Справа № 761/5290/14-ц
Провадження №2/761/2877/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» про
стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

В лютому 2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідача ПрАТ «СК
«Універсальна», в якому, з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог (а.с. 17), просив суд стягнути на
свою користь страхове відшкодування у
розмірі 26316,23 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 20 жовтня 2012р.
близько 10 год. 15 хв. на вул. Східній у м.
Самборі Львівської області сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі по
тексту - ДТП) за участю автомобілів:
«ГАЗ-3307», під керуванням ОСОБА_3, та «Toyota
FJ Cruiser», під керуванням позивача.
Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 13 вересня 2013р. винним у
скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3

Оскільки, цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
«ГАЗ-3307» застрахована у відповідача за
Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/7729642, позивач звернувся в
досудовому порядку до відповідача з
вимогою про виплату страхового
відшкодування. Однак, відповідач своїм
листом від 16 жовтня 2013р. відмовив у
здійсненні страхового відшкодування
на тій підставі, що постановою суду
встановлено вину обох водіїв у
вчиненні ДТП, а страхових не наділений
повноваженнями щодо визначення часток
та ступеня вини заподіювачів шкоди.
Оскільки, позивач вважає відмову
відповідача у виплаті страхового
відшкодування безпідставною, він
звернувся до суду за захистом свого
порушеного права.

До судового засідання стороною
позивача на адресу суду було подано
клопотання про розгляд справи за
відсутності сторони позивача, позовні
вимоги, з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
представник підтримав та просив суд, з
підстав викладених у позові, його
задовольнити.

Представник відповідача позов визнала
частково, зазначила, що оскільки
постановою суду визнано взаємну вину
обох водіїв розмір страхового
відшкодування необхідно розділити
навпіл.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ст. 1 Закону України
«Про страхування», страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що між відповідачем
і ОСОБА_3 22 вересня 2012р. було укладено
договір страхування - Поліс
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів №
АВ/7729642, за яким була застрахована
цивільна - правова відповідальність
останнього строком до 21 вересня 2013р.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої

настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

20 жовтня 2012р. близько 10 год. 15 хв. на вул.
Східній у м. Самборі Львівської області
сталась ДТП за участю автомобілів:
«ГАЗ-3307» д.н. НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_3, та «Toyota FJ Cruiser», д.н. НОМЕР_2, під
керуванням позивача.

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 13 вересня 2013р. визнано
винним ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження
в справі закрито на підставі п.7) ч. 1 ст.
247 КУпАП.

У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже, вказана ДТП мала місце під час дії
договору страхування, укладеного між
відповідачем та ОСОБА_3

Згідно зі Звітом № 905/12 про оцінку
автомобіля «Toyota FJ Cruiser», д.н. НОМЕР_2,
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових, що
підлягають заміні автомобіля складає
26826,23 грн. Розмір франшизи за Полісом
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів №
АВ/7729642 становить 510 грн.

Судом достовірно встановлено, що
позивач звертався до відповідача з
вимогою про виплату страхового
відшкодування, проте відповідачем
листом від 16 жовтня 2013р. за Вих №0293 було
відмовлено у здійсненні страхового
відшкодування з мотивів необхідності
встановлення за рішенням суду часток
відшкодування для кожного з винуватців
ДТП, так як згідно постанови
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 13 вересня 2013р.
та висновку №4109 судової автотехнічної
експертизи від 31 травня 2013р.
встановлено взаємну вину обох водіїв в
даній ДТП.

Разом з тим, суд не може погодитися з
вказаною правовою позицією сторони
відповідача, так як згідно
резолютивної частини постанови
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 13 вересня 2013р.
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, визнано ОСОБА_3 При цьому,
зазначення в мотивувальній частині
постанови суду, що висновком №4109
судової авто технічної експертизи від
31 травня 2013р. встановлено взаємну вину
водіїв в даній ДТП не може вважатись
доказом встановлення вини позивача у
даній ДТП.

Згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт
призначається органом (посадовою
особою), у провадженні якого
перебуває справа про
адміністративне правопорушення, у разі
коли виникає потреба в спеціальних
знаннях, у тому числі для визначення
розміру майнової шкоди, заподіяної
адміністративним правопорушенням, а
також суми грошей, одержаних внаслідок
вчинення адміністративного
правопорушення, які підлягатимуть
конфіскації.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.2
Постанови Пленуму Верховного суду
України №8 від 30 травня 1997р. «Про судову
експертизу в кримінальних і цивільних
справах» неприпустимо призначати
експертизу у випадках, коли з'ясування
певних обставин не потребує
спеціальних знань, а також порушення
перед експертом правових питань,
вирішення яких віднесено законом до
компетенції суду (зокрема щодо вини,
неосудності чи недієздатності особи
тощо).

Відповідно до ст. 280 КУпАП Орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають

значення для правильного вирішення
справи.

Оскільки, постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 13 вересня 2013р. встановлено
вину ОСОБА_3 у даному ДТП та враховуючи,
що в матеріалах справи відсутня
постанова суду про визнання позивача
винним у скоєнні ДТП, що сталось 20
жовтня 2012р. на вул. Східній у м. Самборі
Львівської області, суд приходить до
висновку про відсутність доведеності у
встановленому законом порядку вини
позивача та підстав застосування п.3) ч.
1 ст. 1188 ЦК України.

Згідно п.36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ), керуючись нормами цього
Закону, приймає

вмотивоване рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).
Рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
приймається у зв'язку з визнанням
майнових вимог заявника або на
підставі рішення суду, у разі якщо
спір про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
розглядався в судовому порядку. Якщо
розмір заподіяної шкоди перевищує
страхову суму, розмір страхової
виплати (регламентної виплати) за
таку шкоду обмежується зазначеною
страховою сумою.

У відповідності з ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 988 ЦК України; п. 3) ч. 1
ст. 20 Закону України «Про страхування»
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

У відповідності з п. 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 цього Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З пояснень сторін та доказів, що
містяться в матеріалах справи, судом
встановлено, що позивачем при настанні
страхового випадку, а саме пошкодження
його автомобіля в ДТП, були виконані
всі обов'язки покладені на нього
законодавством, тоді як відповідач
ухиляється від взятих на себе
зобов'язань, щодо виплати страхового
відшкодування, яке повинен був
виплатити.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що заявлені позовні вимоги
про стягнення з відповідача на користь
позивача страхового відшкодування у
сумі 26316,23 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 263,16 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 179, 208, 209, 212 -
215, 218, 223, 228, 294 ЦПК України; ст.ст. 525, 526, 625,
636, 982, 988, 990, 1188 ЦК України; ст. 273, 280 КУпАП;
ст. ст. 1, 9, 16, 20, 22, 26 Закону України «Про
страхування»; ст. ст. 22, 29, 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» про стягнення
страхового відшкодування -
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування у розмірі 26316
/двадцять шість тисяч триста
шістнадцять/ грн. 23 коп.; судовий збір у
розмірі 263 /двісті шістдесят три/ грн. 16
коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва,
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: