Провадження №22-ц/784/1434/14
Суддя першої інстанції: Агєєва
Суддя-доповідач апеляційної інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Шпонарською О.Ю.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3 його представника
- ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 20 березня 2014 року по
справі

за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання
дружини,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дружини.

Позивачка зазначала, що з 18 вересня 2010
року перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Від подружнього
життя мають малолітню дочку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач на теперішній
час проживає окремо, участі в
матеріальному забезпеченні дружини не
приймає, допомогу не надає, хоча має
таку можливість.

Посилаючись на викладене, уточнивши
свої вимоги, позивачка просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на своє утримання у твердій
грошовій сумі у розмірі 800 грн.
щомісяця, починаючи з дня звернення до
суду з позовною заявою й до досягнення
дитиною трьохрічного віку.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 20 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 300
грн., але не менше 30 % прожиткового
мінімуму щомісячно, починаючи з 22
листопада 2013 року і до досягнення
дитиною трьох років. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі, відповідач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
приймали участь у розгляді справи,
дослідивши матеріали справи, докази в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

В силу положень ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається та таке
встановлено судом, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
18 вересня 2010 року (а.с.7).

Від подружнього життя сторони мають
малолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.6).

У теперішній час сторони проживають
окремо. Малолітня дочка проживає разом
з матір'ю (а.с.4).

На момент звернення до суду позивачка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною, у зв'язку з чим позбавлена
можливості одержувати будь-який дохід
та мати самостійне джерело існування
(а.с.4, 82-83).

Відповідач не є інвалідом та не
страждає на тяжкі захворювання є
працездатним, з 27 листопада 2013 року
перебуває на обліку у Заводському
районному центрі зайнятості м.
Миколаєва та отримує допомогу у
розмірі 936 грн. на місяць (а.с.81).

З урахуванням встановленого та
положень вказаних вище норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що відповідач є молодою
працездатною особою і спроможний
платити аліменти доньки, так і дружини.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції на підставі ст. ч.2 ст.
82, ст. 182, ст. 184 СК України, дійшов
вірного висновку про покладення на
відповідача обов'язку сплачувати
щомісячно аліменти на утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років

Разом з цим, визначивши розмір
аліментів у твердій грошовій сумі - 300
грн., але не менше 30% прожиткового
мінімуму щомісячно, суд не звернув
увагу на те, що нормами СК України не
передбачено встановлення вказаного
виду аліментів у мінімальному розміру,
який не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму.

За таких обставин, рішення суду на
підстав п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає зміні, шляхом виключення з
резолютивної частини висновку щодо
мінімального розміру стягнутих
аліментів «не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму».

Доводи відповідача про те, що він не має
можливості сплачувати аліментів, у
зв'язку з тим, що отримує дохід нижче
прожитковому мінімуму та ще й сплачує
аліменти на дитину не заслуговують на
увагу, оскільки незалежно від
працевлаштування, наявності
постійного заробітку чи розміру
доходу, чоловік зобов'язаний
утримувати дружину, з якою проживає
дитина, до досягнення останньою трьох
років. Така особа не може бути визнана
неспроможною сплачувати аліменти, якщо
вона, будучи працездатною, не працює
без поважних причин.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 20 березня 2014 року -
змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення висновок щодо мінімального
розміру стягнутих аліментів «не менше
30% прожиткового мінімуму».

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: