Справа № 192/2709/13-ц
Провадження № 2/192/125/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року Солонянський районний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючої -
судді Омелюх В.М.,

при секретарі -
Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним
договором.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що між ТОВ
«Комерційний банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений договір №002-03977-040308 від 04
березня 2008 року про надання кредиту
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії, відповідно
умов якого банк відкриває відповідачу
картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
випускає та надає платіжну картку та
ПІН-код до неї, згідно якої
здійснюється обслуговування держателя
на умовах, викладених у тарифному
пакеті Visa Класичний, що міститься в
додатку 1 до договору, та в Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками. Відповідачу (держателю)
відповідно до п.1.3 кредитного договору
відкрито відновлювальну відкличну
кредитну лінію на загальну суму 30 000
гривень, при цьому банк самостійно без
укладення додаткової угоди один раз на
місць може змінювати розмір ліміту
кредитної лінії в межах кредитної
лінії, а кредитні кошти та власні кошти
відповідачем як держателем
використовуються для розрахунків за
товари чи послуги, що придбаваються нею
у суб'єктів господарювання, зняття
готівки, виконання своїх зобов'язань
перед банком за договором, вчинення
інших операцій, передбачених
договором.

Відповідно до п.2.1 моментом надання
кредиту є день здійснення операції за
допомогою картки або день утримання
платежів за умови відсутності на
рахунку держателя власних коштів. За
умови договору відповідач зобов'язаний
щомісяця в строки, визначені
правилами, здійснювати погашення
частинами суми заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць,
заборгованості за Овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом за
попередній місяць, та всю суму пені, яка
нарахована за попередній звітний
місяць у разі порушення строків сплати
заборгованості за Кредитною лінією
та/або Овердрафтом та проценті за
користування Кредитною лінією та/або
Овердрафтом.

Після укладення кредитного договору
відповідач не виконує належним чином
зобов'язання за кредитним договором,
про що неодноразово повідомлявся
банком, в зв'язку з чим станом на 21
вересня 2013 року утворилася
заборгованість за кредитним договором
№002-03977-040308 від 04 березня 2014 року у
розмірі 18800 гривень 80 копійок, в тому
числі по тілу кредиту в сумі 4488 гривень
61 копійка, по відсоткам 5536 гривень 29
копійок, по комісії 8775 гривень 90
копійок, в зв'язку з чим змушені
звернутися з позовом до суду для
примусового стягнення зазначеної
заборгованості.

Представник позивача, який належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився. Згідно заяви (а.с.4) позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
прохав їх задовольнити та не
заперечував проти заочного розгляду
справи в разі неявки відповідача.

Відповідач, який про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, в судове засідання не з'явився,
надавши письмову заяву про розгляд
справи у його відсутність та
відсутність його представника, за якою
підтримав пояснення, які ним
надавались в судовому засіданні 03
лютого 2014 року, та прохав застосувати
до позовних вимог строк позовної
давності.

В судовому засіданні 03 лютого 2014 року
відповідач та його представник позов
визнали частково, пояснили, що
відповідач платіжною карткою
користувався до 2009 року, коли його
картка була заблокована, і з цього
періоду він нею не користується, а до
суду позивач звернуся лише в 2013 році.
Платежі на повернення кредиту він
також здійснював останній раз в 2009
році. Згоден сплатити борг по кредиту, а
інші платежі, які прохає стягнути банк,
сплачувати не згоден, оскільки
звертався до банку за
реструктуризацією боргу, в тому числі і
в 2014 році, але відповіді так і не
отримав.

В зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197
ЦПК України ухвалив здійснювати
розгляд справи у відсутність сторін,
які належним чином повідомлені про час
та місце розгляду справи, але не
з'явились в судове засідання, без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу та по наявним у
справі доказах.

Суд, дослідивши докази, що маються у
справі, приходить до висновку, що позов
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків встановлених цим законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору, а також сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання і
право на яку згідно ст. 550 ЦК України
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення зміну, або припинення
цивільних прав та обов'язків. Зміст
договору відповідно до ст.628 ЦК України
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Однією із різновидностей зобов'язання
є кредитний договір, укладений між
сторонами відповідно до положень
ст.1054,ст.1055 ЦК України, який відповідно
до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до
виконання сторонами.

Судом встановлено, що 04 березня 2008 року
між ТОВ КБ «Дельта Банк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Дельта Банк», як позикодавцем та
відповідачем ОСОБА_1 як позичальником
був укладений договір №002-03977-040308 (а.с.5-6)
на відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії, відповідно
умов якого банк відкриває відповідачу
картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
випускає та надає платіжну картку та
ПІН-код до неї, згідно якої
здійснюється обслуговування клієнта
на умовах, викладених у тарифному
пакеті Visa Подарунок, що є додатком 1 до
договору, та в Правилах здійснення
операцій за картковими рахунками.
Відповідачу (держателю) відповідно до
п.1.3 кредитного договору відкрито
відновлювальну відкличну кредитну
лінію на загальну суму 30000 гривень та на
день укладення договору встановлює
ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі
3000 гривень 00 копійки, при цьому банк
самостійно без укладення додаткової
угоди один раз на місць може змінювати
розмір ліміту кредитної лінії в межах
кредитної лінії, а кредитні кошти та
власні кошти відповідачем як
держателем використовуються для
розрахунків за товари чи послуги, що
придбаваються нею у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання своїх зобов'язань перед
банком за договором, вчинення інших
операцій, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1 моментом надання
держателю кредиту є день здійснення
операції за допомогою картки або день
утримання платежів за умови
відсутності на рахунку власних
коштів, при цьому відповідач
зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частинами суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, заборгованості за Овердрафтом,
яка виникла за попередній звітний
місяць, сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом за
попередній місяць, та всю суму пені, яка
нарахована за попередній звітний
місяць у разі порушення строків сплати
заборгованості за Кредитною лінією
та/або Овердрафтом та проценті за
користування Кредитною лінією та/або
Овердрафтом.

