Провадження № 2-др/591/1/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 березня 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми
в складі:

головуючого: судді Шершак М.І.

при секретарі: Кузьмичовій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми справу
за заявою ОСОБА_1 у справі за позовом
ОСОБА_1 до Сумського державного
педагогічного університету ім.. А.С.
Макаренка, про визнання дій
неправомірними , скасування наказів,
стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеною заявою, просить суд
постановити додаткове рішення в
частині визнання неправомірними дії
Сумського державного педагогічного
університету ім. А.С.Макаренка
відносно нього і встановити факт
наявності прямої дискримінації
відносно нього, оскільки на протязі
тривалого часу його права з боку
відповідача систематично порушуються,
також просить суд постановити
додаткове рішення визнавши
неправомірними дії Сумського
державного педагогічного університету
ім. А.С. Макаренка, щодо невиконання
рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 жовтня 2011 року в
частині застосування скасованого
судом »Положення про планування та
облік науково-педагогічної
діяльності
професорсько-викладацького складу
Сумського державного педагогічного
університету ім. А.С.Макаренка, при
виданні наказу від 31 серпня 2012 року
№130-к, про визнання незаконною і
скасування Посадової інструкції
доцента кафедри ТМФК ОСОБА_1 від 21.01.2013
року.

У судовому засіданні позивач і його
представник вимоги підтримали.

Представник відповідача не
погоджується з позовом, вважає
вимоги позивача надумані, рішення
судів виконуються, ніякої
дискримінації стосовно позивача
взагалі не існує.

Суд заслухавши сторони по справі
дослідивши зібрані докази по справі
в їх сукупності, вважає, що заява
підлягає задоволенню, згідно
наступного:

Як було встановлено під час судового
розгляду, що рішеннями судів
Зарічного району м. Суми від 28.05.2013
року 01.08.2013 року було постановлено
визнати неправомірними дії Сумського
державного педагогічного університету
ім. А.С.Макаренка у частині одноосібної
зміни умов трудового договору ОСОБА_1.
Визнано незаконним та скасовано наказ
по Сумському державному педагогічному
університету ім. А.С.Макаренка № 146-к
від 12 вересня 2012 року "Про поновлення на
роботі і впорядкування умов праці
ОСОБА_1" у частині визначення ОСОБА_1
строку трудового договору по 31 серпня
2013 року.

Визнано незаконним та скасовано наказ
по Сумському державному педагогічному
університету ім. А.С.Макаренка № 147-к
від 13 вересня 2012 року "Про внесення
змін до наказу від 31.08.2012 року за
№130-К".Визнано незаконним та скасувано
наказ по Сумському державному
педагогічному університету ім.
А.С.Макаренка № 181-к від 19 листопада 2012
року "Про зменшення навчального
навантаження доценту ОСОБА_1

Зобов'язано Сумський державний
педагогічний університет ім.
А.С.Макаренка провести перерахунок
заробітної плати ОСОБА_1, з
урахуванням індексації заробітної
плати.Стягнути з Сумського державного
педагогічного університету ім.
А.С.Макаренка на користь ОСОБА_1, 1000 грн.,
в рахунок відшкодування моральної
шкоди та 2000 грн. витрат на правову
допомогу, а також здійснити
перерахунок заробітної плати
відповідно до вимог ст.. 33 Закону
України «Про оплату праці»
компенсацію за затримку проведення
виплат відповідно до вимог ст. 117 КЗпП
України починаючи з 22.08.2011 року. Дані
рішення набрали чинності.

Підставою для задоволення заяви
позивача, являються наступні
обставини:

Так починаючи з січня 2013 року ,
відповідач у порушення вимог
законодавства, без узгодження з
відповідним виборним органом Вільної
профспілки «Воля» СумДПУ, членом якого
є позивач , у черговий раз, одноосібно,
вчинив дії направлені на подальшу
зміну умов праці позивача в бік
погіршення, закріпивши це в «Посадовій
інструкції доцента кафедри ТМФК
ОСОБА_1» від 21 січня 2013 року .

Так, 11 січня 2013 року відповідач
ознайомив позивача з проектом
інструкції, якою в порушення вимог
законодавства суттєво змінено істотні
умови праці позивача та всупереч ст.ст.
50, 51 Закону України «Про вищу освіту»
встановлено додаткові, некоректні,
незрозумілі вимоги до зайняття
позивачем посади доцента
педагогічного університету, а саме:. 1.3.
даної інструкції містить імперативні
вимоги до позивача про знання всього
законодавства України які можуть бути
пред'явлені лише до відповідної
категорії працівників, а саме фахівців
в галузі права, юрисконсультів і при
цьому згідно п. 1.4. інструкції позивача
зобов'язано керуватися «культурою
спілкування та професійною етикою»,
«вказівками проректора з навчальної
роботи та іншими» та невизначеним
колом актів адміністрації
університету; п. 1.6. інструкції
обмежується до 5 років строк трудового
договору, позивача , п. 2.12. права
позивача на інтелектуальну власність;
пунктами З.5., З.6., З.8., 4.7. на позивача
покладаються функції управління, які
можуть бути реалізовані лише керівним
складом університету; некоректним є
також розділ інструкції щодо
відповідальності позивача , як доцента
кафедри.

