Єдиний унікальний номер 257/938/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/16/2014
05 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
Головуючого судді Біляєвої О.М.,
суддів Мальованого Ю.М., Папоян
при секретарі: Саєнко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «БТА БАНК» на рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 25 червня 2013 року по цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» до
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 25 червня 2013 року позовні
ПАТ «БТА БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 54/07-Д від 22 травня 2007 року
задоволено частково. З ОСОБА_1 на
користь ПАТ «БТА БАНК» стягнута
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 74 769 грн. 63 коп., вирішено
питання судових витрат. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги ПАТ «БТА БАНК»
задовольнити у повному обсязі. В
обґрунтування скарги зазначив, що
висновки суду першої інстанції щодо
пропущення позивачем строку
пред'явлення позовних вимог до
поручителя є хибними.

Відповідачем ОСОБА_1, в інтересах якого
діяв ОСОБА_3, на вказане рішення також
була подана апеляційна скарга, у
відкритті провадження по якій
апеляційним судом було відмовлено на
підставі п. 2 ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Сторони були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, однак відповідачі у судове
засідання не з'явилися, що у
відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
не перешкоджає подальшому розглядові
справи.

Представник позивача ПАТ «БТА БАНК»
Гануленко Г.В. наполягала на доводах
апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що приймали участь у справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що в забезпечення
виконання відповідачем ОСОБА_1
зобов'язання за кредитним договором №
54/07-Д від 22 травня 2007 року між банком і
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір поруки № 54/07-Д(ДП) від 22.05.2007 р.,
відповідно до якого остання виступила
фінансовим поручителем позичальника
(а.с. 13 - 15). Відповідно до п. 1.4 цього
договору відповідальність Поручителя
і Позичальника є солідарною.
Підпунктом 6.1 вказаного договору
передбачено, що він набуває чинності з
моменту його підписання та діє до
повного виконання зобов'язання за
кредитним договором та будь-якими
додатковими угодами до нього.

Відмовляючи у задоволенні позову
до ОСОБА_2, суд першої інстанції
зазначив, що позивачем не надано
доказів на те, що поручителю
направлялась письмова вимога про
сплату заборгованості за кредитним
договором, а також після закінчення
строку виконання основного
зобов'язання, який сплинув 22 травня 2009
року, протягом шести місяців від дня
настання строку основного зобов'язання
вимога до поручителя банком
пред'явлена не була.

Такі висновки суду ґрунтуються
на матеріалах справи та відповідають
вимогам закону.

З договору поруки № 54/07-Д(ДП) від
22.05.2007 р., вбачається, що в ньому не
встановлено строку, після якого порука
припиняється, а умова договору поруки
(підпункт 6.1) про його дію до повного
виконання боржником своїх зобов'язань
перед банком за кредитним договором не
є встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК
України, тому в цьому разі підлягають
застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України
про те, що порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

З матеріалів справи вбачається,
що починаючи з січня 2009 року відповідач
ОСОБА_1 не виконує належним чином
обов'язки за кредитним договором №
54/07-Д від 22 травня 2007 року, за яким взяв
зобов'язання повернути кредит до 22
травня 2009 року (п. 1.3) (а.с. 7-9).

Вимоги до відповідачів про
стягнення заборгованості за кредитним
договором ПАТ «БТА БАНК» висунув 05
вересня 2012 року (а.с. 1-5).

Відповідно до статті 60 ЦПК України
обов'язок по доказуванню своїх
позовних вимог покладається саме на
позивача.

Позивачем суду першої інстанції не
надано доказів на те, що відповідачу
ОСОБА_2 направлялась письмова вимога
про сплату заборгованості за
кредитним договором. Не надано таких
доказів і апеляційному суду.

Судом першої інстанції перевірені усі
обставини справи. Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального чи процесуального
права що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.
Враховуючи усі обставини справи суд
обґрунтовано дійшов висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
до поручителя ОСОБА_2 Таким чином,
апеляційний суд вважає, що рішення суду
в цій частині ухвалене з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 304, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «БТА БАНК» -
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 25 червня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.