Справа № 397/720/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2014 року Олександрівський районний
суд Кіровоградської області у складі :
головуючого - судді Отян О.В.,
при секретарі - Рум"янцевій О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.
Олександрівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лізингова компанія «Автофінанс» про
захист прав споживачів , визнання
недійсним умов договору та стягнення
Позивач звернувся до суду з позовом ,в
порядку ст.18 Закону України «Про
захист прав споживачів», про визнання
недійсним п.10.11 договору фінансового
лізингу №009471 від 18.02.2014 року ,
укладеного з відповідачем, та
стягнення з останнього коштів у
розмірі 40 280 грн.00 коп.
Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позов та пояснив ,
що 18.02.2014 року позивач уклав договір
фінансового лізингу №009471 з
відповідачем , предметом якого є
трактор Беларус 1523, вартістю 400 000 грн.
При підписанні договору представник
компанії завірив , що він отримає
трактор протягом 5-ти днів після сплати
10 % від його вартості . Після чого
позивач сплатив 40 000 грн. та 280 грн. за
банківські послуги. Однак ,трактор йому
не передали , а ознайомившись з
договором , зрозумів , що його ввели в
оману. Після цього він звернувся до
відповідача з вимогою щодо розірвання
договору та повернення сплачених
коштів. На що отримав відповідь , що
договір вважається розірваним , але
сплачена комісія у розмірі 40 000 грн. не
підлягає поверненню на підставі п.10.11
договору. Вказаний пункт є
несправедливий, так як надає право
відповідачу не повертати можливість
не повертати кошти на оплату ,
здійснену споживачем, у разі його
відмови виконати договір .Позивач не
мав реальної можливості ознайомитися з
умовами договору. Комісія за
організацію договору не є витратами
лізингодавця , що безпосередньо
пов»язані з умовами виконання договору
лізингу. А тому , п.10.11 Договору порушує
принцип добросовісності, оскільки
відповідач не обґрунтував
співмірність розміру платежу за
організацію даного виконаній послузі ,
яка не є лізинговим платежем , а
фактично полягала у виготовленні
стандартної форми договору, крім того ,
умова договору про неповернення цього
платежу у випадку розірвання договору
призводить до істотного дисбалансу
договірних прав та обов»язків сторін ,
що спричинило позивачу майнової шкоди
у вигляді неповернення сплачених
Представник відповідача у судове
засідання не з"явився , був належним
чином повідомлений про розгляд справи
рекомендованим листом з
повідомленням( а.с.27 ) .Згідно ст.224 ЦПК
України суд, зі згоди представника
позивача , проводить заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
Заслухавши представника позивача ,
вивчивши матеріали справи ,суд вважає
,що позов не підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що 18.02.2014 року
позивач уклав з ТОВ "Лізингова
компанія "Автофінанс" договір № 0094714
фінансового лізингу з додатками
(а.с.7-15). Відповідно до п. 1.3 укладеного
договору фінансового лізингу (надалі -
договір) лізингодавець (відповідач)
бере на себе зобов'язання придбати
предмет лізингу - трактор Беларус ,
зазначений у п. 1.1 договору та
специфікації, що є додатком № 3 до
договору, вартістю 400 000 грн. у
власність та передати предмет лізингу
у користування лізингоодержувачу
(позивачу ) на строк та на умовах,
передбачених договором. Предмет
лізингу є власністю лізингодавця (п. 1.5
договору) та придбається ним на своє
ім'я за договором купІвлі-продажу у
продавця автомобіля (п. 4.6 договору).
Пунктами 1.7, 1.8 договору передбачено, що
предмет договору передається в
користування лізингоодержувачеві
протягом строку не більше 120 робочих
днів з моменту сплати
лізингоодержувачем на рахунок
лізингодавця авансового платежу (50% від
вартості предмета лізингу, комісії за
організацію та оформлення договору ( 10%
від вартості предмету лізингу та
комісії за передачу предмета лізингу (3%
від вартості предмету лізингу).
Лізингоодержувач має можливість
сплачувати авансовий платіж впродовж 12
місяців з моменту підписання договору,
платежами визначеними в додатку № 1 до
договору. Авансовий платіж не може бути
сплачений повністю лізингоодержувачем
до сплати комісії за організацію.
18.02.2014 року позивач сплатив ТОВ
"Лізингова компанія "Автофінанс" 40 000
грн., як комісію за організацію
договору . Одночасно ОСОБА_1 сплатив за
послуги банку 280 грн.(а.с.16).
За заявою позивача від 06.03.2014 року про
розірвання оспорюваного договору та
повернення сплачених коштів (а.с.17),
відповідач повідомив , що договір
вважається розірваним з 06.03.2014 року ,
комісія за організацію в розмірі 400 000
грн. не підлягає поверненню
відповідно до п.10.11 договору (а.с.18).
Відносини , що склалися між сторонами
суд відносить до правовідносин щодо
захисту прав споживачів і вважає за
необхідне керуватися Законами України
«Про захист прав споживачів» , «Про
фінансовий лізинг» ,ЦК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203
Згідно ч.1 ст.203 ЦК України - зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України - у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов"язана повернути другій стороні у
