Єдиний унікальний номер 248/69/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/2431/2014
Головуючий в 1 інстанції Саєнко О.Б.
Доповідач Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді: Санікової О.С.,

суддів:
Будулуци М.С., Космачевської Т.В.,

при
секретарі Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення
юридичного факту - отримання від
ведення підприємницької діяльності
сукупного чистого доходу за період з 2010
року по перший квартал 2011 року,
заінтересована особа - Державна
податкова інспекція у м. Харцизьку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 05 лютого 2014 року,
-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року заявник ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про
встановлення юридичного факту, який
уточнив та остаточно просив встановити
факт отримання ним від ведення
підприємницької діяльності сукупного
чистого доходу за період з січня 2010
року по перший квартал 2011 року у
загальній сумі 727 грн. 82 коп., а
помісячно: у січні 2010 року - 44 грн. 69
коп., у лютому 2010 року - 42 грн. 73 коп., у
березні 2010 року - 62 грн. 96 коп., у квітні
2010 року - 40 грн. 36 коп., у травні 2010 року -
42 грн.17 коп., у червні 2010 року - 69 грн.70
коп., у липні 2010 року - 80 грн. 74 коп., у
серпні 2010 року - 46 грн.29 коп., у вересні
2010 року - 115 грн.63 коп., у жовтні 2010 року -
11 грн. 17 коп., у листопаді 2010 року - 12 грн.
35 коп., у грудні 2010 року - 15 грн. 41 коп., у
січні 2011 року - 40 грн. 73 коп., у лютому 2011
року - 40 грн. 64 коп. та у березні 2011 року -
62 грн. 25 коп., мотивуючи це тим, що іншим
шляхом, окрім судового, він не може
встановити факт отримання ним чистого
сукупного доходу від підприємницької
діяльності за вказаний період.

Також він зазначив, що вказані ним
обставини підтверджуються
аудиторським звітом, який проведено
Приватним малим підприємством
«Аудиторська фірма «Аспект» (далі - ПМП
«Аудиторська фірма «Аспект»).

Рішенням Харцизького міського
суду Донецької області від 05 лютого 2014
року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення юридичного факту -
отримання ним від ведення
підприємницької діяльності сукупного
чистого доходу за період з 2010 року по
перший квартал 2011 року відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився
заявник ОСОБА_1 та подав апеляційну
скаргу в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм процесуального права, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким його заяву
задовольнити та встановити юридичний
факт - отримання ним сукупного чистого
доходу у вказаний період.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що судом першої інстанції при
розгляді справи помилково встановлено,
що він має достовірну інформацію про
розмір свого сукупного доходу від
ведення підприємницької діяльності за
період з 2010 року по перший квартал 2011
року, який ніким не оспорюється,
підтверджується аудиторським звітом
ПМП «Аудиторська фірма «Аспект» від 16
грудня 2013 року, а тому апелянт вважає,
що суд дійшов помилкового висновку про
те, що він, як заявник, не потребує
судового захисту та має можливість
отримати таку інформацію і її отримав.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги
підтримав, просив скаргу задовольнити,
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його заяву.

Державна податкова інспекція просила
розглянути справу без участі їх
представника та надіслала заперечення
проти скарги (а.с.79- 80).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Суд першої інстанції встановив, що
заявник ОСОБА_1 з 11 березня 2008 року
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та як платник
єдиного податку у період з січня 2010
року по перший квартал 2011 року надавав
до ДПІ у м. Харцизьку звіти про обсяг
виручки від реалізації товарів (робіт,
послуг) за звітні квартали (а.с. 7-8, 10-14).

З листа ДПІ у м. Харцизьку від 04.12.2012
року за № 75/11-013-3, вбачається, що ОСОБА_1
у період з 2010 р. по 2012 р. перебував на
спрощеній системі оподаткування
обліку та звітності другої групи і не
був платником податків на додану
вартість та повинен був вести Книгу
обліку доходів ФОП. З листа ДПІ у м.
Харцизьку за № 3692/05-26-17-1 від 09.09.2013 року
вбачається, що у ДПІ м. Харцизька ГУ
Міндоходів у Донецькій області немає
можливості надати інформацію про обсяг
отриманого доходу, зазначеного у
податковій декларації платника
єдиного податку, тобто без рахунку
витрат на ведення підприємницької
діяльності. Листом ДПІ у м. Харцизьку
від 10.08.2013 року за № 2135/0526117-113 ОСОБА_1
надано інформацію, що згідного його
звітів, як суб'єкта малого
підприємства, обсяг виручки від
реалізації товарів (робіт, послуг) за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року
складає 29 802 грн., з 01.01.2011 року по 31.12.2011
року - 490 011,12 грн., згідно податкової
декларації платника єдиного податку
ОСОБА_1 загальна сума доходу з 01.01.2012
року по 31.12.2012 року складає 999 500 грн.
(а.с.4-6).

З документів підприємницької
діяльності заявника вбачається,
отримання ним певного розміру свого
доходу у різні періоди (а.с. 10-14, 20-40).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд
виходив з того, що заявник має
достовірну інформацію про розмір свого
сукупного чистого доходу від ведення
ним підприємницької діяльності за
період з січня 2010 року по перший
квартал 2011 року, яка ніким не
оспорюється, підтверджується
аудиторським звітом ПМП «Аудиторська
фірма «Аспект» та заявник не потребує
судового захисту в сенсі ст. 256 УПК
України, оскільки має можливість
отримати таку інформацію в
позасудовому порядку і отримав її.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, дав їм
належну оцінку і обґрунтовано відмовив
заявнику в задоволенні його заяви щодо
встановлення юридичного факту -
отримання ним від підприємницької
діяльності сукупного чистого доходу за
певний період.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду.

Судом правильно встановлено, що
заявник має достовірну інформацію про
розмір свого сукупного чистого доходу
від ведення ним підприємницької
діяльності за період з 2010 року по
перший квартал 2011 року, який не оспорює
заінтересована особа.

Суд також дійшов правильного
висновку про безпідставність поданої
заяви, яка в сенсі ст. 256 ЦПК України не
може бути задоволена.

Апеляційний суд також вважає, що
підстави для задоволення заяви у
вигляді встановлення такого
юридичного факту, про який зазначив
ОСОБА_1, відсутні.

Як передбачено ч.1 ст.256 ЦПК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними
особами;

2) перебування фізичної особи на
утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання
шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті;

7) народження особи в певний час у
разі неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала
безвісти за обставин, що загрожували їй
смертю або дають підстави вважати її
загиблою від певного нещасного випадку
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру.

Відповідно ж до заяви ОСОБА_1, він
не ставить питання про встановлення
будь-яких з перелічених фактів, а
згідно з частиною 2 ст.256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

За приписами ч.3 ст.256 ЦПК України,
справи про встановлення факту
належності особі паспорта, військового
квитка, квитка про членство в
об'єднанні громадян, а також свідоцтв,
що їх видають органи державної
реєстрації актів цивільного стану,
судовому розгляду в окремому
провадженні не підлягають.

Апеляційний суд також вважає, що від
встановлення факту, про який заявив
ОСОБА_1 не залежить виникнення, зміна
або припинення особистих прав фізичних
осіб, а можливість встановлення
отриманого ним чистого прибутку за
певний період можливо в іншому порядку,
шляхом його звернення до позасудових
органів (аудиторів або експертів), а
тому заява ОСОБА_1 про встановлення
вказаного факту, в сенсі ст. 256 ЦПК
України, задоволенню не підлягає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим та підстав для його
скасування немає.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд
рішення суду першої інстанції залишає
без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхиляє, як безпідставну.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 05 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: