АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-17/11
Номер провадження 22-ц/786/1057/14
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова
Доповідач Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

при секретарі
Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

на ухвалу Полтавського районного
суду Полтавської області від 27 лютого
2014 року

по справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про ухвалення додаткового рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
Кротенківської сільської ради про
визнання права власності на частину
домоволодіння, реальний розподіл та
усунення перешкод в користуванні
власністю, та за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
частину у спільному майні подружжя,
реальний розподіл та визнання права на
частину земельної ділянки.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Полтавського районного
суду Полтавської області від 29 червня
2011 року під головуванням судді
Нечволода В.В. вказані позови
задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про
право власності на житловий будинок в
АДРЕСА_1, видане 02.10.2002 року на ім'я
ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 з виділенням реально частини
приміщень, що зафарбовані червоним
кольором згідно додатку 1 до висновку
експертизи № 147 від 15.11.2010 р. варіант № 1,
зазначені як квартира № 1 (яка є
невід'ємною частиною рішення) з
належними господарськими будівлями, що
складає 23/50 частин.

Визнано недійсними рішення
Кротенківської сільської ради
Полтавського району за № 49 та № 49-а від
27.01.1994 р. про безоплатну передачу у
приватну власність земельної ділянки в
розмірі 0,24 га по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3
та державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІ-ПЛ № 00768,
виданий 15.09.1994 р. Кротенківською
сільською радою Полтавського району на
ім'я ОСОБА_3.

Встановлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2
рівне право у користуванні частиною
земельної ділянки площею 558 кв.м. по
АДРЕСА_1 згідно плану земельної ділянки
(яка є невід'ємною частиною рішення), що
зафарбована червоним кольором згідно
додатку 2 до висновку експертизи № 147
від 15.11.2010 р. варіант № 2.

Вирішено питання судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати в сумі 850 грн.
на сплату судового збору, ІТЗ та витрат
на оплату експертизи.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено за
безпідставністю.

Визнано за ОСОБА_5 право власності
на 1/4 частину та ОСОБА_6 право власності
на 1/4 частину житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та
виділено їм в реальне користування 1/2
частину приміщень у вказаному
домоволодінні, що зафарбовані синім
кольором згідно додатку 1 до висновку
експертизи № 147 від 15.11.2010 р. варіант № 1,
зазначені як квартира № 2 (яка є
невід'ємною частиною рішення) з
належними господарськими будівлями, що
складає 27/50 частин.

Встановлено ОСОБА_5 та ОСОБА_3
рівне право у користуванні частиною
земельної ділянки площею 1358 кв.м. по
АДРЕСА_1 згідно плану земельної ділянки
(яка є невід'ємною частиною рішення), що
зафарбована синім кольором згідно
додатку 2 до висновку експертизи № 147
від 15.11.2010 р., варіант № 2.

Земельну ділянку площею 484 кв.м. по
АДРЕСА_1 згідно плану земельної ділянки
(яка є невід'ємною частиною рішення), що
зафарбована жовтим кольором згідно
додатку 2 до висновку експертизи № 147
від 15.11.2010 р. варіант № 2, залишено у
спільному користуванні.

Визначено обсяг робіт, які мають
виконати сторони з метою реального
розподілу вказаного домоволодіння.

Зобов'язано сторони не чинити
перешкод один одному в користуванні
спільною власністю.

Ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 20 вересня 2011
року вказане рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 жовтня 2011 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційними скаргами
ОСОБА_4 та ОСОБА_3

18 лютого 2014 року позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою
про ухвалення додаткового рішення в
частині стягнення з відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно компенсації
в сумі 27699 грн. як різниці часток при
реальному розподілі спільної
часткової власності.

Ухвалою Полтавського районного
суду Полтавської області від 27 лютого
2014 року у задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення
відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з даною ухвалою,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просять ухвалу суду першої
інстанції скасувати, задовольнити їх
заяву у повному обсязі та винести
додаткове рішення про стягнення з
відповідачів на їх користь вказаної
суми компенсації.

Колегія суддів, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши обставини справи,
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 2, ст. 312 ч.
1 п. 2 ЦПК України, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив
рішення, може за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; суд вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених ст. 367 цього
Кодексу; судом не вирішено питання про
судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до закінчення
строку на виконання рішення.

За правилами ст.ст. 72, 73 ЦПК України
право на вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 29 червня 2011
року набрало чинності 20 вересня 2011 року
і могло бути звернуто до примусового
виконання в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження», протягом року з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили - до 20 вересня 2012 року
включно.

Згідно з виконавчими листами,
виданими місцевим судом позивачам 28
травня 2012 року та 17 жовтня 2011 року,
вказане судове рішення в частині
встановлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права у
користуванні земельною ділянкою та
стягненні на їх користь судових витрат
в сумі 850 грн. було фактично виконано в
повному обсязі 28 грудня 2012 року та 29
листопада 2011 року відповідно, про що
свідчать відмітки державного
виконавця.

Із заявою про видачу виконавчого
документа в решті задоволених позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не
звертались.

31 жовтня 2011 року КП «Бюро
технічної інвентаризації та
містобудування Полтавського району»
зареєстровано право ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на 23/100 частки кожного у садибному
житловому будинку АДРЕСА_1.

З викладеного вбачається, що
заяву про постановлення додаткового
рішення було подано позивачами за
межами встановленого ст. 220 ЦПК України
процесуального строку, з відповідною
заявою про його поновлення в
передбаченому законом порядку вони не
звертались, що є підставою для
застосування наслідків, визначених
положеннями ст. 72 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції на вказані обставини
та норми процесуального права уваги не
звернув, та безпідставно вирішив
питання щодо ухвалення додаткового
рішення після закінчення строку його
виконання.

За таких обставин, ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
залишення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 72, 220, 303, 307, 312, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду
Полтавської області від 27 лютого 2014
року про відмову в ухваленні
додаткового рішення - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, Кротенківської сільської ради
про визнання права власності на
частину домоволодіння, реальний
розподіл та усунення перешкод в
користуванні власністю, та за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину у спільному майні
подружжя, реальний розподіл та
визнання права на частину земельної
ділянки - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом 20 днів.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
О.І. Обідіна

О.В.Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б. Бутенко