Єдиний унікальний номер 205/2605/14-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
29 травня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Ленінський
районний відділ у м. Дніпропетровську
Головного управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням , -
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Ленінський районний відділ у м.
Дніпропетровську Головного управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, їй належить будинок, АДРЕСА_1.
Право власності на дане нерухоме
майно було зареєстроване в
Реєстраційній службі
Дніпропетровського міського
управління юстиції, що підтверджується
витягом від 05.08.2013 року.
В даному будинку проживає вона та її
син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
24 вересня 2004 року її син уклав шлюб з
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 стала
мешкати за адресою АДРЕСА_1, в
подальшому був зареєстрований син
відповідачки від першого шлюбу ОСОБА_3,
Спільне життя між її сином та ОСОБА_2
не склалося, у зв'язку з чим 13 жовтня 2009
року шлюб між ними було розірвано.
Після розірвання шлюбу, відповідачі
забравши свої речі, виїхали з будинку,
не повідомивши куди, на її прохання
знятися з реєстрації не заперечували,
але до теперішнього часу не знялися з
Реєстрація відповідачів перешкоджає
їй як власнику будинку користуватися
та розпоряджатися власністю. У звязку з
чим, позивачка змушена звернутися до
суду та просить суд усунути перешкоди у
користуванні будинком АДРЕСА_1, визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 втратившими право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, та стягнути судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явилася, про день
та час розгляду справи повідомлялись
Представник третьої особи Ленінський
районний відділ у м. Дніпропетровську
Головного управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області - у судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, заяв чи клопотань від нього до
суду не надходило.
Зі згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено,
що на підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого 16.12.1997 року Другою
дніпропетровською держаною
нотаріальною конторою та свідоцтва про
право на спадщину виданого 01.12.1959 року
Другою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, ОСОБА_1
належить будинок АДРЕСА_1. /а.с.9,11/

Станом на день розгляду справи, за
вказаною адресою є зареєстрованими
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується довідкою Голови
квартального комітету Ленінського
району м. Дніпропетровська від 24
березня 2014. (а.с.13).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі в будинку АДРЕСА_1 не
проживають з 2009 року, в будинку
відсутні їх особисті речі, що знайшло
своє підтвердження в поясненнях
свідків, також даний факт
підтверджується актом обстеження
домоволодіння за підписом голови
квартального комітету № 1 від 20.03.2014
року (а.с.15,16).

Відповідно до ст. 41 Конституції
України право власності є непорушним.
Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю./а.с.15,16/

За змістом права власності,
визначеного ст. 317 ЦК України, право
власності - це право володіння,
користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В силу ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного
Закону, громадянин України
зобов'язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Згідно ч. 3 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Таким чином, розглядаючи даний спір в
межах заявлених вимог, оцінюючи
здобуті по справі докази щодо їх
належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку
АДРЕСА_1 порушує права позивача, як
власника, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
зазначеною адресою не проживають з 2009
року, тобто понад один рік, а, отже є
достатні підстави для визнання їх
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено,
тому з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
необхідно стягнути в рівних частках
судові витрати понесені позивачем, а
саме судовий збір у сумі 243,60 грн. на
підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. 72 Житлового
кодексу України, ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391,
405 Цивільного кодексу України, ст. ст.
10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Ленінський
районний відділ у м. Дніпропетровську
Головного управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
перешкоди у користуванні житловим
будинком АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 втратившими право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243 грн.
60 коп. у рівних частках з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Н.Г. Остапенко