У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 19 березня
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
приватного підприємства «ННР» до
Державної служби інтелектуальної
власності України, ОСОБА_4 про визнання
патенту на корисну модель недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 16 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року приватне
підприємство «ННР» (далі - ПП «ННР»)
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати недійсним патент
України від 10 червня 2009 року №41879
«Інфрачервоний обігрівальний прилад»,
виданий на ім'я ОСОБА_4, а також
зобов'язати Державну службу
інтелектуальної власності України
внести зміни до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі
щодо визнання недійсним зазначеного
патенту та здійснити про це відповідну
публікацію у офіційному бюлетені
«Промислова власність».

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що 26 листопада 2012 року
підприємство отримало від ОСОБА_4
претензійний лист, датований
22 листопада 2012 pоку, в якому останній
вимагав припинити порушення його
авторських прав на корисну модель
«Інфрачервоний обігрівальний прилад»
за патентом України від 10 червня 2009
року №41879.

Посилаючись на те, що зазначена корисна
модель не відповідає умовам
патентоспроможності, просив
задовольнити позов.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 жовтня
2013 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду м.Києва від 03 грудня
2013 року, позов задоволено.

Визнано недійсним патент України №41879
на корисну модель «Інфрачервоний
обігрівальний прилад», зареєстрований
10 червня 2009 року.

Зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
внести відомості до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі
щодо визнання недійсним патенту
України №41879 на корисну модель
«Інфрачервоний обігрівальний прилад»
та здійснити про це відповідну
публікацію в офіційному бюлетені
«Промислова власність».

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
корисна модель «Інфрачервоний
обігрівальний прилад» за патентом
України № 41879 не є новою, а відомості
про неї були загальнодоступними у
світі до дати подання заявки № 200900777
від 03 лютого 2009 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Доводи скарги зводяться до невірної
оцінки судами доказів, зокрема,
висновків експертизи виконаної
експертом Науково-дослідного
інституту інтелектуальної власності
ОСОБА_6 06 вересня 2013 року.

Проте це не є компетенцією суду
касаційної інстанції у розумінні
ч.1 ст.335 ЦПК України, згідно з якою
касаційний суд не вправі здійснювати
оцінку доказів.

Зазначена вище експертиза була
призначена ухвалою Солом'янського
районного суду м.Києва від 19 квітня 2013
року й проведена згідно з законом
України «Про судову експертизу», а
експерт ОСОБА_6 був допитаний у
судовому засіданні.

Не заслуговують на увагу й посилання на
порушення норм матеріального права,
оскільки при вирішенні даного спору
суди правильно керувалися ст.7 Закону
України «Про охорону прав та на винахід
і корисну модель».

Що стосується стягнення судом на
користь позивача витрат на проведення
експертизи, то слід зазначити, що
згідно з Інструкцією про призначення
та проведення судових експертиз та
експертних досліджень у випадку
несплати вартості експертизи
матеріали справи повертаються до суду
без її проведення.

У рамках даної цивільної справи
експертиза була проведена, а тому суди
правомірно стягнули витрати згідно з
розрахунком експертної установи.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суди попередніх інстанцій з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшли висновку
про задоволення позову позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити, рішення
Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 03
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова