У х в а л а

17 березня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

Суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Колодійчука В.М.,
Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у цивільній справі
від 30 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Ясногородської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, треті особи: Головне
управління юстиції у Київській
області, Вишгородська районна державна
нотаріальна контора, про продовження
або визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позов до виконавчого комітету
Ясногородської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, треті особи: Головне
управління юстиції у Київській
області, Вишгородська районна державна
нотаріальна контора, про продовження
або визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, пропущеного з
поважних причин - через необізнаність
про існування заповіту.

Позов мотивовано тим, що дід ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, 16 січня
1986 року склав заповіт, яким усе своє
майно заповів позивачу та ОСОБА_5 Про
існування заповіту заявнику стало
відомо після спливу строку,
визначеного законом для прийняття
спадщини. ОСОБА_3 усе своє життя і на
момент смерті спадкодавця проживав
разом з останнім, утримував спадкове
майно, тому звернувся до суду з метою
продовжити або визначити йому
додатковий строк для прийняття
спадщини.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 20 грудня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 02 квітня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2013 року
ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на вказані рішення судів
першої та апеляційної інстанції з
підстав, передбачених п. 5 ч.4 ст.328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд даного рішення
суду касаційної інстанції в порядку,
визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

В обґрунтування заяви позивач
посилається на неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема п.5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963
року, що в свою чергу, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Дослідивши подані заявником
матеріали колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2013 року, про перегляд
якої ставиться питання, та ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 липня 2013 року у справі про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року у справі про
встановлення факту прийняття спадщини,
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини.

З поданих копій ухвал суду касаційної
інстанції, на які посилається заявник в
обґрунтування заяви не вбачається
наявність неоднакового застосування
судом норм матеріального права у
правовідносинах, подібних, вирішеним у
даній цивільній справі.

В даному випадку, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року на яку
посилається заявник, були скасовані
рішення судів попередніх інстанцій з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 липня 2013 року було відкрито
касаційне провадження у справі за
позовом ОСОБА_5 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Вказаними ухвалами не вирішено спори
по суті та не відбулося застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому на такі ухвали не
може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Ясногородської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, треті особи: Головне
управління юстиції у Київській
області, Вишгородська районна державна
нотаріальна контора, про продовження
або визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у цивільній справі від 30 квітня
2013 року до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Головуючий Ткачук О.С. судді
Висоцька В.С. Гримич М.К.
Колодійчук В.М. Умнова
О.В. Ухвала оскарженню не підлягає.