Номер провадження 2/754/670/14
РІШЕННЯ

Іменем України

28.03.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя

В С Т А Н О В И В :

До Деснянського районного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом про
поділ майна подружжя.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що з відповідачем у справі - ОСОБА_2
він перебував у зареєстрованому шлюбі
з 15 грудня 2007 року.

В період шлюбу сторони по справі
придбали квартиру АДРЕСА_1.

Квартира зареєстрована на ім'я
відповідача, але придбана за спільні
кошти подружжя, а відтак підлягає
розподілу в рівних долях.

Посилаючись на викладене, та
норми сімейного законодавства, позивач
просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1
спільним майном подружжя та визнати за
ним право власності на ? частину
спірної квартири, на іншу ? частину
квартири - за відповідачем.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, просить суд його
задовольнити.

Відповідач та її представник
проти задоволення позову заперечували,
посилаючись на те, що кошти на квартиру
подарувала відповідачу її мати,
позивач не вніс ніяких коштів на
придбання квартири. Крім того, протягом
шлюбу позивач не працював, перебував на
пенсії як інвалід II групи та не мав
будь-яких доходів.

Посилаючись на викладене,
відповідач та її представник просять
суд в задоволенні позову відмовити,
оскільки спірна квартира є особистою
власністю ОСОБА_2 і не є спільним майном
подружжя.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача та її представника,
свідків та дослідивши письмові докази
у справі, суд приходить до висновку про
задоволення вимог ОСОБА_1 виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони по
справі перебували в зареєстрованому
шлюбі з 15 грудня 2007 року (а.с. 6).

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 20 вересня 2013 року шлюб між
позивачем та відповідачем розірвано
(а.с. 89).

4 червня 2008 року відповідач уклала з АКБ
«Аркада» договір № 58580 про участь у
Фонді фінансування будівництва, згідно
якого було здійснено інвестування
конкретного об'єкта в сумі 431 019 грн. 29
коп. (а.с. 49-56).

Як вбачається з прибуткових касових
ордерів, копії яких містяться в
матеріалах справи, внесення коштів за
вище вказаним договором здійснювалися
відповідачем (а.с. 59, 62-64).

21 квітня 2011 року Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації видано свідоцтво,
відповідно якого квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.
7).

Відповідно ст. 60 СК України, майно,
набуте під час шлюбу належить чоловіку
та жінці на праві спільної сумісної
власності, незалежно від того, що один з
них не мав з поважних причин (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми , хвороба тощо )
самостійного заробітку.

Статтями 68, 69, 70 СК України встановлено,
що розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу, дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 21.12.2007 року за № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено
судам, що спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу можуть
бути будь-які види майна, за винятком
тих, які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Суду не надано належних доказів того,
що спірна квартира придбана за кошти,
які належали особисто ОСОБА_2

Так, в обґрунтування належності
квартири особисто відповідачу остання
посилається на ту обставину, що кошти
подаровані їй матір'ю.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили
зазначене.

Разом з тим, покази свідків не є
належними доказами у справі, не
свідчать про те, що спірна квартира є
особистою власністю відповідача та не
спростовують посилання позивача на ту
обставину, що кошти були подаровані
матір'ю дружини сім'ї на весілля.

Так, відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року за № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» роз'яснено судам, що не
належить до спільної сумісної
власності майно одного з подружжя,
набуте особою до шлюбу; набуте за час
шлюбу на підставі договору дарування
або в порядку спадкування; набуте за
час шлюбу, але за кошти, які належали
одному з подружжя особисто; речі
індивідуального користування, в тому
числі коштовності, навіть якщо вони
були придбані за рахунок спільних
коштів подружжя; кошти, одержані як
відшкодування за втрату (пошкодження)
речі, що належала особі, а також як
відшкодування завданої їй моральної
шкоди; страхові суми, одержані за
обов'язковим або добровільним
особистим страхуванням, якщо страхові
внески сплачувалися за рахунок коштів,
що були особистою власністю кожного з
них.

Відповідачем та її представником не
надано суду належного доказу дарування
коштів, за які придбано квартиру,
матір'ю відповідача особисто їй -
належним чином посвідченого договору
дарування.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 є
спільною сумісною власністю сторін у
справі.

Аналізуючи наведені норми
законодавства, суд вважає позов ОСОБА_1
є обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позов і суд також
враховує ту обставину, що між сторонами
відсутні будь - які угоди щодо розміру
часток подружжя у спільній сумісній
власності.

Ухвалюючи рішення на користь позивача
суд, відповідно ст. 88 ЦПК України стягує
з відповідача документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст. 60, 61, 69 - 71
Сімейного кодексу України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21 грудня 2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати у порядку поділу майна,
набутого за час шлюбу за ОСОБА_1 право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати у порядку поділу майна,
набутого за час шлюбу за ОСОБА_2 право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подання протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя