Справа № 524/6745/13-ц
Провадження № 2/524/35/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.03.2014 року Автозаводський районний суд
м. Кременчука Полтавської області в
складі:

Головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Крижановській Я.О.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за об»єднаними в одне
провадження

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті
особи УДМС України в Полтавській
області та ТОВ «Житлорембудсервіс»,
про продовження строку, протягом якого
за ним зберігається право на житло, про
усунення перешкод, вселення і
зобов»язання не чинити йому перешкоди
у користування житлом, про визнання
відповідача таким, що втратив право на
користування спірним житловим
приміщенням, та

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання його таким, що втратив
право користування житлом та зняття
його з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В
:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із зазначеним позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_4.

У серпні 2013 року ОСОБА_5 звернулася із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання його таким, що втратив право
на житло.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 16.09.2013 року
позови об»єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 суду пояснив, що не проживає в
спірній кімнаті у гуртожитку з серпня
2007 року через поважні причини -
неправомірну поведінку щодо нього з
боку ОСОБА_4, а також тому, що ОСОБА_5
поміняла замки у вхідних дверях. ОСОБА_1
зазначав, що ніякого іншого житла він
не має. Проти зустрічного позову
заперечував. В якості компромісного
варіанту вирішення спору заявляв про
готовність отримати від ОСОБА_2 грошову
компенсацію за ? частку кімнати по її
ринковій вартості.

ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнала, свої
позовні вимоги підтримала. Вона та її
представник ОСОБА_3 суду пояснили, що
ОСОБА_1 влітку 2007 року пішов із сім»ї до
іншої жінки - ОСОБА_6, з якою він жив в її
квартирі до літа 2012 року Непроживання
ОСОБА_1 у спірній кімнаті протягом
такого тривалого часу без поважної
причини є достатньою підставою, на
думку ОСОБА_2, для визнання його таким,
що втратив право на житло. ОСОБА_5
підтвердила, що її дорослий син ОСОБА_7
не проживає у спірній кімнаті з 2009 року,
його місцезнаходження їй невідомо.
Просила суд визнати колишнього
чоловіка втратившим право на спірне
житло та зняти його з реєстрації.

Треті особи - ТОВ «Житлорембудсервіс»
та УДМС України у Полтавській області -
надіслали суду листи з проханням
слухати справу без участі їх
представників (а.с. 51,53).

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши надані ними докази,
встановив такі фактичні обставини
справи:

23 грудня 2003 року ОСОБА_1, як працівнику
ЗАТ «Укртатнафта», була надана кімната
АДРЕСА_3 на склад сім»ї три особи: він,
дружина ОСОБА_5 та її син ОСОБА_4 (а.с. 11).
Житлова площа кімнати становить 15,50
кв.м. (а.с. 13); всі троє зазначених осіб
продовжують бути зареєстрованими за
цією адресою, хоча фактично у спірній
кімнаті проживає тільки ОСОБА_5 Будинок
перебуває на балансі ТОВ
«Житлорембудсервіс»; спірна кімната
неприватизована.

ОСОБА_1 і сам не заперечив, що не
проживає у спірній кімнаті з серпня 2007
року, бо з цього часу і до літа 2012 року
він перебував у фактичних шлюбних
стосунках з ОСОБА_6 та проживав у її
квартирі за адресою: АДРЕСА_1. 30 серпня
2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_8, та
разом з нею та її дитиною проживає то у
квартирі її батьків, то в квартирі
своєї матері.

Відповідач ОСОБА_4 у період з 10 грудня
2008 року по 10 березня 2010 року відбував
покарання в Установі Державної
кримінально-виховної служби; після
звільнення у спірній кімнаті не
проживає.

ОСОБА_1 сплачував 1/3 частку витрат на
утримання спірного житла у період з
листопада 2010 року по травень 2013 року, що
підтверджується відповідними
квитанціями. Оплата ОСОБА_1 частини
комунальних витрат за попередні
періоди не визнається ОСОБА_2, і
документально нічим не
підтверджується.

ОСОБА_5 не заперечувала, що міняла замки
у дверях в кімнату -вперше у 2009 або 2010
році, але тільки тому, що замки виходили
з ладу. ОСОБА_1 вперше заявив про
бажання мати ключ від кімнати у лютому
2012 року після процедури розірвання їх
шлюбу у органах ДРАЦСу.

Допитані в судовому засіданні свідки з
боку ОСОБА_1 ОСОБА_9 та ОСОБА_10
повідомили суду, що ОСОБА_1 приходив і
просив у ОСОБА_2 ключ від кімнати, але
було це у вересні-жовтні 2013 року. Свідок
ОСОБА_11 пояснила, що її син ОСОБА_1 пішов
із спірної кімнати через складні
стосунки із сином колишньої дружини.

Свідки з боку ОСОБА_2 ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 повідомили, що непроживання
ОСОБА_1 у спірній кімнаті пояснюється
тим, що влітку 2007 року він пішов із
сім»ї до іншої жінки.