Позивач не погодився з наданим
проектом вказаної інструкції і
письмово 11 січня 2013 року виклав свою
позицію щодо змісту його положень на
обороті.

Незважаючи на зазначені вище обставини
21 січня 2013 року перший проректор
університету ОСОБА_5 поставила на
вказаному документі свій підпис
замість роботодавця - ректора
університету ОСОБА_4

Суд вважає, що даною посадовою
інструкцією відповідачем без
передбачених законом підстав, у
порушення ст.ст. 9, 21, 23, 32, 247, 252 КЗпП
України в односторонньому порядку, без
погодження з виборним профспілковим
органом, членом якого є позивач , були
змінені істотні умови праці позивача
шляхом прийняття нової посадової
інструкції, яка суттєво обмежує
конституційні права позивача на працю
за відсутності змін в організації
виробництва і праці.

Право власника розширювати коло
обов'язків працівника - розширювати
коло обов'язків, що відносяться до
заповненої (не вакантної) штатної
одиниці обмежене. І ці обмеження,
зокрема, стосуються розширення кола
трудових обов'язків за межі, що
існували при прийнятті працівника на
роботу, тобто ще до першого
звільнення позивача з роботи.
Оскільки відповідач не отримана згоди
позивача та згоди профспілки на
встановлення позивачу норм праці,
зменшення розміру заробітної плати,
розширення (зміну) трудових обов'язків
позивача , які були викладені у проекті
оновленої Посадової інструкції та
оскаржуваних наказів, то вбачається,
що відповідач як роботодавець
намагається в такий спосіб застосувати
заборонений в Україні примус до праці
ст. 43 Конституції, яка діяла на час
виникнення правовідносин

Судом достовірно встановлено що
відповідач не мав права в
односторонньому порядку,без згоди
позивача змінювати обсяг трудових
обов'язків позивача, що є зміною
істотних умов праці, та обмежувати
строк трудового договору, оскільки
такі дії суперечать вимогам ст.ст. 21, 32,
39-1, 252 КЗпП України та прийнятим
стосовно позивача судових рішень з
приводу даних дій , які вступили в
законну силу.

Таким чином, передбачений
законодавством порядок зміни істотних
умов праці відповідачем дотриманий не
був, що привело до порушення трудових
прав позивача, які суд вважає, що є
всі правові підстави їх захистити.

На підставі ст.ст. 1 та 5 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
дискримінації в Україні» суд вважає,
що в діях відповідача стосовно
позивача наявний утиск та пряма
дискримінація, за віковою ознакою та
за приналежність до керівного органу
Вільної профспілки «Воля» Сумського
державного педагогічного університету
ім. А.С. Макаренка.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
дискримінації в Україні», прямою
дискримінацією є рішення, дії або
бездіяльність, що призводять до
випадку, коли до особи певними ознаками
ставляться менш прихильно, ніж до інших
осіб в аналогічній ситуації; утиском є
небажана для особи поведінка, метою або
наслідком якої є приниження їх
людської гідності за певними ознаками
або створення стосовно такої особи
напруженої, ворожої, образливої або
зневажливої атмосфери.

Порушення прав позивача мають
наслідки, які виявляються в принижені
професійних якостей, людської гідності
за зазначеними вище ознаками.

Незаконність рішень та дій, небажана
шо-до позивача поведінка відповідача
вже неодноразово встановлювалися
судовими рішеннями, які вступили в
законну силу, які маються в
матеріалах справи.

Відповідно до положень статті 13
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожна особа має
право на ефективний засіб правового
захисту, не забороненого законом.

В зв'язку з чим у суду є всі правові
підстави постановити додаткове
рішення на користь позивача за його
заявою

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 23,235,252 КЗпП України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії
Сумського державного педагогічного
університету ім. А.С.Макаренка і
встановити факт наявності прямої
дискримінації відносно ОСОБА_1 під
час виконання трудових обов'язків.

Визнати неправомірними дії Сумського
державного педагогічного університету
ім. А.С. Макаренка, щодо невиконання
рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 жовтня 2011 року в
частині застосування скасованого
судом»Положення про планування та
облік науково-педагогічної
діяльності
професорсько-викладацького складу
Сумського державного педагогічного
університету ім. А.С.Макаренка, при
виданні наказу від 31 серпня 2012 року
№130-к, про визнання незаконною і
скасування Посадової інструкції
доцента кафедри ТМФК ОСОБА_1 від 21.01.2013
року.

Рішення суду підлягає
оскарженню.

Апеляційна скарга на рішення суду
особами, які брали участь у розгляді
справи, може бути подана до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів після проголошення і
в порядку передбаченому ст. 294 ЦПК
України.

СУДДЯ
М.І.Шершак