Провадження № 2-п/487/45/14
Справа № 487/4596/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Горта О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2013 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона про ухвалення вищевказане рішення дізналась від позивача лише в квітні 2014 року та отримала його копію 05.05.2014 року. При цьому, вона не була повідомлена про час та місце розгляду справи, тому не мала можливості прийняти участі в судовому засіданні, та вважає, що рішення ухвалено без достатніх на те підстав. Так, ОСОБА_1 зазначила, що на її утриманні занадитися дитина ОСОБА_1 Мар'яна, ІНФОРМАЦІЯ_1, місцем проживання якої в силу ч.4 ст. 29 ЦК України є її зареєстроване місце проживання, тому позбавивши її права на проживання у спірному житлі суд позбавив право на проживання і її дитину та вказані обставини не були відомі суду під час ухвалення рішення. Крім того, є невірним застосування судом норми матеріального права ст. 71 ЖК УРСР, оскільки спірна квартира належить позивачу на праві власності, у зв'язку з чим потрібно було застосувати норми ЦК України. У зв'язку з викладеним вважає, що заочне рішення від 01.02.2013 року про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 підлягає скасуванню.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 Та її представник підтримали заяву про перегляд заочного рішення, підтвердили викладені обставини, просили про її задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти перегляду заочного рішення заперечували з посиланням на те, що ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чаном через оголошення у пресі. Крім того,у спірній квартирі проживає та зареєстрований її син - ОСОБА_3, який є батьком малолітньої ОСОБА_3 Мар'яни, у зв'язку з чим дитина не вважається такою, що втратила право на проживання та рішенням суду не вирішувалась вимога про визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням. ОСОБА_1 є колишньою дружиною її сина, шлюб між ними розірвано, в спірній квартирі ОСОБА_1 не проживає і забрала свої особисті речі ще в грудні 2009 року, що підтверджується актом про не проживання, однією сім'єю вони не проживає, участі у веденні спільного господарства не приймає, комунальні послуги не сплачує. квартира в якій зареєстрована ОСОБА_1 є власністю ОСОБА_2 , яка є пенсіонеркою та самостійно вимушена сплачувати всі комунальні платежі, у тому числі і за ОСОБА_1, за власні кошти, у зв'язку з чим вважає, що ОСОБА_1 втратила право користування житловим приміщенням та заочне рішення перегляду не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2013 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1. просила суд про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона про ухвалення вищевказане рішення дізналась від позивача лише в квітні 2014 року та отримала його копію 05.05.2014 року.

ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чаном через оголошення у пресі, відповідно до вимог ч.4 ст. 74 ЦПК України, оскільки під час розгляду справи ні суду, ні позивачу не було відоме місце її проживання або перебування.

Але ОСОБА_1 зазначила, під час ухвалення рішення, суду не були відомі усі обставини справи, а саме знаходження на її утриманні малолітньої дитини ОСОБА_1 Мар'яни, ІНФОРМАЦІЯ_2, що унеможливило надання нею доказів, пояснень, необхідних для повного, обєктивного та всебічного розгляду справи. Так, ОСОБА_1 зазначила, що місцем проживання неповнолітньої дитини, в силу ч. 4 ст. 29 ЦК України, є її зареєстроване місце проживання, тому позбавивши її права на проживання у спірному житлі суд позбавив право на проживання і її дитину.

Крім того, є невірним застосування судом норми матеріального права ст. 71 ЖК УРСР, оскільки спірна квартирі належить позивачу на праві власності, у зв'язку з чим потрібно було застосувати норми ЦК України.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засіданні та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задовольнити.

Заочне рішення від 01.02.2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 10-30 годин 23 червня 2014 року.

Про час та місце розгляду справи повідомити сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Щербина