осіб адміністративної
комісії виконавчого комітету
Стахановської міської ради при
розгляді адміністративної справи за
ст. 152 КУпАП про порушення позивачем
правил благоустрою міста визнано
неправомірними; постанову
адміністративної комісії виконавчого
комітету Стахановської міської ради №
273 від 06.06.2013 р. про притягнення позивача
до адміністративної відповідальності
за ст. 152 КУпАП визнано незаконною та
скасовано. Підставою для прийняття
судом рішення стало порушення прав
позивача при розгляді
адміністративною комісією справи, в
тому числі на захист. Неправомірними
діями адміністративної комісії
виконавчого комітету Стахановської
міської ради, які всі є безпосередньо
працівниками виконавчого комітету
Стахановської міської ради та його
структурних підрозділів, отже є
службовими особами, наділеними
владними повноваженнями, позивачу
спричинена моральна шкода, яка полягає
в тому, що під час розгляду його
адміністративної справи були порушені
права позивача; він був змушений
змінити звичний для нього спосіб життя,
оскільки багато часу витрачав на
участь у судових засіданнях, вивчення
законодавчої бази, консультації з
фахівцями для отримання інформації,
необхідної для захисту своїх прав.
Намагання посадовців виконавчого
комітету Стахановської міської ради та
його структурних підрозділів
притягнути позивача до
адміністративної відповідальності
негативно відобразилося на
підприємницькій діяльності позивача,
ним були втрачені або погіршилися
ділові зв'язки, погіршилися стосунки з
діловими партнерами, суттєво
погіршилися відносини позивача з
батьками, оскільки мати позивача, вкрай
негативно ставилася до зусиль
позивача, спрямованих на доведення
неправомірності дій посадовців.
Просить суд стягнути з відповідача -
виконавчого комітету Стахановської
міської ради на користь позивача 30 000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, завданої неправомірними діями,
рішенням адміністративної комісії
виконавчого комітету Стахановської
міської ради при розгляді
адміністративної справи у відношенні
позивача за ст. 152 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги і надав суду пояснення,
які повністю співпадають з доводами,
викладеними в позові. Суду повідомив,
що він має вищу юридичну освіту. Є
приватним підприємцем. На АДРЕСА_1 без
наявності дозвільних документів
встановив у травні 2013 р. павільйон, що
стало підставою для складання відносно
позивача адміністративного протоколу
за порушення вимог ст. 152 КУпАП. Просить
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позивача підтримав
повністю і надав суду пояснення, які
також співпадають з доводами,
викладеними в позові. Просить позовні
вимоги позивача задовольнити повністю.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Стахановської міської ради
вимоги позивача не визнала у повному
обсязі і суду надала пояснення, які
повністю співпадають з доводами,
викладеними в запереченні від 03.12.2013 р.
(а.с.40-42). В задоволенні позову просить
відмовити.

Представник відповідача -
адміністративної комісії при
виконавчому комітету Стахановської
міської ради, вимоги позивача не
визнала у повному обсязі і суду
пояснила, що позов не обґрунтований,
оскільки позивач вчинив
адміністративне правопорушення, у
зв'язку із чим на нього було складено
адміністративний протокол. Судом
постанову про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
було скасовано з формальних обставин, а
саме з тих підстав, що під час винесення
постанови адміністративною комісією у
повному обсязі не було дотримано
порядок розгляду адміністративного
протоколу. В задоволенні позовних
вимог просить відмовити.

Представник 3-ї особи з боку
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Управління державної казначейської
служби України в м. Стаханові
Луганської області, вимоги позивача не
визнала і суду пояснила, що вони не
обґрунтовані, позивачем та його
представником не надано суду
переконливих доказів понесення
позивачем моральних страждань, не
обґрунтовано суму моральної шкоди в
розмірі саме 30 000 грн. В задоволенні
позову просить відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що позивач
по справі є її чоловіком. Позивач мав
намір займатися підприємницькою
діяльністю для чого отримав свідоцтво
приватного підприємця. Для здійснення
підприємницької діяльності він в
районі піцерії Челентано встановив
металевий павільйон, де хотів відкрити
станцію технічного обслуговування.
Також на місце встановлення павільйону
позивач завіз пісок, гравій, ним було
покладено тротуарну плитку, проведено
інші роботи по благоустрою території.
Чи мав позивач дозвіл на встановлення
металевого павільйону та проведення
землевпорядних робіт, свідку не відомо,
бо вона цим не цікавилася. Одного разу
позивач прийшов до дому і сказав, що
павільйон вкрадено. З цього приводу він
звертався до міліції. Приблизно в
травні - червні 2013 р. з газети
«Телегазета» родина дізналася, що
павільйон демонтовано органом
місцевого самоврядування. Відносно
позивача було складено
адміністративний протокол і його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності. Це відобразилося на
поведінці позивача. Він став нервовим.
Менше часу приділяв дитині та свідку.
При цьому відношення свідка до
позивача не змінилося.

