У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Ужгородської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 та його представника
ОСОБА_5 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 5 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2
року - її мати ОСОБА_7 Після смерті
батьків відкрилась спадщина, яка
складається з житлового будинку,
надвірних будівель та споруд, що
розташовані по АДРЕСА_1. Вона постійно
проживала у м. Сочі Російської
Федерації і заяву до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини про її прийняття не
подавала. Поважними причинами пропуску
нею строку для прийняття спадщини
вважає свою тривалу хворобу та
необхідність лікування за межами
України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 5 лютого
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 квітня 2013 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Визначено ОСОБА_3
додатковий строк тривалістю два місяці
для подання до Ужгородської районної
державної нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини за законом, яка
відкрилася після смерті її матері
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, його
представник ОСОБА_5, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку про часткове задоволення
касаційної скарги з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення
судів попередніх інстанцій не
відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги про
надання додаткового строку для
прийняття спадщини, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що позивачка в останні роки життя
матері важко хворіла і через це змушена
була постійно виїжджати за кордон на
стаціонарне лікування та проведення
численних хірургічних операцій і
лікувальних процедур.

Проте з такими висновками погодитися
не можна.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_7, після смерті якої
відкрилась спадщина за законом на
житловий будинок, оскільки
спадкодавець заповіт за життя не
складала. Спадкоємцями першої черги за
законом є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - діти
спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270
ЦК для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

У встановлений законом строк із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_7 до нотаріуса звернувся ОСОБА_4,
який 31 липня 2008 року отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом та 1 серпня 2008 року
зареєстрував на своє ім'я право
власності на домоволодіння, що
розташоване по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

У п. 24 Постанови Пленуму № 7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування» Верховний Суд України
роз'яснив, що вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причин
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Задовольняючи позовні вимоги, суди не
врахували, що жодних доказів про
наявність причин, пов'язаних з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для подання заяви до
нотаріуса у шестимісячний строк
позивачем не надано. Посилання суду на
те, що позивачка важко хворіла і через
це змушена була постійно виїжджати за
кордон на стаціонарне лікування та
проведення численних хірургічних
операцій і лікувальних процедур, не є
такими поважними причинами, у
розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України.

З медичних документів ОСОБА_3, які
містяться в матеріалах справи,
вбачається, що вона дійсно має хронічні
захворювання.

Однак судам необхідно було встановити
обставини справи, які мають значення
для правильного вирішення спору, а
саме: чи перебувала ОСОБА_3 на
стаціонарному лікуванні у період з 15
вересня 2007 року по 15 березня 2008
року (шестимісячний строк,
встановлений законом для прийняття
спадщини).

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення судом процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування судових рішень з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 5 лютого
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 25 квітня 2013
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

В.А.
Черненко