Дата документу 13.05.2014 Справа № 554/7436/13-ц
Справа № 2-554/1061/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2014 року

Октябрський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді: Сороки К.М.

при
секретарі: Ігнатенко СЮ.

за участю адвокатів :
ОСОБА_1ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну :праву за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним, -

Встановив:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про визнання
заповіту недійсним, посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 Після її
смерті залишилося спадкове майно, яке
складається з квартири , яка
оозташована за адресою АДРЕСА_1.

Позивачка зазначає, що разом з матір»ю
ОСОБА_6 з початку 2007 р постійно
здійснювала догляд за ОСОБА_5,
допомагала їй матеріально ,
підтримували її помешкання у належному
санітарному стані та створювали
необхідні побутові умови,
організовували медичний догляд.

25.07.2007 р ОСОБА_5 склала заповіт , в якому
зробила розпорядження щодо
іаповідання усього належного майна
ОСОБА_7, оскільки в заповідачки не було
ні зодичів, ні знайомих, які б могли
здійснювати за нею догляд на випадок
такої необхідності.

Наприкінці грудня 2009 р. ОСОБА_6
захворіла і не змогла тимчасово
продовжувати здійснювати догляд за
ОСОБА_5 та домовилася з її землячкою на
ім»я ОСОБА_8 про те , що остання буде
тимчасово здійснювати догляд за ОСОБА_5
Нетривалий час ОСОБА_6 була відсутня в
помешканні заповідачки.

Весною 2010 р. мати позивачки, ОСОБА_6
довідалася про те , що ОСОБА_5 померла ,
але ні позивачку, ні її матір ніхто про
це не повідомив.

В останній час, а саме з кінця 2009 року
стан здоров»я ОСОБА_5 різко погіршився ,
вона була в неадекватному стані. Саме в
цей час в січні 2010 року був складений
заповіт на ім»я ОСОБА_4, яка є донькою
особи на ім»я ОСОБА_8 , яку мати
відповідачки прохала за винагороду
доглядати за ОСОБА_5 на час своєї
хвороби та її відсутності.

На час складання заповіту ОСОБА_5 було 96
років, також вона була схильна до
їловживання алкогольними напоями.

Вважає, що ОСОБА_4 скористалася станом
ОСОБА_5 та схилила її до складання
заповіту.

Позивачка просила визнати недійсним
заповіт складений 13.01.2010 р. ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_6 підтримала Пзовні
вимоги.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала
та суду пояснила , що ОСОБА_5 була
здоровою людиною, при ясному розумі та
добровільно , без будь-якого примусу
склала заповіт на її ім»я. Вона разом з
матер»ю доглянула її перед смертю.
ОСОБА_6 вона не бачила , ніяких
домовленостей ні вона , ні її матір з
нею не мали. ОСОБА_5 взимку зламала руку
та була в безпорадному стані, тому
викликала її та її матір доглянути за
нею, вони і раніше надавали останній
посильну матеріальну допомогу, але
ніякої мови про складання якихось
документів з боку ОСОБА_5 не було .

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків , думку адвокатів , дослідивши
матеріали справи, прийшов до висновку
що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_5
познайомилася з ОСОБА_6 у 2007 р. Та
запропонувала їй надавати посильну
матеріальну допомогу , а ОСОБА_5 складе
заповіт на своє майно на ім»я доньки
ОСОБА_6 позивачки по справі - ОСОБА_3
ОСОБА_6 разом з донькою ОСОБА_7
доглядали ОСОБА_5 - встановили в
квартирі кондиціонер, придбали
телевізор, замінили газову колонку,
придбавали ліки та сплачували
комунальні послуги , що
підтверджується наданими суду
квитанціями про сплату комунальних
послуг.(а.с.36-57) т.1.

25.07.2007 р. ОСОБА_5 склала заповіт на ім «я
ОСОБА_7 згідно якого заповідала їй
квартиру АДРЕСА_1

ОСОБА_7 виїхала за кордон на роботу , а
її мати ОСОБА_6 продовжувала доглядати
ОСОБА_5 хоча умовами складеного
заповіту це не було передбачено.