Свідок ОСОБА_7 надала суду тотожні
показання. При цьому також показала
суду, що у зв'язку з притягненням
позивача, який є її сином, до
адміністративної відповідальності,
відносини між ними погіршилися.
Причиною цього була нервовість
позивача, він грубо відповідав свідку
на її пропозицію припинити дії, якщо
вони не відповідають нормам закону. Це
ображало свідка, але її особисте
відношення до позивача не змінилося.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом досліджені всі докази, надані
сторонами. Клопотання про витребування
і дослідження інших доказів до суду не
надійшли. Суд постановляє рішення на
підставі доказів, наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, пояснення представників
відповідачів, пояснення 3-ї особи з боку
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
показання свідків, дослідивши письмові
докази та оцінивши усі докази по справі
в їх сукупності, суд приходить до
наступних висновків:

стаття 13 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
зазначає, що кожен, чиї права та
свободи, визнані в цій Конвенції, було
порушено, має право на ефективний засіб
юридичного захисту в національному
органі, навіть, якщо таке порушення
було вчинене особами, які здійснюють
свої офіційні повноваження.

Стаття 56 Конституції України гарантує
кожному громадянину України право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Частина 1 статті 23 ЦК України зазначає,
що особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Частина 1 статті 1167 ЦК України визначає,
що моральна шкода, завдана фізичній
особі… неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності .. вини…

Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (далі Постанова) надає поняття
моральної шкоди, яку слід розуміти як
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що у
травні 2013 р. позивач звернувся з
письмовою заявою до міського голови м.
Стаханова з приводу отримання у
тимчасове платне користування
земельної ділянки площею 8 кв.м.,
розташованої в районі комунального
підприємства «Стахановське трамвайно -
тролейбусне управління» для
розміщення шиномонтажної майстерні, що
підтверджено копією заяви позивача від
17.05.2013 р. (а.с.44), яку суд оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
оригінал зазначеного документу
оформлено та зареєстровано у
відповідності з діючим законодавством.

На своє звернення позивач отримав
письмову відповідь, якою позивачу було
роз'яснено норми діючого земельного
законодавства і відмовлено в
задоволенні вимог з тих підстав, що на
час розгляду заяви позивача органи
виконавчої влади та місцевого
самоврядування без проведення
інвентаризації земель і реєстрації
права на неї, не мали права надавати
дозволи на розробку землевпорядної
документації та надавати земельні
ділянки в оренду чи власність, що
підтверджено копією листа заступника
міського голови м. Стаханова № 01-28/2303
від 24.05.2013 р. (а.с.45), яку суд оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
оригінал зазначеного документу
підготовлено уповноваженою посадовою
особою на підставі норм земельного
законодавства і зареєстровано у
відповідності до правил діловодства.

Не отримавши у встановленому законом
порядку дозвіл, позивач самочинно
встановив на земельній ділянці, яка не
була йому надана у користування,
металеву споруду та став проводити
роботи по благоустрою прилеглої
території, що підтверджено поясненнями
позивача, його представника,
показаннями свідків, які суд оцінює як
допустимі і кладе їх в основу рішення в
якості доказів, оскільки вони
стабільні і співвідносяться між собою
та іншими письмовими документами,
дослідженими судом під час розгляду
справи, а саме: копією Акту обстеження
земельної ділянки від 24.05.2013 р. (а.с.46),
копією листа начальника управління
містобудування та архітектури
Стахановської міської ради № 424 від
24.07.2013 р. (а.с.47) та копією службової
записки начальника управління
землеустрою Стахановської міської
ради № 201 від 22.07.2013 р. (а.с.48), які суд
оцінює як допустимі і кладе їх в основу
рішення в якості письмових доказів,
оскільки оригінали зазначених
документів складені уповноваженими
особами і оформлені у відповідності до
вимог діючого законодавства.

