№2/255/349/2014
12 травня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:
головуючого судді - Цукурова В.П.,
при секретарі - Губаль В.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2,
представника третьої особи Клочка А.В.,
прокурора прокуратури Ворошиловського
району м. Донецька - Данилової Ю.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та
піклування Ворошиловської районної в
місті Донецьку ради, про визнання
неповнолітніх дітей такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням та такими, що підлягають
зняттю з реєстрації, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_5, третя особа - орган
опіки та піклування Ворошиловської
районної в місті Донецьку ради, про
визнання неповнолітніх дітей такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням та такими, що
підлягають зняттю з реєстрації,
посилаючись на наступне.
Позивачка є власницею двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 20.03.1999 року.
У вказаній квартира була зареєстрована
з дозволу позивачки її донька - ОСОБА_5
відповідачка не оплачувала комунальні
послуги та з 2005 року по теперішній час
не проживала за вказаною адресою.
Відповідачка проживає по теперішній
час зі своїм чоловіком та дітьми у
АДРЕСА_5, що підтверджується довідкою
про склад сім'ї від 10.04.2013 року.
Відповідно до діючого законодавства
неповнолітні діти відповідачки -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, були
зареєстровані за місцем реєстрації
матері, а саме, в квартирі АДРЕСА_1.
Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 16.05.2013 року у справі
№2/255/690/2013 року відповідачку визнано
такою, що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Таким чином, оскільки діти були
зареєстровані за місцем реєстрації
матері, а даний факт відповідно до
вказаного рішення відмінено, то й
підстави для їх реєстрації
припинились.

Крім того, права дітей не можуть бути
порушені, оскільки рішенням
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 14.12.2009
року визнано право власності за ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на: частину вбудованого
приміщення (кімната №1, 2, 3, 4, 5, 6) в
приміщенні 67 «А», загальною площею 701
кв.м., що складає 33/100 частини від
вбудованого приміщення, площею 210,2 кв.м.
в житловому будинку літ. А-5,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2;
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_3, загальною площею 90,7
кв.м., гараж шлакоблочний літ. І,
огородження №1-4, замощення Літ. 1. За
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано право
власності на: приватизовану
двокімнатну квартиру АДРЕСА_4,
загальною площею 44,9 кв.м.; трикімнатну
квартиру АДРЕСА_5; однокімнатну
квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 28,9
кв.м.

Місце постійного проживання дітей
встановлено у довідці про склад сім'ї
від 10.04.2013 року - в Кіровському районі
АДРЕСА_7.

Враховуючи те, що в квартирі позивачки
зареєстровані неповнолітні діти, вона
не може вільно розпоряджатися своїм
майном, це обмежує її права як власника,
в той час, як у дітей є місце постійного
проживання за іншою адресою та власне
нерухоме майно.

Просила визнати неповнолітніх дітей -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням квартирою
АДРЕСА_1, та такими, що підлягають
зняттю з реєстрації.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, надали пояснення,
аналогічні викладеним у заяві. Просили
позов задовольнити, проти винесення
заочного рішення не заперечували.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи вважається
повідомленою належним чином на
підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Прокурор прокуратури Ворошиловського
району м. Донецька в судовому засіданні
пояснила, що враховуючи наявність
доказів того, що діти забезпечені
житлом, в спірній квартирі фактично не
проживають, мешкають із матір'ю за
іншою адресою, вважає за необхідне
позов задовольнити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечував, погодився із думкою
прокурора щодо законності та
обґрунтованості позовних вимог.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе ухвалити по цій
справі заочне рішення на підставі
доказів, що є в матеріалах справи,
оскільки відповідачка не повідомила
суд про причини своєї неявки в судове
засідання та не надала суду заяву про
розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та
її представника, представника третьої
особи, прокурора, дослідивши докази у
їх сукупності, прийшов до висновку про
необхідність частково задовольнити
позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 20.03.1999 року (а.с. 13-14).
Відповідно до штампу Ворошиловського
РВ у м. Донецьку ГУ ДМС в Донецькій
області, позивачка зареєстрована за
вказаною адресою з 27.11.2013 року (а.с. 113).

З матеріалів справи, зокрема, з рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 16.05.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання
особи такою, що стратила право
користування жилим приміщенням,
вбачається, що в зазначеній квартира
була зареєстрована також ОСОБА_5 Даним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково, ОСОБА_5 визнано
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 44-45).

Відповідно до довідки КП «СЄЗ
Ворошиловського району м. Донецька»
від 17.02.2013 року, відповідачка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, знята з реєстраційного
обліку з 05.07.2013 року за рішенням суду
(а.с. 99).

Згідно довідки КП «СЄЗ Ворошиловського
району м. Донецька» від 17.02.2014 року за
вказаною адресою зареєстровано чотири
особи - позивачка, її онука ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 28.08.2008
року, онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрована з 28.08.2008 року, онука
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з
16.02.2012 року (а.с. 98).