Згідно п.5.1, п.5.2 договору з його
підписанням держатель засвідчує, що
він ознайомлений з Правилами, Тарифами
та погоджується вважати їх
обов'язковими до застосування до
відносин, які виникли на підставі цього
договору, та який набуває чинності з
дати його укладення сторонами і діє до
повного виконання зобов'язань за цим
договором (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов
договору не виконав взяті на себе
грошові зобов'язання та не виплатив
кредит, внаслідок чого станом на 21
вересня 2013 року за розрахунками
позивача утворилася заборгованість за
договором №002-03977-040308 від 04 березня 2014
року на відкриття карткового рахунку
та обслуговування платіжної картки
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії у розмірі
18800 гривень 80 копійок, в тому числі по
тілу кредиту в сумі 4488 гривень 61
копійка, по відсоткам 5536 гривень 29
копійок, по комісії 8775 гривень 90
копійок (а.с.13-14), а зазначене свідчить
про те, що відповідачем протягом строку
дії договору систематично
порушувались зобов'язання за кредитним
договором, а доводи позивача про
порушення відповідачем положень ст. 610
ЦК України та умов договору є
обґрунтованими дослідженими в
судовому засіданні доказами (а.с.4-15,57-70).

В той же час, останнє зняття грошових
коштів відповідачем здійснювались в
серпні 2008 року, а останні платежі по
поверненню грошових коштів
здійснювались позичальником 06 лютого
2009 року (а.с.13), про що було достовірно
відомо позивачеві.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 267 ЦК України - загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, при цьому
відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України якщо
суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Відповідно до ст. 259 ЦК України - позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно укладеного 04 березня 2008 року між
ТОВ КБ «Дельта Банк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Дельта Банк» та
відповідачем ОСОБА_1 договору
№002-03977-040308 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії (а.с.5-6) сторони про зміну строків
позовної давності не домовлялись, а
відповідно до п.1.4 договору
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів, а кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами в цьому договорі,
та не потребує підписання додаткових
угод. В той же час, як вбачається з
розрахунку позивача після спливу
першої кредитної лінії за укладеним
між сторонами договором в березні 2009
року, наступна кредитна ліні йому не
надавалась(а.с.13), при цьому позивачем
будь-яких інших доказів щодо надання
відповідачеві нової кредитної лінії
суду не надано.

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
05 грудня 2013 року (а.с.2-4), тобто більш ніж
через 4 рок після закінчення строку
наданої відповідачеві кредитної лінії,
здійснення останнього використання
платіжної картки та платежів по
поверненню кредиту.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.1, ч.3 ст.264 ЦПК України
передбачено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дій, що свідчать про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку, а
після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

В той же час, при розгляді справи судом
позивачем не надано будь-яких доказів
переривання строків позовної давності
та відповідно до вимог ч.5 ст.267 ЦК
України клопотання щодо наявності
поважних причин для поновлення строк
позовної давності позивачем не
заявлено, а доказів поважності причин
щодо не звернення до суду за захистом
порушеного цивільного права або
інтересу у визначені законом строки не
надано.

Таким чином, перебіг строку позовної
давності розпочався з березня 2009 року,
коли позивач довідався про порушення
своїх прав, а до суду позивач звернувся
лише 05 грудня 2013 року, а сама по собі
умова договору про те, що договір діє до
повного його виконання не свідчить про
те, що саме цим визначається строк дії
договору, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно
якої строк визначається рокам,
місяцями, тижнями, днями або годинами, а
термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

З урахуванням вище зазначеного, суд
приходить до висновку, що позивачем без
поважних причин пропущено визначений
законом строк для звернення з даним
позовом до суду, в зв'язку з чим суд
ухвалює відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК
України не приймати часткове визнання
позову відповідачем та його
представником в судовому засіданні 03
лютого 2014 року, оскільки відповідачем
ОСОБА_1 21 травня 2014 року подано до суду
заяву про застосування строків
позовної давності (а.с.58).

Не зважаючи на встановлення порушення
виконання з боку відповідача умов
кредитного договору №002-03977-040308 від 04
березня 2008 року, суд приходить до
висновку, що позивачем пропущено строк
позовної давності звернення до суду
для захисту свого порушеного права, у
зв'язку з чим в задоволенні позову з цих
підстав слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 258, 267, 526-530, 533, 536, 543, 549-551, 553-559, 572-593,
598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України;
ст.ст. 10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Солонянський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: суддя