Свідок ОСОБА_6, про допит якої просили
обидві сторони, підтвердила, що з 2007
року до 2012 року вона проживала однією
сім»єю з ОСОБА_1; жили вони в її квартирі
АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад
шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадках:

1) призову на строкову військову
службу або направлення на
альтернативну (невійськову) службу, а
також призову офіцерів із запасу на
військову службу на строк до трьох
років - протягом усього періоду
проходження зазначеної військової
служби; перебування на військовій
службі прапорщиків, мічманів і
військовослужбовців надстрокової
служби - протягом перших п'яти років
перебування на дійсній військовій
службі;

2) тимчасового виїзду з постійного
місця проживання за умовами і
характером роботи або у зв'язку з
навчанням (учні, студенти, стажисти,
аспіранти тощо), у тому числі за
кордоном, - протягом усього часу
виконання цієї роботи або навчання;

3) влаштування дитини (дітей) на
виховання до родичів, опікуна чи
піклувальника, у прийомну сім'ю,
дитячий будинок сімейного типу,
заклад для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
- протягом усього часу їх перебування у
родичів, опікуна чи піклувальника,
прийомній сім'ї, дитячому будинку
сімейного типу, закладі для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх
частини) вибула дитина (діти) і членів
її (їх) сім'ї не залишилося, це житло
може бути надано за договором оренди
іншому громадянину до закінчення
строку перебування дитини (дітей) у
дитячому закладі або до досягнення
нею (ними) повноліття і повернення
від родичів, опікуна чи
піклувальника, в окремих випадках - до
закінчення навчання в
загальноосвітніх навчальних закладах
усіх типів і форм власності, у тому
числі для громадян, які потребують
соціальної допомоги та соціальної
реабілітації, а також в
професійно-технічних чи вищих
навчальних закладах або до закінчення
строку служби у Збройних Силах
України та інших військових
формуваннях;

4) виїзду у зв'язку з виконанням
обов'язків опікуна чи піклувальника,
наданням батькам-вихователям
житлового будинку або багатокімнатної
квартири для створення дитячого
будинку сімейного типу - протягом
усього часу виконання таких обов'язків;

5) влаштування непрацездатних
осіб, у тому числі дітей-інвалідів,
у будинку-інтернаті та іншій установі
соціальної допомоги - протягом усього
часу перебування в них;

6) виїзду для лікування в
лікувально-профілактичному закладі -
протягом усього часу перебування в
ньому;

7) взяття під варту або засудження
до арешту, обмеження волі, позбавлення
волі на певний строк чи довічне
позбавлення волі - протягом усього
часу перебування під вартою або
відбування покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі (їх частині)
залишилися проживати інші члени сім'ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх
частині) не залишилися проживати інші
члени сім'ї наймача, це житло може бути
надано за договором оренди (найму) у
встановленому законом порядку іншому
громадянину до звільнення таких осіб
з-під варти або до відбуття ними
покарання.

У випадках, передбачених
пунктами 1 - 7 цієї статті, право
користування жилим приміщенням
зберігається за відсутнім протягом
шести місяців з дня закінчення строку,
зазначеного у відповідному пункті.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що
визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

ОСОБА_1 не надав суду належних,
допустимих та достовірних доказів
того, що ОСОБА_4 або ОСОБА_5 чинили йому
перешкоди у користуванні спірним
житлом. Його тривале непроживання у
спірному жилому приміщенні не
викликалось поважними причинами, які
дають підстави для збереження за ним
права на користування цим житлом.
Спільне з ОСОБА_2 майно - телевізор і
холодильник, ОСОБА_1, як він сам пояснив,
не було куди забрати. Часткова сплата
комунальних послуг за певний період
пояснюється тим, що цього вимагала
ОСОБА_5, в іншому випадку погрожувала
судовим позовом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позов ОСОБА_2
підлягає задоволенню в частині
визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування спірною кімнатою. Позовні
вимоги в частині знятття його з
реєстрації задоволенню не підлягають,
оскільки спору між ОСОБА_2 та УДМС
України в Полтавській області щодо
зняття ОСОБА_1 з реєстрації не виникало.

Оскільки суд визнав ОСОБА_1 таким, що
втратив право на спірне житло, у
задоволенні його позову слід відмовити
у повному обсязі, в тому числі і в
частині визнання ОСОБА_4 таким, що
втратив право на житло.

У відповідності до статті 88 ЦПК України
та Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу» з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
слід стягнути судові витрати в сумі 614,70
грн. (500грн. витрат на правову допомогу +
114,70грн. судового збору).

На підставі викладеного, відповідно до
статей 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування кімнатою АДРЕСА_3.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 в частині зняття ОСОБА_1 з
реєстраційного обліку за зазначеною
адресою - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення
йому перешкод у користуванні кімнатою
АДРЕСА_3, продовження строку, протягом
якого за ним зберігається право на це
житло, про вселення, а також про
визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право
на спірну кімнату - залишити без
задоволення.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
понесені нею судові витрати в сумі 614,70
грн. (500,00 грн. витрати на правову
допомогу +114,70 грн. на сплату судового
збору).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду справи
Апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Суддя