Справа № 681/2287/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Полонський районний суд Хмельницької
області в складі:

головуючої - судді - Дідек М.Б.

секретарі - Кравчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з
обмеженою відповідальність «Юридична
компанія «Регіональний центр права»
про встановлення факту перебування у
трудових відносинах, стягнення
заборгованості по заробітній платі та
моральної шкоди,

встановив:

15 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та відшкодування
моральної шкоди.

15 січня 2014 року позивачка
звернулась з додатковою позовною
заявою до ТзОВ «Юридична компанія
«Регіональний центр права» про
встановлення трудових відносин та
зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування заявлених
позовних вимог з урахуванням їх
уточнення позивачка вказала, що 01
вересня 2010 року її було прийнято на
роботу помічником адвоката ОСОБА_2,
який одночасно являвся засновником та
керуючим ТзОВ «Юридична компанія
«Регіональний центр права».

При прийнятті на роботу відповідач
заявив, що трудові відносини будуть
оформлені контрактом, який буде
укладено пізніше і тоді ж нею буде
подана письмова заява та трудова
книжка. При цьому ним було роз'яснено
умови праці, її права та обов'язки,
забезпечено необхідними
нормативно-правовими актами,
матеріалами судової практики,
роз'яснено правила внутрішнього
трудового розпорядку юридичної
компанії та визначено оплату праці
1700грн. щомісячно, розмір якої згодом
обіцяв збільшити до 2000грн.

Під час виконання обов'язків помічника
неодноразово зверталась до ОСОБА_2
оформити трудові відносини відповідно
до вимог закону, однак він постійно
відтягував час посилаючись на свою
зайнятість, підмовляв не хвилюватись,
так як трудові відносини будуть
оформлені належним чином.

Оскільки з березня 2012 року припинив
виплачувати заробітну плату, тому 13
липня 2012 року за згодою з ОСОБА_2
припинила трудові відносини.

На мою вимогу оформити належним чином
трудові відносини (укласти контракт та
видати наказ про її звільнення, а також
вчинити запис у її трудовій книжці),
відповідач відмовився.

Із заборгованості заробітної плати за
період з 01 березня 2012 року по 12 липня 2012
року в сумі 7600грн. відповідач
добровільно виплатив 2000грн., а решту
5600грн. не виплатив і розрахунок не
провів.

Оскільки відповідач через не укладення
трудового договору та не проведення
повного розрахунку при звільненні
порушив її законні права, що призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагали від неї додаткових зусиль для
організації свого життя, завдав їй
моральної шкоди в розмірі 2000грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини
позивачка з урахування уточнених
позовних вимог просила встановити факт
трудових відносин з адвокатом ОСОБА_2-
засновника ТзОВ «Юридична компанія
«Регіональний центр права» з 01.09.2010
року по 13 липня 2012 року, стягнути
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 5600грн. та компенсації на
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2000грн.

В судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не явився, а в наданих письмових
поясненнях проти позову заперечував,
зіславшись на те, що 2011 році на прохання
позивачки дав усну згоду на її
стажування, як юристом. Під час
стажування вона знайомилась з
практичною юридичною діяльністю
адвоката, процесуальними документами,
які ним готовились та судовими
справами, які були в його провадженні,
вивчала судовому практику, діюче
законодавство, готовила зразки
процесуальних документів.

Однак, будь-якої, домовленості про
прийняття її на роботу на посаду
помічника адвоката з позивачкою не
було, письмової заяви про прийняття її
на дану посаду помічника адвоката не
писала, трудової книжки не надавала і
заробітна плата їй не виплачувалась.

Крім того, відповідач посилався на те,
що довіреності на представництво на
ім'я позивачки ним як адвокатом не
видавались, а щодо довідки про
заборгованість по заробітній платі
вона ним також не видавалась, підпис
він не ставив, тому не виключає, що вона
підроблена позивачкою.

Вислухавши доводи позивачки,
дослідивши письмові заперечення
відповідача, перевіривши матеріали та
обставини справи, суд приходить до
наступного.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про право на зайняття
адвокатською діяльністю № 213 виданого
Хмельницькою обласною КДКА від 15.04.1998
року на час виникнення спірних
правовідносин займався адвокатською
діяльністю, яка була припинена у
зв'язку з його притягненням до
дисциплінарної відповідальності на
підставі рішення кваліфікаційно -
дисциплінарною комісією адвокатури
Хмельницької області від 03.02.2014 року, та
одночасно являвся засновником і
керівником ТОВ «Юридична компанія
«Регіональний центр права»».

Відповідно до ч.1. ст. 8 Закону України
«Про адвокатуру», який був чинним на
час виникнення спірних правовідносин,
адвокат може мати помічника або
кількох помічників із числа осіб, які
мають вищу юридичну освіту. Умови
роботи визначаються контрактом між
адвокатом (адвокатським об'єднанням) і
помічником адвоката з додержанням
законодавства про працю.

З цього приводу у справі встановлено,
що позивачка ОСОБА_1, як особа з вищою
юридичною освітою з 01.09.2009 року
перебувала у трудових відносинах з
адвокатом ОСОБА_2, який одночасно є
засновником та керуючим ТОВ «Юридична
компанія «Регіональний центр права»».

