Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Масенко Д.Є.
Справа № 427/9836/13-ц
Провадження № 22ц/782/927/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого - судді Масенко Д.Є.,

суддів - Коротких Орлова І.В.,

при секретарі - Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 23 грудня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав, -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом в якому
просив позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав відносно дитини ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити місцем
постійного проживання дитини разом з
ним.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
зазначив, що 18.06.2012р. між ним та
відповідачем було зареєстровано шлюб,
від шлюбу вони мають дитини ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 17.06.2013р.
сторони спільно не проживають,
відповідач залишила його разом з їх
спільною донькою та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1. Рішенням Свердловського
міського суду Луганської області від
03.10.2013р. шлюб між сторонами розірвано.

За період з 17.06.2013р. відповідач
жодного разу до дитини не приходила але
отримувала державну допомогу на
дитину, виплата якої була припинена у
листопаді 2013р. у зв'язку з припиненням
догляду за дитиною.

За час спільного проживання
відповідач майже не виконувала свої
обов'язки по дому, після народження
дитини цього також не робила.

На теперішній час донька проживає
разом з позивачем, доглядати за дитиною
позивачу допомагає його мати ОСОБА_5

Рішенням Свердловського міського
суду Луганської області від 23.12.2013р.
позов задоволено, позбавлено
батьківських прав ОСОБА_2 відносно її
малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в сумі 114,70грн. і на
користь держави судовий збір 114,70грн.

Не погоджуючись з цим рішенням
відповідач ОСОБА_2 звернулась з
апеляційною скаргою. Посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просила скасувати рішення суду і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимоги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
осіб, які з'явились, дослідивши надані
докази, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду дійшла до
наступного.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом, обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, під
час ухвалення рішення суд у числі інших
вирішує також питання, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Наведені вимоги закону судом виконані
у повному обсязі не були.

Задовольняючи позов щодо позбавлення
відповідача батьківських прав суд 1
інстанції виходив з того, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та
матеріальному забезпеченню дитини, цей
факт доведений належними та
допустимими доказами у справі, що
відповідно до ч.4 ст. 155, п.2ч.1ст. 164 СК
України є підставою для покладення на
неї відповідальності, законом у
вигляді позбавлення батьківських прав,
проте судова колегія з таким висновком
погодитись не може з огляду на
наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він,
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Як встановлено в судовому
засіданні, підтверджується доказами,
18.06.2012р. між позивачем та відповідачем
було укладено шлюб (а.с.9,10), який було
розірвано рішенням Свердловського
міського суду Луганської області від
03.10.2013р. (а.с.11). Від шлюбу сторони мають
дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, а проживає у флігелі за
адресою: АДРЕСА_3 (а.с.13.14), який було
придбано на грошову допомогу отриману
при народженні дитини,
правовстановлюючих документів на
будинок немає, санітарний стан
помешкання задовільний, проте в
помешканні не витримується
температурний режим та недостатньо
місця для ігри та розвитку дитини
(а.с.14). За місцем мешкання позивач
характеризується, як особа, що виховує
дитину, підтримує дружні стосунки з
однолітками, не зловживає спиртними
напоями, офіційно не працює, має
непостійний дохід, родина перебуває на
обліку, як така, що опинилась у складних
життєвих умовах (а.с.15).

Відділом у справах дітей
Свердловської міської ради надано
висновок № 2243 від 20.12.2013р. щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав відповідача через те, що
використовувала на власні потреби
гроші, виділені Управлінням
соціального захисту населення
Свердловської міської ради та залишила
у червні 2013р. малолітню дитину з
батьком, жодного разу її не
відвідувала, не піклувалась про її
фізичний розвиток, не забезпечувала
необхідним харчуванням та лікуванням
(а.с.22).

З огляду на обставини справи та
виходячи з положень ст. 164 СК України,
судова колегія вважає помилковим
висновок суду першої інстанції щодо
позбавлення відповідача батьківських
прав, оскільки відсутні будь-які докази
невиконання нею батьківських
обов'язків з огляду на те, що матеріали
справи містять лише відомості щодо
позивача, його місця мешкання і умов
мешкання, характеристики його
особистості та інші обставини щодо
укладення шлюбу, його розірвання і
народження дитини, разом з тим не
містять жодних доказів щодо
відповідача та неналежного виконання
нею своїх батьківських обов'язків.

Наданий відділом у справах дітей
Свердловської міської ради висновок
щодо доцільності позбавлення
відповідача батьківських прав судова
колегія до уваги не приймає через його
неповноту. Так, під час розгляду справи
в апеляційному суді були досліджені
докази щодо звернення ОСОБА_2 до
правоохоронних органів через
застосування до неї та її батьків
насильства з боку її чоловіка, позивача
по справі ОСОБА_3 (а.с.40,73,74,77), про що
також зазначила у своїх свідченнях
допитана у суді 1 інстанції свідок
ОСОБА_6 (а.с.18). Також, під час розгляду
цього питання відділом у справах дітей
Свердловської міської ради не надано
оцінки обставинам щодо тривалого
спільного проживання позивача та
відповідача після розірвання шлюбу, що
позивач особисто підтвердив в судовому
засіданні, під час розгляду справи в
апеляційному суді, та звернення
відповідача до прокуратури із заявою
про порушення кримінальної справи щодо
її чоловіка за заподіяння тілесних
ушкоджень їй та її літнім батьками
19.06.2013р. тобто на другий день після того,
як орган опіки вважав, що відповідач
лишила свою малолітню дитину с батьком
та пішла.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних

вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття

провадження у справі або залишення
заяви без розгляду.

У відповідності зі ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що при розгляді
вказаного позову мало місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи, які призвели до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Свердловського міського
суду Луганської області від 23 грудня 2013
року -скасувати.

Ухвалите нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_3 у задоволені позову за
необґрунтованістю.

Рішення набирає чинності негайно,
однак може бути оскаржено протягом 20
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді :