Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Бисаги Т. Ю., Куцина М. М.

при секретарі - Чучка Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Хустського районного суду від
11 грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні будинком та
земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 пред'явив позов
до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про усунення перешкод в користуванні
будинком та земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
він є власником будинку по АДРЕСА_1. По
сусідству з ним проживають відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 Вони побудували будинок
таким чином, що їх стічні води
попадають в двір позивача. Крім того, на
земельній ділянці позивача сусіди
забетонували трубу, чим створили
перешкоди ОСОБА_1 в користуванні його
земельною ділянкою. На даний час
відповідачі проводять будівельні
роботи та побудували опорну стіну на
земельній ділянці позивача.

Позивач вважає такі дії відповідачів
неправомірними та просить зобов'язати
їх усунути створені перешкоди в
користуванні будинком та земельною
ділянкою, а саме встановити водостічні
труби, снігозатримувачі та забрати
опорну стіну на земельну ділянку
відповідачів.

Рішенням Хустського районного суду від
11 грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить це рішення скасувати,
посилаючись на те, що воно є незаконним.
Апелянт зазначає, що право власності є
непорушним і ніхто не може бути
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Дослідивши зібрані у справі матеріали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 є власником будинку по
АДРЕСА_1. По сусідству з ним проживають
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 При цьому,
останні побудували будинок таким
чином, що їх стічні води попадають в
двір позивача. Вказане стверджується
актом Ізянської сільської ради від 14
травня 2012 року (а.с.6).

З матеріалів справи також слідує, що
протягом розгляду справи у суді першої
інстанції відповідачі встановили
водовідведення та снігозатримувачі на
власному будинку. Позивач та його
представник це не заперечили, однак
вказали, що на момент пред'явлення
позову цього зроблено не було.

Відмовляючи в позові в цій частині суд
першої інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та прийшов
до висновку, що підстав для задоволення
позову в цій частині наразі немає.

Щодо вимог про перенесення опорної
стінки будинку, то у цій частині
рішення суду слід змінити, виходячи з
таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Власність зобов'язує (ч. 4 ст. 319 ЦК
України). Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням (ч. 3 ст. 375 ЦК України).
Держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності (ч. 1 ст.
386 ЦК України). Власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386
ЦК України). Власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном (стаття 391
ЦК України).

Аналогічні вимоги щодо захисту права
власності на земельну ділянку
передбачені спеціальним законом, а
саме в статті 152, 153 ЗК України.

З наявних у справі актів дотримання
вимог земельного законодавства від 1
квітня 2011 року, від 26 травня 2011 року,
протоколів про адміністративне
правопорушення від 1 квітня 2011 року, від
26 травня 2011 року, постанови про
накладення адміністративного
стягнення від 6 квітня 2011 року (а.с.20-24)
слідує, що суміжний із позивачем
землевласник ОСОБА_2 при будівництві
підпірної бетонної стінки біля
власного дачного будинку самовільно
зайняв частину земельної ділянки
розміром 0,0013 га, яка належить ОСОБА_1

Із цього слідує, що ОСОБА_2 порушила
вимоги п. «б» ст. 211 ЗК України, тобто
самовільно захопила частину земельної
ділянки, за що спочатку було складено
протокол про адміністративне
правопорушення, а потім накладено на
ОСОБА_2 адміністративне стягнення.

Позов в цій частині є обґрунтований та
підлягає задоволенню. Відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід зобов'язати
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою позивача в АДРЕСА_1
шляхом знесення опорної стінки
відповідачів, розташованій на
земельній ділянці позивача.

Водночас, колегія вважає за необхідне
звернути увагу й на те, що з врахуванням
наявного у справі висновку експертизи
(а.с.34-38), а також тієї обставини, що
позивач надав відповідачеві письмовий
дозвіл на будівництво будинку на межі
між земельними ділянками (а.с.27),
відповідач може ставити питання про
встановлення сервітуту у
передбаченому законом порядку, що в
даній справі він не зробив.

Керуючись статтею 319, 321, 375, 386, 391 ЦК
України, статтею 152, 153 ЗК України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від
11 грудня 2013 року - змінити. Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов'язати відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
позивача в АДРЕСА_1 шляхом знесення
опорної стінки відповідачів,
розташованій на земельній ділянці
позивача.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
_____________

Судді:
_____________

_____________