натурі все , що вона одержала на
виконання цього правочину.
За положеннями ч. 1, ч.2, п. 4,10 ч. 3, ч. 6 ст. 18
Закону України "Про захист прав
1. Продавець (виконавець, виробник) не
повинен включати у договори із
споживачем умови, які є
несправедливими.
2. Умови договору є несправедливими,
якщо всупереч принципу
добросовісності його наслідком є
істотний дисбаланс договірних прав та
обов'язків на шкоду споживача.
3. Несправедливими є, зокрема, умови
4) надання можливості продавцю
(виконавцю, виробнику) не повертати
кошти на оплату, здійснену споживачем,
у разі відмови споживача укласти або
виконати договір, без встановлення
права споживача на одержання
відповідної компенсації від продавця
(виконавця, виробника) у зв'язку з
розірванням або невиконанням ним
10) установлення обов'язкових для
споживача умов, з якими він не мав
реальної можливості ознайомитися
перед укладенням договору.
Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про
фінансовий лізинг» -за договором
фінансового лізингу (далі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
Згідно ч.2 ст.16 Закону України «Про
фінансовий лізинг» -лізингові платежі
можуть включати: а) суму, яка
відшкодовує частину вартості предмета
лізингу; б) платіж як винагороду
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно; в) компенсацію відсотків за
кредитом; г) інші витрати лізингодавця,
що безпосередньо пов'язані з
виконанням договору лізингу.
Суд ,приймаючи до уваги викладене,
приходить до наступного висновку.
Позивачем не надано доказів на
підтвердження тих обставин, що
відповідач при укладенні договору
ввів позивача в оману та , що договором
було встановлено обов'язкові для
споживача умови, з якими він не мав
реальної можливості ознайомитися
перед укладенням договору.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України
обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.
З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення договору позивач
отримав примірник та додатки до нього ,
які містять опис послуг відповідача .
Комісія за організацію оформлення
договору передбачена та розрахована
його умовами та додатком №1,
підписаними сторонами. Позивач був
ознайомлений з зазначеним та
погодився з цим .
Визначення поняття "несправедливі
умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18
цього Закону - умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
Позивач зазначає наступні підстави ,
що вказують на несправедливість умов
договору (ч. 3, п.4,10 ст. 18 Закону України
"Про захист прав споживачів")
- надання можливості продавцю
(виконавцю, виробнику) не повертати
кошти на оплату, здійснену споживачем,
у разі відмови споживача укласти або
виконати договір, без встановлення
права споживача на одержання
відповідної компенсації від продавця
(виконавця, виробника) у зв'язку з
розірванням або невиконанням ним
- установлення обов'язкових для
споживача умов, з якими він не мав
реальної можливості ознайомитися
перед укладенням договору.
Позивач сплатив 40 000 грн., як комісію за
організацію договору.
Згідно визначень укладеного договору -
комісія за організацію розуміє під
собою одноразову оплату
лізингоодержувача лізингодавцю при
Тобто ,даний платіж відноситься до
Умовами договору надано можливість
відповідачу не повертати сплаченої
комісії у разі відмови споживача
виконати договір, без встановлення
права споживача на одержання
відповідної компенсації від
відповідача у зв'язку з розірванням або
невиконанням ним договору з його
А тому , у цьому розумінні п.10.11 договору
містить ознаки несправедливості,
порушує принцип добросовісності , його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків , що
заподіяло збитків позивачу.
Однак , на час звернення з позовом про
недійсність його положення , сторони
розірвали договір відповідно до його
За таких обставин у суду відсутні
правові підстави визнавати положення
спірного договору недійсним з
застосуванням наслідків недійсності .
Враховуючи викладене , у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.
Оскільки позовна заява не підлягає
задоволенню, позивач звільнений від
сплати судового збору відповідно до п.7
ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий
збір» , судовий збір необхідно покласти
Керуючись ст. 10,11,60,209,212 , 214-215,218,226 ЦПК
України, суд ,-
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Автофінанс» про визнання недійсним
п.10.11 договору фінансового лізингу
№009471 від 18.02.2014 року , укладеного між
ними , та стягнення на користь ОСОБА_1
з товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Автофінанс» 40 280 гривень 00 копійок.
Відповідач може подати заяву про
перегляд заочного рішення протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.
На рішення суду , протягом 10 днів з
дня його проголошення, може бути
подана апеляційна скарга через
Олександрівський районний суд до
апеляційного суду Кіровоградської
області. Особи , які брали участь у
справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили "___"_____
2014 року.

Оригінал рішення зберігається у справі
№397/720/14-ц.

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області

О.В.Отян