Позивачка зазначає, що діти були
зареєстровані за місцем реєстрації.
Однак, у зв'язку з тим, що їх матір -
ОСОБА_5, була знята з реєстрації за
рішенням суду, підстави для
продовження реєстрації дітей за місцем
проживання позивачки відпали.

Також судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_5 є власницею
квартири АДРЕСА_5 згідно договору
купівлі-пролажу від 06 жовтня 2006 року, що
підтверджується відповіддю голови
ЖСК-МИР-168 на адвокатський запит
представника позивачки (а.с. 116).

Відповідно до довідки про склад сім'ї
або зареєстрованих у житловому
приміщенні/будинку осіб, виданою ЖСК
«МИР-168», до складу сім'ї/зареєстрованих
АДРЕСА_5, входять ОСОБА_9 - уповноважений
власник (співвласник, наймач), ОСОБА_5 -
власник, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - доньки,
ОСОБА_6 - син (а.с. 117).

Факт не проживання дітей у спірній
квартирі підтверджується також актом
обстеження умов проживання від 10.04.2014
року. Так, з даного акту вбачається, що
комісією у складі начальника служби у
справах дітей, спеціаліста служби у
справах дітей встановлено, що дитячого
одягу чи речей, які би належали дітям у
квартирі не виявлено. За цією адресою
мають постійне місце реєстрації, але не
мешкають ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.
118).

Таким чином, судом на підставі наявних
в матеріалах справи доказів
встановлено, що діти відповідачки -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 проживають за
адресою: АДРЕСА_5. За місцем мешкання
позивачки, а саме, в квартирі АДРЕСА_1,
вищезазначені особи не проживають.

У той же час, згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Статтею 6 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року за змінами,
схваленими резолюцією 50/155 Генеральної
Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, жодна
дитина не може бути об'єктом
свавільного або незаконного втручання
в здійснення її права на особисте і
сімейне життя, недоторканність житла
тощо. Дитина має право на захист закону
від такого втручання або посягання.

У той же час, судом встановлено, що
неповнолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 проживають разом із своїми
батьками та у разі визнання їх такими,
що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 їх права не можуть
бути порушені.

Крім того, рішенням
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 14.12.2009
року у справі за позовом ОСОБА_10 до
постійно діючого третейського суду
«ФАКТ» при товарній біржі «ДАЛІСА» про
визнання рішення постійно діючого
третейського суду недійсним, було
визнано право власності за ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на: частину вбудованого
приміщення (кімната №1, 2, 3, 4, 5, 6) в
приміщенні 67 «А», загальною площею 701
кв.м., що складає 33/100 частини від
вбудованого приміщення, площею 210,2 кв.м.
в житловому будинку літ. А-5,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2;
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_3, загальною площею 90,7
кв.м., гараж шлакоблочний літ. І,
огородження №1-4, замощення Літ. 1. За
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано право
власності на: приватизовану
двокімнатну квартиру АДРЕСА_4,
загальною площею 44,9 кв.м.; трикімнатну
квартиру АДРЕСА_5; однокімнатну
квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 28,9
кв.м. (а.с. 120-124).

За таких обставин, суд приходить до
висновку про законність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
про визнання неповнолітніх дітей
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та необхідність
їх задовольнити.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання
неповнолітніх дітей такими, що
підлягають зняттю з реєстрації, суд
зазначає, що такі вимоги є
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не засновані на законі.

Так, перелік способів захисту права
визначено статтею 16 ЦК України. Цей
перелік не є вичерпним, однак, такого
способу захисту права, як визнання осіб
такими, що підлягають зняттю з
реєстрації, законодавством України не
передбачено.

Таким чином, позивачкою помилково
обрано такий спосіб захисту права.
Правових підстав для задоволення даних
позовних вимог у суду немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність частково
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та
піклування Ворошиловської районної в
м. Донецьку ради, та визнати
неповнолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Судові витрати необхідно залишити за
позивачкою згідно її заяви.

Справу розглянуто в межах заявлених
позивачкою позовних вимог з
урахуванням обраного нею способу
захисту права.

На підставі викладеного та керуючись ч.
1 ст. 71, ст. 72 ЖК УРСР, ст. 6 Конвенції про
права дитини, ст. ст. 11, 58-60, 88, 213, 214, 215, 224
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя
особа - орган опіки та піклування
Ворошиловської районної в місті
Донецьку ради, про визнання
неповнолітніх дітей такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням та такими, що підлягають
зняттю з реєстрації - задовольнити
частково.

Визнати неповнолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачкою
ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ворошиловським районним судом м.
Донецька за заявою відповідача про
перегляд такого рішення, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м.Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П. Цукуров