Справа № 573/903/14-ц
Номер провадження 2/573/212/14
РІШЕННЯ

іменем України

23 травня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючої судді:
Черкашиної М.С.

при секретарі:
Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопіллі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

29 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з
відповідачем зареєстрували шлюб 20
жовтня 2006 року. Від подружнього життя
сторони мають дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Проживання однією сім'єю
з відповідачем фактично припинено з 2007
року у зв'язку з тим, що ОСОБА_2
знаходиться в місцях позбавлення волі.
Посилаючись на те, що подальше спільне
життя з відповідачем не можливе,
позивачка звернулась до суду з даним
позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, надавши письмову заяву про
те, що позов підтримує, просила
розглянути справу без її участі ( а. с. 19
).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явився. Із Старобабанівської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Черкаській області № 92
надійшла його письмова заява про те, що
він проти розірвання шлюбу не
заперечує, просить проводити розгляд
справи без його участі (а. с. 16-17).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі сторін, на підставі наявних у
справі доказів, у відповідності до ч. 2
ст. 197 ЦПК України без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх в
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

У відповідності до ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони у справі
зареєстрували шлюб 20 жовтня 2006 року у
виконкомі Нововирківської сільської
ради Білопільського району Сумської
області, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 04. Після укладення шлюбу
позивачці присвоєно прізвище чоловіка
- ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

Від подружнього життя сторони у справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та, що підтверджується
свідоцтвом про їх народження (а. с. 7-10).

Згідно вироку Білопільського
районного суду Сумської області від 16
листопада 2007 року ОСОБА_2 засуджено і
призначено покарання у виді 10 років
позбавлення волі та направлено в місця
відбування покарання, призначеного в
порядку, встановленому для осіб,
засуджених до позбавлення волі (а. с. 13-14
).

Як вбачається з позовної заяви,
причиною розпаду сім'ї стало те, що
відповідач знаходиться в місцях
позбавлення волі і позивачка вважає, що
подальше спільне життя з відповідачем
не можливе.

Регулювання шлюбно-сімейних
правовідносин здійснюється на
принципах добровільності,
взаємоповаги, взаєморозуміння, а
держава забезпечує принцип свободи
шлюбу та принцип свободи розірвання
шлюбу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що збереження сім'ї та поновлення
шлюбних відносин неможливо, заява про
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі сторін, після розірвання шлюбу не
будуть порушені їхні особисті права, а
тому шлюб необхідно розірвати.

На підставі заяви позивачки та у
відповідності до ст. 113 СК України, якою
визначено, що особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище, суд
вважає за необхідне залишити їй
прізвище, присвоєне при одруженні -
ОСОБА_1.

Від стягнення із відповідача судового
збору, сплаченого при зверненні з даним
позовом до суду, позивачка відмовилась.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20 жовтня 2006 року у
виконкомі Нововирківської сільської
ради Білопільського району Сумської
області, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 04, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачки, яка змінила його під час
державної реєстрації шлюбу, залишити -
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: