Провадження №2/761/1436/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

28 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Піхур О.В.

при секретарі
Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Вердикт -
Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості і звернення стягнення
на заставне майно, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Києво - Святошинського
районного суду Київської області від
31.05.2013 р. цивільну справу, за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт - Фінанс"
(далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості і звернення стягнення
на заставне майно, передано за
підсудністю до Шевченківського
районного суду м. Києва для розгляду по
суті.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 09.12.2013 р. дану цивільну
справу було призначено до розгляду.

Позовні вимоги, які були уточнені в
ході розгляду справи, обґрунтовані тим,
що 26.09.2006 р., між АКБ «ТАС-комерцбанк»,
назву якого було змінено на ПАТ
«Сведбанк» та відповідачем, був
укладений кредитний договір №
2621/0906/64-085 (далі - договір), з подальшими
змінами та доповненнями, за умовами
якого позивач отримав кредитні кошти в
сумі 95250,00 доларів США строком до 25.09.2011
р. Для забезпечення виконання
зобов'язання за даним договором, 26.09.2006
р. між сторонами було укладено договір
застави, відповідно до якого предметом
застави є автомобіль марки AUDI Q7, 2006
року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_3,
державний номер НОМЕР_1 , який належить
відповідачу. 02.02.2012 року між ПАТ
«Сведбанк» та позивачем було укладено
договір факторингу, відповідно до умов
якого позивач набув право вимоги
заборгованості відповідача перед ПАТ
«Сведбанк».

Оскільки, відповідач зобов'язання за
договором належним чином не виконав,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача
кредитну заборгованість по кредитному
договору № 2621/0906/64-085 від 26.09.2006 р. у
загальному розмірі 1605412,59 грн. з яких:
заборгованість за кредитом в сумі
1192169,98 грн., заборгованість по процентах
в сумі 181951,63 грн., проценти по
простроченій заборгованості по
кредиту в сумі 35765,10 грн., пеня за
невиконання кредитних зобов'язань за
кредитом в сумі 195525,88 грн.; в рахунок
погашення заборгованості , звернути
стягнення на предмет застави
автомобіль марки AUDI Q7, 2006 року випуску,
кузов (шасі) № НОМЕР_3, державний номер
НОМЕР_1, що належить заставодавцю на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4, виданого
25.09.2006 року УДАІ МВС України міста
Києва; надати (винати) право ТОВ
«Вердикт Фінанс» підписувати від імені
ОСОБА_1 договір купівлі - продажу
вказаного автомобіля під час його
укладення з іншою особою покупцем;
витребувати у ОСОБА_1 автомобіль марки
AUDI Q7, 2006 року випуску, кузов (шасі) №
НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що
належить заставодавцю на підставі про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4, виданого 25.09.2006 року УДАІ МВС
України міста Києва, та передати
витребуване у володіння Товариству з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» (в особі його уповноваженого
представника); надати Товариству з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» повноваження вчиняти від імені
ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття
вказаного автомобіля з обліку за
місцем звернення у одному з Центрів
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів у відповідності до «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
Постановою КМУ від 7 вересня 1998 року за
№ 1388, в тому числі повноваження на
звернення із письмовою заявою про
зняття з обліку, на звернення із
письмовою заявою про видачу нового
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого або викраденого, на
отримання акту огляду вказаного
автомобіля, на отримання нового
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, на підпис
зазначених заяв, на пред'явлення
вказаного автомобіля для огляду;
стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» з ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 441,00 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, заперечення на позовну
заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК
України, суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Згідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів
справи, 26.09.2006 р., між АКБ
«ТАС-комерцбанк», назву якого було
змінено на ПАТ «Сведбанк» та
відповідачем, був укладений договір, з
подальшими змінами та доповненнями, за
умовами якого відповідач отримав
кредитні кошти в сумі 95250,00 доларів США
строком до 25.09.2011 р.

Відповідно до заявки на видачу готівки,
відповідач отримав вказані кредитні
кошти, тобто ПАТ «Сведбанк» виконав
своє зобов'язання та надав
позичальнику кредит у розмірі та на
умовах, встановлених договором (а.с.36,
37).

Згідно із Договором факторингу № 11 від
02.02.2012 року, укладеного між ПАТ
«Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс»,
останньому було відступлено право
вимоги заборгованості за кредитним
договором № 2621/0906/64-085 від боржника
ОСОБА_1, крім того, 02.02.2012 р. було також
укладено договір про відступлення
права за договором застави.

Відповідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за
порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

Відповідно до розрахунку по
кредитній заборгованості відповідача
від 11.03.2013 р., загальна заборгованість
становить 1605412,59 грн. з яких:
заборгованість за кредитом в сумі
1192169,98 грн., заборгованість по процентах
в сумі 181951,63 грн., проценти по
простроченій заборгованості по
кредиту в сумі 35765,10 грн., пеня за
невиконання кредитних зобов'язань за
кредитом в сумі 195525,88 грн. (а.с.7-14).

Позивач неодноразово пропонував
відповідачу виконати взяті на себе
зобов'язання по кредитному договору, що
підтверджується письмовими вимогами
від 30.07.2009р., 29.09.2009р., які містяться в
матеріалах справи, однак відповідач
кредитні зобов'язання належним чином
не виконав. Відповідно до ст. 611
ЦК України в разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором, або законом.