Наприкінці 2009 р. ОСОБА_6 захворіла та
перестала приходити до ОСОБА_5 В цей час
скориставшись її тимчасовою
відсутністю в квартирі померлої ОСОБА_5
з»явились ОСОБА_4 разом із своєю
матерею ОСОБА_8 та стали там постійно
проживати та надавати допомогу.

З кінця 2009 р. ОСОБА_5 стала забувати ,
інколи була безпідставно агресивною,
часто дивно поводилась, не впізнала
сусідів , безпідставно кричала на них ,
іноді погрожувала вдарити .

Про вказані обставини в судовому
засіданні пояснювали свідки, так
свідок ОСОБА_9 пояснила , що останні
місяці життя ОСОБА_5 не впізнавала її,
інколи безпідставно лаялася без
причини на інших людей.

Свідок ОСОБА_10, листоноша , пояснила
суду , що у ОСОБА_5 спостерігалися
випадки порушення пам»яті у зв'язку з
чим вона завела спеціальний зошит для
дублювання візитів листоноші, інколи
вона приносила ОСОБА_5 пенсію, а коли
поверталася у поштове відділення, то
ОСОБА_5 влаштовувала скандал по
телефону, що не отримала пенсії.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_5
склала біля 10 заповітів на різних
людей, отже це свідчить, що вона
вибирала собі людей, які б могли
доглядати за нею.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона
працює в магазині «Молоко» по
вул..3іньківська і покійну ОСОБА_5 знала
як покупця. Остання 2-3 рази на тиждень
купувала собі дорогий коньяк, та
пояснювала , що бере на витирання ніг
(лікування).

Свідок ОСОБА_9 знала ОСОБА_5 більше 30
років, остання любила випити , коли
вона, свідок, приходила до неї в гості і
якщо не приносила з собою коньяк, то
вона дуже сердилася. ОСОБА_5 була дуже
примхлива, егоїстична .

Таким чином свідчення свідків з боку
позивачки підтверджують той факт, що
ОСОБА_5 була досить своєрідною особою.
Перебравши багатьох доглядачів ,
написала та потім скасувала декілька
заповітів . ОСОБА_5 остаточно зупинила
свій вибір на родині позивачки . Після
того , як в квартирі ОСОБА_5 з»явилася
відповідачка разом із своєю матерею
ОСОБА_8, то до ОСОБА_5 не можливо було
потрапити та дозвонитися. Всі її
спілкування були обмежені, що
встановлено матеріалами справи та
показами свідків

З показів свідка ОСОБА_13 -соціального
працівника вбачається , що ОСОБА_5 дуже
часто змінювала соціальних
працівників , недовіряла їм,
підозрювала в чомусь.

Свідок ОСОБА_14 . ,ОСОБА_15 суду пояснили ,
що ОСОБА_5 мала адекватну поведінку
.Однак , дані свідки давали
непослідовні показання та їх покази не
узгоджувалися із показами відповідача
ОСОБА_4 ( час відвідування ОСОБА_5,
характер наданої допомоги ).

Згідно висновку посмертної
судово-психіатричної експертизи № 94
від 11.05.2011 р. (а.с.193-199) встановлено , що в
період 2009-2010 рр., а також станом на 13.01.2010
р. підекспертна страждала на
церебральний атеросклероз та виявляла
ознаки змін особистості та поведінки
внаслідок церебрального
атеросклерозу. Разом з тим зміни
особистості не досягали ступеню
слабоумства. Окрім наявності вказаної
хвороби , підекспертна була похилого
віку , проживала практично одна ,
постійно потребувала сторонньої
допомоги за своїм станом ( перелом руки
), була залежна від особи , яка надавала
їй допомогу, в тому числі від ОСОБА_4

Таким чином , станом на 13.01.2010 р. на змогу
підекспертної усвідомлювати свої дії і
керувати ними впливали наступні
чинники :

-соціально-демографічний ( похилий вік
підекспертної, відносна ізоляція );

соматично-неврологічний ( церебральний
атеросклероз, перелом руки );

-психологічні ( повсякденна залежність
від осіб , які надавали їй допомогу ,
довірливі відносини , прив'язаність до
них ).