Відносно позивача, за порушення вимог
ст. 152 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі
КУпАП), було складено адміністративний
протокол, на підставі якого 06.06.2013 р.
адміністративна комісія виконавчого
комітету Стахановської міської ради
притягнула позивача до
адміністративної відповідальності і
наклала адміністративне стягнення у
вигляді адміністративного штрафу в
сумі 340 грн., що підтверджено копією
постанови № 273 адміністративної
комісії Стахановської міської ради від
06.06.2013 р. (а.с.7), яку суд оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
оригінал зазначеного документу
винесено уповноваженим органом, в
рамках наданих йому повноважень і
оформлено у відповідності до вимог
діючого законодавства.

Не погодившись із постановою, позивач
звернувся до Стахановського міського
суду з адміністративним позовом до
адміністративної комісії
Стахановської міської ради про
визнання протиправними дій посадових
осіб адміністративної комісії
виконавчого комітету Стахановської
міської ради, визнання незаконною та
скасування постанови № 273 про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області позовні вимоги
позивача були задоволені, дії
посадових осіб адміністративної
комісії виконавчого комітету
Стахановської міської ради при
розгляді адміністративної справи за
ст. 152 КУпАП про порушення позивачем
правил благоустрою міста визнані
протиправними; постанова
адміністративної комісії виконавчого
комітету Стахановської міської ради №
273 від 06.06.2013 р. про притягнення позивача
до адміністративної відповідальності
за ст. 152 КУпАП визнана незаконною і
скасована. Підставою скасування
постанови № 273 адміністративної
комісії Стахановської міської ради від
06.06.2013 р. стало порушення
адміністративною комісією
Стахановської міської ради порядку
розгляду адміністративного протоколу,
складеного відносно позивача, а саме:
відмова адміністративної комісії у
задоволенні клопотання позивача про
відкладання розгляду справи у зв'язку з
оскарженням позивачем до прокуратури
м. Стаханова складеного відносно нього
адміністративного протоколу та
відмова в можливості користування
правовою допомогою, що підтверджено
копією постанови Стахановського
міського суду Луганської області від
15.10.2013 р. (а.с.8-9), яку суд оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
постанова у встановленому законом
порядку набрала чинності, а відповідно
до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, постанова
адміністративної комісії
Стахановської міської ради № 273 від
06.06.2013 р. визнана судом незаконною з тих
підстав, що під час її постановлення
була порушена процедура розгляду
адміністративного протоколу,
встановлена КУпАП. При цьому
Стахановським міським судом під час
розгляду адміністративного позову, не
встановлено факт того, що позивач не
винен у вчиненні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 152 КУпАП і матеріали
справи про адміністративне
правопорушення відносно позивача
складено незаконно.

Відповідно до положень ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень…

Частина 2 статті 23 ЦК України зазначає,
що моральна шкода полягає: у фізичних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Абзац 2 зазначеної вище Постанови
встановлює, що відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації; моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я; у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної); прав, наданих
споживачам; інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

В судовому засіданні позивач та його
представник на навели суду
переконливих доказів з приводу того, що
внаслідок винесення відносно позивача
постанови адміністративної комісії
Стахановської міської ради № 273 від
06.06.2013 р., він отримав каліцтво чи інше
ушкодження здоров'я, також не надано
суду переконливих доказів з приводу
того, що члени адміністративної
комісії Стахановської міської ради
відносно позивача, членів його сім'ї чи
близьких родичів проявляли
протиправну поведінку, що внаслідок
винесеної постанови було знищено чи
пошкоджено його майно чи іншим шляхом
порушені його права власника, що він
незаконно перебував під слідством і
судом, що були порушені його права
споживача.

Чинне законодавство не містить
визначення понять честі, гідності чи
ділової репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами.