При прийняті на роботу позивачці
відповідачем були роз'яснені умови
праці, її права та обов'язки,
забезпечена необхідними
нормативно-правовими актами,
матеріалами судової практики,
роз'яснено правила внутрішнього і
трудового розпорядку та встановлено
оплату праці в розмірі 1700 грн.
щомісячно.

Проте на порушення вимог ч.1 ст.8 Закону
України «Про адвокатуру» чинного на
час виникнення спірних правовідносин
та ст. 24 Кодексу закону «Про працю
України», трудовий договір у формі
контракту при зарахуванні позивачки на
роботу з вени відповідача не був
укладений.

У зв'язку з невиплатою відповідачем
ОСОБА_2 заробітної плати позивачці,
остання 13.08.2012 року за згодою ОСОБА_2
припинила трудові відносини, однак від
оформлення належним чином трудових
відносин на вимогу позивачки
відповідач відмовився та частково
виплатив заборгованість по заробітній
платі в сумі 2000 грн., а від решти виплати
відмовився та остаточний розрахунок не
провів.

За ч.ч. 4, 5 ст. 24 Кодексу Законів «Про
працю в Україні» трудовий договір
вважається укладеним і тоді, коли наказ
чи розпорядження не були видані, але
працівника фактично було допущено до
роботи.

Доводи позивачки, що вона фактично була
допущена до роботи та виконувала
обов'язки помічника адвоката по суті
частково не заперечується самим
відповідачем у письмовому заперечені
на позовну заяву, при цьому він
стверджує, що ОСОБА_1 була допущена до
роботи, але не як помічник адвоката, а
як стажист (а.с. 28, 85).

Однак посилання ОСОБА_2 на те що, ОСОБА_1
була допущена до роботи, як стажист
юридичної компанії, а не як помічник
адвоката спростовуються виданим
довіреністю, яка 24.01.2012 року була ним
видана на ім'я ОСОБА_1, як помічнику
адвоката для представлення інтересів
юридичної компанії в органах державної
влади, установах, організаціях та перед
громадянами і юридичними особами (а.с.
5).

Згідно розписки наданої адвокатом
ОСОБА_2 11.07.2012 року, останній
зобов'язувався в строк до 11.08.2012 року
виплатити своєму помічникові ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі,
яка утворилась за період з березня по 12
липня 2012 року в сумі 7600 грн. (а.с. 8).

Те, що між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2
мали місце трудові відносини, також
підтверджується даними перевірок
звернень позивачки з приводу ухилення
відповідачем від оформлення трудових
відносин та виплати заборгованості по
заробітній платі проведених
прокуратурою м. Хмельницького (а.с. 51-52)
та територіальною державною
інспекцією з питань праці у
Хмельницькій області (а.с. 77).

Аналіз встановлених фактичних
обставин, які підтверджуються
дослідженими у справі належними та
допустимими доказами, дають суду в
даному конкретному випадку підстави
дійти висновку, що позивачка фактична
була допущена до роботи помічника
адвоката ОСОБА_2 на якого відповідно до
Закону покладено обов'язок видання
наказу, укладення контракту.

З огляду на наведене та правовідносин
сторін, що випливають із встановлених у
справі обставин, свідчать, що між
позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2
з 01.09.2010 року по 12.07.2012 року існували
трудові відносини.

Піддавати сумніву наданим позивачкою
доказів, які є належними та
допустимими, а також їх достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності та
узгодженість з фактичними обставинами
справи щодо характеру виникнутого
спору, у суду підстав не має.

Відповідач відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК
України обставин на які він посилався,
як на підставу своїх заперечень суду не
довів і будь - яких доказів, крім
письмових заперечень, котрі б з
достовірністю спростовували доводи
позивачки будь-яких доказів не надав.

Оскільки відповідач у передбачені ст.
116 КЗпП України строки розрахунок при
її звільненні не провів, тому з нього на
користь позивачки підлягає стягненню
заробітна плата в сумі 5600 грн.

У зв'язку з ухиленням відповідача від
укладання трудового договору та
порушення строків проведення
розрахунку при звільненні, були
порушені права позивачки, що призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків та
вимагали від неї додаткових зусиль для
організації свого життя, відповідач
відповідно до ст. 237 - 1 КЗпП України
зобов'язує відшкодувати моральну
шкоду.

Виходячи з обсягу завданих моральних
страждань, вимог розумності та
справедливості, суд вважає за можливе
визначити грошову компенсацію на
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 500 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 24, 116, 237 - 1 КЗпП України, ст.ст.
3,118-120, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 перебувала у
фактичних трудових з адвокатом ОСОБА_2
на посаді помічника адвоката з 01
березня 2012 року по 12 липня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 5600грн. та компенсацію на
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 500грн. Всього 6100(шість тисяч
сто)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 458,70грн.

Рішення в частині стягнення заробітної
плати в сумі 5600грн. підлягає до
виконання негайно.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через Полонський районний суд
Хмельницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:/

Головуюча - суддя
Дідек М.Б.