Договором застави від 26.09.2006 р.,
визначено, що з метою забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором, відповідач передав в
заставу АКБ «Тас-комерцбанк», який
змінив назву на ПАТ «Сведбанк»
автомобіль марки AUDI Q7, 2006 року випуску,
кузов (шасі) № НОМЕР_3, державний номер
НОМЕР_1 (а.с.22-23).

Згідно із свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4, виданого 25.09.2006 року УДАІ МВС
України міста Києва, зазначений
автомобіль належить відповідачу на
праві приватної власності (а.с34-35).

У разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором (ст. 589 ЦК
України).

Відповідно до ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п. 9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 30 березня 2012 року № 5
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, розірвання
кредитного договору, набуття права
власності на предмет іпотеки тощо),
належить виключно позивачеві.

Судом встановлено, що п. 13.1
договору застави, передбачено право
позивача на звернення стягнення на
предмет іпотеки у разі, якщо на день
настання строку виконання
забезпеченої заставою вимоги, вона не
буде виконана в повному обсязі.

Статтею 25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" встановлено, що у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті обтяжувачу з
вартості предмета забезпечувального
обтяження; опис рухомого майна, за
рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги обтяжувача; заходи
щодо забезпечення збереження
предмета забезпечувального обтяження
або передачі його в управління на
період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
забезпечувального обтяження шляхом
проведення публічних торгів або із
застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
обтяжувачів, на користь яких
встановлено зареєстроване
обтяження, які підлягають
задоволенню з вартості предмета
забезпечувального обтяження;
початкова ціна предмета
забезпечувального обтяження для його
подальшої реалізації на публічних
торгах у порядку виконавчого
провадження.

Обтяжувач має право на власний
розсуд обрати один із таких
позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження: передача
рухомого майна, що є предметом
забезпечувального обтяження, у
власність обтяжувача в рахунок
виконання забезпеченого обтяженням
зобов'язання в порядку, встановленому
цим Законом; продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем або на публічних
торгах (ст. 26 ЗУ Статтею 25 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень ").

У своїх позовних вимогах позивач
просив суд витребувати у відповідача
заставне майно та передати його у
володіння позивачу,однак, враховуючи
те, що такі способи звернення стягнення
на предмет забезпечувального
обтяження не передбачені ЗУ "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень ", суд вважає, що в
задоволенні даної вимоги необхідно
відмовити.

Даючи юридичну оцінку поясненням
представника позивача та наданим по
справі доказам, враховуючи те, що
відповідач зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконав, а
договором застави передбачено право
заставодержателя на звернення
стягнення на предмет застави у разі,
якщо на день настання строку виконання
забезпеченої заставою вимоги, вона не
буде виконана в повному обсязі, суд
дійшов висновку, що в рахунок погашення
заборгованості відповідача необхідно
звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати, понесені останнім, які
складаються з судового збору в розмірі
3441,00 грн. (а.с.6).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213,
215, 223-228 ЦПК України, ст.ст. 526, 589, 590, 610, 611,
624, 1049, 1054, ЗУ "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень ",
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 30 березня 2012 року № 5
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт - Фінанс" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і
звернення стягнення на заставне майно -
задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 2621/0906/64-085 від
26.09.2006 року, яка нарахована станом 11.03.2013
року в розмірі 1605412 (один мільйон
шістсот п'ять тисяч чотириста
дванадцять) грн.. 59 коп., з яких:
заборгованість за кредитом в сумі
1192169,98 грн., заборгованість по процентах
в сумі 181951,63 грн., проценти по
простроченій заборгованості по
кредиту в сумі 35765,10 грн., пеня за
невиконання кредитних зобов'язань за
кредитом в сумі 195525,88 грн., - звернути
стягнення на предмет застави, а саме:
автомобіль марки AUDI Q7, 2006 року випуску,
кузов (шасі) № НОМЕР_3, державний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4, виданого 25.09.2006 року УДАІ МВС
України міста Києва.

Зобов'язати ОСОБА_1 передати в
управління Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вердикт - Фінанс"
автомобіль марки AUDI Q7, 2006 року випуску,
кузов (шасі) № НОМЕР_3, державний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4, виданого 25.09.2006 року УДАІ МВС
України міста Києва, на період його
реалізації.

Встановити спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження" з
початковою ціною, розмір якої не буде
нижчим розміру звичайних ринкових цін
на подібне майно на момент продажу, з
правом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт - Фінанс"
вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії,
необхідні для зняття вказаного
автомобіля з обліку у відповідних
органах, в тому числі з правом
звернення із письмовою заявою про
зняття з обліку, на звернення із
письмовою заявою про видачу нового
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого або викраденого, на
отримання акту огляду вказаного
автомобіля, на отримання нового
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, на підпис
зазначених заяв, на пред'явлення
вказаного автомобіля для огляду.

Надати Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вердикт - Фінанс"
право підписувати від імені ОСОБА_1
договір купівлі - продажу автомобіля
марки AUDI Q7, 2006 року випуску, кузов (шасі)
№ НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4, виданого
25.09.2006 року УДАІ МВС України міста
Києва, під час його укладення з іншою
особою покупцем.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт - Фінанс"
судовий збір в розмірі 3441,00 (три тисячі
чотириста сорок одна) грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя