Справа № 308/2045/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивує тим, що 06 жовтня 2007 року
мiж нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб,
зареєстрований виконкомом
Холмкiвської сiльської ради
Ужгородського району Закарпатської
областi, актовий запис №70.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4,
який проживає разом з нею i перебуває на
її повному утриманні.

Шлюбні відносини між нею та
відповідачем погіршилися, відсутнє
порозуміння та повага.

Вiдповiдач нехтував сiмейними
цiнностями, з його iнiцiативи мiж ними
постiйно виникали сварки, не здатен
пiдтримувати нормальну моральну
атмосферу в сім'ї, пiклуватися про
побудову сiмейних вiдносин мiж ними та
iншими членами сім»ї на почуттях
взаємної любовi, поваги, дружби,
взаємодопомоги.

Не дивлячись на те, що шлюб між ними не
розірвано, відповідач майже чотири
роки проживає окремо.

На даний час вона разом із сином
проживаю у її батькiв, що
підтверджуєтъся довiдкою виданою
виконкомом Холмківської сшьської ради
13.02.2014 року за №517.

Статтею 150 Сiмейного кодексу України
визначенi обов'язки батькiв щодо
виховання та розвитку дитини, а саме:
батьки зобов'язанi пiклуватися за
виховання дитини, про її здоров'я,
фiзичний, духовний i моральний розвиток,
готувати до самостiйного життя.

Вiдповiдно до ст.18 Конвенції про права
дитини батьки або у вiдповiдних
випадках законнi опiкуни несуть основну
вiдповiдальнiсть за виховання i розвиток
дитини.

Однак, протягом останніх чотирьох
років вiдповiдач ухиляється вiд
утримання сина, його виховання, не
піклуєтъся про здоров'я дитини, її
фiзичний, духовний розвиток.

Частиною 1 та 2 статтi 27 Конвенції про
права дитини визначено, що
держави-учасницi визнають право кожної
дитини на рiвень життя, необхiдний для
фiзичного, розумового, духовного,
морального i соцiального розвитку
дитини. Батько (-ки) або iншi особи, якi
виховують дитину, несуть основну
вiдповiдальнiсть за забезпечення в
межах своїх здiбностей і фiнансових
можливостей умов життя, необхiдних для
розвитку дитини.

Вiдповiдно до ст.8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рiвень життя, достатнiй для її
фiзичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного, і
соціального розвитку. Батьки або особи,
якi їx замiнюють, несуть вiдповiдальнiсть
за створення умов, необхiдних для
всебiчного розвитку дитини, вiдповiдно
до законiв України.

Вiдповiдач в порядку ст.188 Сiмейного
Кодексу України вiд обов'язку
утримувати сина не звільнений, угоди
про добровiльну сплату алiментiв згiдно
ст.189 Сiмейного кодексу України на даний
час не укладено.

Згідно ст.180 Сiмейного кодексу України
батьки зобов'язанi утримувати дитину до
досягнення нею повнолiття.

Незважаючи на те, що вiдповiдач мае обов'
язок надавати матертальну допомогу,
вiдповiдно до статтi 181 Сiмейного кодексу
Украi'ни, вiд виконання цього обов'язку
він ухиляеться. Утримувати нашого сина
самостiйно вона не може, внаслiдок того,
що йому необхiдно видiляти кошти на
наступнi витрати: харчування,
проживання, одяг, лiки, iграшки, дитячi
книги та iнше, що й стало пiдставою для
звернення до суду.

На неодноразові прохання відповідача
допомогати щодо утримання дитини,
останній перестав приходити до дитини
та бачитися з ним.

Дохiд, який вона отримує не дає
можливостi повнiстю забезпечити
фiзичний, духовний розвиток дитини,
розвиток творчих та пiзнавальних
здiбностей, уподобань дитини, розвитку
обдарувань.

Вiдповiдно до довiдки Розiвського
дошкiльного навчального закладу вiд
13.02.2014 року № 01 ОСОБА_4 відвідує
Розiвський дошкiльний навчальний
заклад з 2011 року. За цей час батько
дитини - ОСОБА_3 жодного разу не
відвідував сина, не з'являвся на
батькiвськi збори, тобто не приймав
участi у виховання дитини.

Ухилення батькiв вiд виконання своїх
обов'язкiв має місце, коли вони не
пiклуються про фiзичний i духовний
розвиток дитини, її навчання,
пiдготовку до самостiйного життя,
зокрема, не забезпечують необхiдного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фiзичний розвиток як складову
виховання; не спiлкуються з дитиною в
обсязi, необхiдному для її нормального
самоусвiдомлення, не надають дитинi
доступ до культурних та iнших духовних
цiнностей; не сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралi; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти.

Вiдповiдач ухиляється певною мiрою вiд
виконання своїх батькiвських
обов'язкiв, а саме, не бажає приймати
участь у вихованнi дитини, а також
виконувати свої iншi батькiвськi
обов'язки.

Згiдно ст.183 Сiмейного кодексу України,
якщо платник алiментiв має
нерегулярний, мiнливий дохiд, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявностi iнших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмiр алiментiв у твердiй грошовiй сумі,
Розмiр алiментiв, визначений судом у
твердiй грошовiй сумі підлягає
iндексацiї вiдповiдно до закону.

Вiдповiдно до ст.191 Сiмейного кодексу
України алiменти на дитину
присуджуються за рiшенням суду вiд дня
пред'явлення позову. Суд може присудити
алiменти за минулий час, але не бiльш як
за три роки.

Посилаючись на вказані обставини
просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина у
твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.
щомісячно.

Стягнути з відповідача аліменти на її
користь на утримання неповнолітнього
сина у твердій грошовій сумі за минулий
час починаючи з 17.02.2011 року по 17.02.2014
року.

У судовому засіданні позовні вимоги
підтримано.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

У судовому засіданні пояснив, що його
середньомісячний заробіток складає
біля 3000 грн. Вважає, що вимоги позивачки
щодо стягнення аліментів за минулий
час є безпідставними. Також, надавав
допомогу синові у добровільному
порядку

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд констатує
наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 06
жовтня 2007 року мiж ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено шлюб, зареєстрований
виконкомом Холмкiвської сiльської ради
Ужгородського району Закарпатської
областi, актовий запис №70.

Із копії свідоцтва про народження
дитини слідує, що сторони мають від
шлюбу неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачкою в судовому засіданні
доведено, що ОСОБА_2 не турбується про
дитину, не надає матеріальної допомоги
на її утримання. Відповідно до ст.180
Сімейного Кодексу України батьки
зобов"язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Виходячи з наведеного позовні вимоги в
частині стягнення аліментів
підлягають до задоволення. Розмір
аліментів суд встановлює у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Вимоги позивачки щодо стягнення
аліментів за минулий час до
задоволення не підлягають, оскільки
позивачем всупереч вимогам ст. 192 ч.2 СК
України не надано суду доказів того, що
він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати.

У зв"язку з наведеним позовні вимоги
підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст.ст.10,11,214,215 ЦПК України,
ст.ст.180,181,182,192 ч.2 Сімейного Кодексу
України, суд,-

РІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_1
(іден.код №НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1,
мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 17.02.2014 року і до
його повноліття.

У стягненні аліментів за минулий
час - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 грн. судових
витрат на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Івашкович
І.І.