На підставі абз. 2 п. 4 Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р.
«Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» під
гідністю слід розуміти визнання
цінності кожної фізичної особи як
унікальної біопсихологічної цінності,
з честю пов'язується позитивна
соціальна оцінка особи в очах
оточуючих, яка ґрунтується на
відповідності її діянь (поведінки)
загальноприйнятим уявленням про добро
і зло, а під діловою репутацією
фізичної особи розуміється набута
особою суспільна оцінка її ділових та
професійних якостей при виконанні нею
трудових, службових, громадських чи
інших обов'язків.

В судовому засіданні позивачем та його
представником не надано суду
переконливих доказів з приводу того, що
під час розгляду адміністративного
протоколу, складеного відносно
позивача та винесення постанови про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
члени адміністративної комісії
Стахановської міської ради
принижували його честь, гідність та
ділову репутацію.

Також позивачем та його представником
не надано суду переконливих доказів з
приводу того, що у зв'язку з винесенням
адміністративною комісією
Стахановської міської ради відносно
позивача постанови, визнаної судом
незаконною та скасованої, в нього
погіршилися нормальні життєві зв'язки
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушилися стосунки з оточуючими
людьми. Як зазначили обидва свідки, які
є самим близькими для позивача людьми
(мати та дружина), їх особисте ставлення
до позивача не змінилося. Також не
надано суду перекониливих доказів
погіршення ділових стосунків позивача
з іншими особами, з якими він
здійснював свою діяльність

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне і всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Стаття 268 КУпАП, поряд з іншими правами,
передбачає право особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, користуватися
юридичною допомогою адвоката, іншого
фахівця у галузі права, який за законом
має право надання правової допомоги
особисто чи за дорученням юридичної
особи.

В судовому засіданні встановлено, що
під час розгляду адміністративної
справи відносно позивача, це право
позивача адміністративною комісією
Стахановської міської ради було
порушено, що стало підставою для
скасування постанови № 273 від 06.06.2013 р.

Таким чином, право позивача на
отримання правової допомоги під час
розгляду адміністративної справи
відносно нього, дійсно було порушено
адміністративною комісією
Стахановської міської ради і з цього
приводу він міг нести певні моральні
страждання.

Але при цьому, враховуючи характер та
обсяг страждань, понесених позивачем
(при наявності вищої юридичної освіти
витрачання певного часу на пошуки в
інтернеті правової інформації,
витрачання часу на отримання правової
інформації у фахівців у галузі права,
витрачання часу на судові засідання),
їх тривалість та можливість
відновлення, суд вважає, що визнання
Стахановським міським судом
Луганської області в судовому рішенні
від 15.10.2013 р. постанови
адміністративної комісії
Стахановської міської ради № 273 від
06.06.2013 р., складеної відносно позивача
незаконною та її скасування, є

достатньою справедливою сатисфакцією
поновлення порушеного права позивача і
з цих підстав вимоги позивача про
стягнення з відповідача - виконавчого
комітету Стахановської міської ради 30
000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди не ґрунтуються на
законі і задоволенню не підлягають.

Це узгоджується з позицією
Європейського Суду з прав людини,
висловленою ним в рішеннях по справі
Білуха проти України від 09.11.2006 р. та
справі Межнаріч проти Хорватії від
15.07.2005 р.

Враховуючи, що позовні вимоги залишені
судом без задоволення у повному обсязі,
відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК
України, судові витрати, понесені
позивачем під час звернення до суду і
підтверджені документально, стягненню
з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст. 13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод;
ст. 56 Конституції України; рішеннями
Єваропейського Суду України по справам
Білуха проти України від 09.11.2011 р. та
Межнаріч проти Хорватії від 15.07.2005 р.;
ст. 23 ч.1, ч.2, 1167ч.1 ЦК України; абз.2 п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи»; п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»; ст.ст. 245, 268 Кодексу України про
адміністративні правопорушення; ст.ст.
10, 11, 60, 61 ч.3, 88 ч.1, 212-215, 292, 294 ЦПК України
суд ,-

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі.

Судові витрати відшкодуванню не
підлягають.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу
подано не було. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів, з дня його проголошення, а
особами, які приймали участь у справі,
але були відсутніми під час
проголошення рішення, протягом 10 днів,
з дня отримання його копії, шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Стахановський міський суд
Луганської області.

Головуючий

Шаргаровська В.І.