Провадження № 6/263/167/2014
Справа №
01 квітня 2014 року. Жовтневий
районний суд м. Маріуполя у складі
головуючого судді Степанової С.В., при
секретарі Сіренко Ю.В., у відсутність
заявника, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Маріуполі подання старшого державного
виконавця погодженого начальником
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції, про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,
01 квітня 2014 року до суду надійшло
подання старшого державного виконавця,
погодженого начальником Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1. В поданні зазначив, що
на виконанні Жовтневого відділу ДВС
ММУЮ знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
наказу №2-289 від 16.01.1996 року, виданого
Приморським районним судом м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на
користь УПФУ в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя. Також на виконанні
знаходиться зведене виконавче
провадження № 42466400, яке складається з
вимог № ф 446 у від 01.07.2013 року, вимоги № ф
416 у від 03.07.2013 року, вимоги № ф 416 у від
01.07.2013 року. Заборгованість станом на
підставі ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження", ст.6 Закону
України „Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну", просив винести
ухвалу, якою встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
громадянина України ОСОБА_1 до
виконання ним зобов'язань за вимогами.
Заявник до суду не з'явився з невідомих
суду причин.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що подання задоволенню не підлягає за
наступними підставами.
Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України суд негайно розглядає подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.
За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» №
606-XIV від 21.04.1999 року із змінами (далі -
Закон № 606-XIV), державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до п 5 ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і виїзду
в Україну громадян України» № 3857-ХІІ
від 21.01.1994 року (далі - Закон № 3857-ХІІ),
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, до виконання
зобов'язань.

Вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII
та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV поняття
«ухилення», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10
ЦПК наявність умислу та обставини, які
є предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України зазначеного вище Кодексу,
згадане подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань, про що вказує державний
виконавець в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження. У
зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону N 606-XIV, але державним
виконавцем не надано даних про те, що
виконавче провадження взагалі було
відкрито та про те, що боржник
викликався до державного виконавця та
був повідомлений про відкриття
виконавчого провадження.

Крім того, розд. XI "Обмеження у праві
виїзду за межі України та заборона
в'їзду в Україну" Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, що набрала чинності з 17 квітня
2012 року та затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5 передбачено зміст
подання державного виконавця при
зверненні до суду, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, де
зазначено, що подання повинно містити
крім іншого підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань. У поданні має бути
зазначено найменування органів, які
мають здійснити тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що державним виконавцем не вчинено
виконавчих дій, відсутні докази на
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх боргових
зобов'язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання,
до суду не направлено навіть копій
постанов про відкриття виконавчого
провадження. У поданні не зазначені всі
відомості, які повинні бути вказані,
тому суд відмовляє у задоволенні
клопотання за недоведеністю ухилення
боржника від виконання зобов'язань та
відсутність відомостей, які зазначені
вище.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11, ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження», п
5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і виїзду в Україну
громадян України», Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, що набрала чинності з 17 квітня
2012 року та затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5, керуючись ст.ст. 10, 210,
377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця
погодженого начальником Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції, про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, залишити без
задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду Донецької
області через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

С.В. Степанова