Провадження №2/193/226/14
Р І Ш Е Н Н Я

16 квітня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді Шумської
О.В.
при секретарі
Мішури Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2014 року позивач
звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 08 січня 2011 року
між ним та відповідачем був укладений
шлюб, зареєстрований відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Софіївського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області (актовий
запис № 01).

Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2
мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами виявився
невдалим. Їхні шлюбні відносини
виявились не стійкими тому, що дружина
не піклувалася про створення сімейних
стосунків.

З 18 серпня 2013 року ОСОБА_2 покинула
ОСОБА_1 і стала разом з сином проживати
зі своїми батьками.

ОСОБА_1 на цей час проживає з
дівчиною з якою має намір укласти шлюб .

Спільне господарство не ведеться.
Спору про поділ майна яке є їхньою
спільною власністю немає. Між
сторонами визначено місце проживання
сина та його утримання .

Подальше сумісне життя і збереження
сім'ї позивач вважає неможливим, а тому
просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
розглянути справу за його відсутності,
про що надав до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не
заперечує, позовні вимоги визнає у
повному обсязі, просить справу
розглянути за її відсутності, про що
надала відповідну заяву.

Суд розглядає справу, у відповідності
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи, приймаючи до уваги
заяви позивача та відповідача суд
вважає, що позов обґрунтований і на
підставі ст. 110 Сімейного кодексу
України підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 суду надав: копію свідоцтва про
шлюб від 08 січня 2011 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Софіївського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області (актовий
запис № 01) (а.с. 5); копію свідоцтва про
народження сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
від 31 березня 2011 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дарницького районного
управління юстиції у м.Києві (а.с.6).

Враховуючи, що регулювання
шлюбно-сімейних правовідносин
здійснюється на принципах
добровільності, взаємоповаги,
взаєморозуміння, а держава забезпечує
принцип свободи шлюбу та принцип
свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між
сторонами втрачено взаєморозуміння,
збереження сім'ї та поновлення шлюбних
відносин неможливо, так як позивач не
бажає проживати в даному шлюбі, позивач
вважає, що спільне життя з відповідачем
неможливе, а шлюбні відносини
припинені. Крім того, відповідач проти
розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 Сімейного
кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення, тому
шлюб слід розірвати.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК
України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК
України застосовуються і до позовного
цивільного судочинства, у рішенні суду
про розірвання шлюбу зазначається про
вибір прізвища тим з подружжя, який
змінив прізвище під час державної
реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що
позивачем не заявлено суду про намір
зміни свого прізвище на попереднє, яке
він змінив під час укладення та
реєстрації шлюбу з відповідачем, суд
приходить до висновку про необхідність
залишення прізвища позивачу без змін
«ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08 січня 2011 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Софіївського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області (актовий
запис № 01), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
розірвати.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище -
«ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.В. Шумська