Справа № 352/1688/13-ц
Провадження № 22-ц/779/631/2014
Головуючий у 1 інстанції Гургула В.Б.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко
М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю
представника ПАТ КБ «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення Тисменицького
районного суду від 10 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

14.06.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2
зобов'язань по кредитному договору
№KRXRRX11320626 від 22.02.2007 року, укладеного
між сторонами на суму 9432 грн. зі сплатою
1% на місяць на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
повернення 21.02.2009 року, утворилась
заборгованість, яка станом на 07.05.2013
року становить 108631,25 грн., з яких 9432 грн.
заборгованості за кредитом, 38872,55 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 5432,88
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 49244,71 грн. пені,
500 штраф (фіксована частина) та 5149,11 грн.
штраф (процентна складова).

Оскільки ОСОБА_2 не виконав взяті на
себе зобов'язання по договору кредиту,
просили стягнути вищевказану
заборгованість.

Рішенням Тисменицького районного суду
від 10 вересня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 59 386,54 грн. заборгованості
за кредитним договором та 1086,31 грн.
судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
КБ «ПриватБанк», посилаючись на
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, зазначає, що рішення суду в
частині відмови у задоволенні позову
про стягнення пені є незаконним та
необґрунтованим та таким, що винесене
внаслідок неповного з'ясування
обставин справи.

Суд дійшов до помилкового висновку, що
розмір неустойки значно перевищує
розмір збитків та без належного
правового та фактичного обґрунтування
прийшов до висновку про можливість
зменшення розміру нарахованої пені.
Суд необґрунтовано застосував ч.3 ст.551
ЦК України, що призвело до
неправильного вирішення справи, не
врахувавши положень ст. 624 ЦК України,
якими передбачено, що неустойка
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.
Оскільки відповідач був ознайомлений з
умовами договору, особисто підписав
його, то зобов'язання є такими, що
повинні виконуватися. Просить рішення
суду в цій частині змінити та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк»
апеляційну скаргу підтримала, з
мотивів наведених у ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про місце і час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2007 року за
договором №KRXRRX 11320626 ПАТ« КБ
«ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у
розмірі 9432 грн. з кінцевим терміном
повернення 21.02.2009 року з умовами сплати
за користування Кредитом відсотків у
розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 226,37 грн. та
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 1572
грн.

У заяві зазначено, що ОСОБА_2
ознайомлений та згідний з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам (Розстрочка) (Стандарт).

Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2
зобов'язань за договором кредиту
утворилась заборгованість, яка станом
на 07.05.2013 року становить 108631,25 грн., з
яких 9432 грн. заборгованості за
кредитом, 38872,55 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом,
5432,88 заборгованість по комісії за
користування кредитом, 49244,71 грн. пеня,
500 штраф (фіксована частина) та 5149,11 грн.
штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам (Розстрочка)
(Стандарт) терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки-пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років.

З даними Умовами ОСОБА_2 був
ознайомлений та погодився з ними, що
підтверджено власноручно підписаною
ним 22.02.2007 року заявою.

При таких обставинах справи суд першої
інстанції пришов до правильного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині стягнення
заборгованості за договором кредиту,
однак безпідставно відмовив у
стягненні пені, не врахувавши положень
ст.551 ЦК про те, що розмір неустойки може
бути лише зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду
в частині відмови у задоволенні позову
про стягнення пені підлягає скасуванню
з ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позову в цій частині та стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
5000 грн. пені.

В решті рішення суду слід залишити без
зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Тисменицького районного суду
від 10 вересня 2013 року в частині відмови
у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
49244,71 грн. пені скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 5000 грн. пені.

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко П.І.
Проскурніцький