Сукупність клініко-психопатологічних,
сомато-неврологічних,
соціально-психологічних та
ситуаційних факторів напередодні та
під час укладення юридичної угоди
суттєво обмежують здатність особи
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

Підекспертна ОСОБА_5 станом на 13.01.2010 р.
виявляла ознаки психічного розладу у
вигляді змін особистості внаслідок
церебрального атеросклерозу . Ступінь
вираженсті змін особистості
підекспертної внаслідок хвороби , у
сукупності з соціального-
демографічними , сомато-неврологічними
та соціально-психологічними факторами
, істотно впливав на здатність ОСОБА_5
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними на час складання
заповіту.

Посилання відповідачки на те , що у
висновку експерти вказали на психічний
стан померлої на дату , яку у них не
запитували , суд вважає безпідставним ,
оскільки як вбачається із змісту
висновку в регулятивній частині
висновку допущено описку. Аналізуючи
вищевикладене , суд вважає, що на час
складання заповіту померла ОСОБА_5 не
усвідомлювала значення свої дій та не
могла керувати ними, а вчинила заповіт
під впливом ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_8,
які за короткий проміжок часу
переконали померлу в тому , що ОСОБА_7
разом з матерею ОСОБА_6 не зможуть
здійснити належний догляд за нею , а
вони є єдиними особами хто це зможе
зробити.

Допитаний в судовому засіданні судовий
експерт ОСОБА_16, який приймав участь в
проведенні додаткової посмертної
судово-психіатричної експертизи від
25.09.2012 року у відповідності до ухвали
Апеляційного суду Полтавької області
від 07.08.2012 року, підтвердив висновок
експертизи №698 (а.с.191-195), згідно якого
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.01.2010
року виявляла ознаки психічного
розладу у вигляді змін особистості
внаслідок церебрального
атеросклерозу. Ступінь змін
особистості з урахуванням
соціально-демографічних, сомато
-неврологічних і психологічних
чинників , були такі, щ істотно впливали
на здатність ОСОБА_5 усвідомлювати
значення своїх дій та керувати на час
складання заповіту 13.01.2010 року.

Як пояснив судовий експерт в судовому
засіданні, що ступінь вираженості
психічного захворювання, яким
страждала ОСОБА_5 підпадає під дію ст.36
ЦК України, п.1 якої передбачено в
судовому порядку обмеження цивільної
дієздатності фізичної особи, якщо вона
страждала на психічний розлад, який
істотно впливає на її здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними.

Заповідачка ОСОБА_5 в установленому
порядку не була обмежена судом
дієздатності, але встановолено , що її
стан здоров»я істотно впливав на
здатність усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ним в момент
вчиненя правочину-складання заповіту.

Як встановлено судом, заповідачка
ОСОБА_5 склала заповіт в такому стані,
який не відображає справжньої її волі
щодо встановлення, припинення, тощо,
цивільних прав і обов»язків.

Отже заповідачка не мала права на
складання заповіту.

У відповідності до ч.І ст.1257 ЦК України,
заповіт, складений особою , яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин
, який дієздатна фізична особа вчинила
у момент , коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати
ними , може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи , а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

4.4 ст.1257 ЦК України передбачено, що у
разі недійсності заповіту спадкоємець,
який за цим заповітом був позбавлений
права на спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

Таким чином суд прийшов до висновку про
визнання укладеного ОСОБА_5 заповіту
недійсним .

На підставі вищевикладеного ,
керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України , ст. ст.36, 225,1257 ЦК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнитиповністю.

Визнати заповіт складений 13.01.2010 р. Та
посвідчений другою Полтавською
державною нотаріальною конторою від
імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 -
недійсним.

Рішення може бути оскаржено до
апляційного суду Полтавської області
через Октябрський районний суд
м.Полтави на протязі 10 днів з дня його
проголошення .

СуддяК. М. Сорока