Номер провадження 22-ц/775/4/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1 на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 13 травня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Софт Сервіс
Холдінг», приватного підприємства
«Софт Транс», ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання недійсним договору застави та
визнання права власності,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернулась
позивачка ОСОБА_3 з апеляційною скаргою
на рішення суду, яким їй було
відмовлено у задоволенні її позовних
вимог.

Суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач ОСОБА_3 11 лютого 1998 року в
період зареєстрованого шлюбу з
позивачкою став засновником ЗАТ «Софт
Сервіс Холдінг» (на цей час ПАТ «Софт
Сервіс Холдінг»), є власником 270 акцій
цього товариства.

21 червня 2007 року між приватним
підприємством «Софт Транс» та ЗАТ «ОТП
Банк» (на цей час ПАТ «ОТП Банк») було
укладено два кредитних договори, за
якими підприємство отримало кредитні
кошти у сумі 5 920 372, 92 долари США та 10 220 044
долари США, а 22 квітня 2008 року кредитний
договір з тим же банком був укладений
із ЗАТ «Софт Сервіс Холдінг» на суму 17
111 940 доларів США.

У забезпечення виконання вказаних
кредитних договорів 30 грудня 2009 року
Романов уклав з банком договір застави,
за яким передав у заставу 240 своїх акцій
ЗАТ «Софт Сервіс Холдінг».

Суд першої інстанції встановив, що
позивачка надавала свою згоду на, у
тому числі, передачу вказаних цінних
паперів у заставу. Крім того, укладаючи
договір застави, Романов підтвердив, що
його дружина надала письмову згоду на
укладання договору застави акцій, тому
суд першої інстанції не прийняв до
уваги твердження позивачки про те, що
вона нібито не знала про укладання
договору застави та кредитних
договорів та що вони були укладені без
її відома та згоди.

В апеляційній скарзі позивачка просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення її позовних вимог,
оскільки вважає, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим, таким,
що ухвалене з порушенням вимог
матеріального і процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції не
прийняв до уваги, що передані її
чоловіком у заставу 240 простих іменних
акцій є їхньою спільною сумісною
власністю, тому вона має право на ? їх
частину.

За законом при передачі спільного
майна подружжя у заставу має бути
витребувана її письмова згода як
співвласника акцій, проте вона ані
усної, ані письмової згоди на це не
надавала, а заяву від її імені
підписано невідомою особою.

Суд першої інстанції безпідставно не
прийняв до уваги такі її пояснення та
необґрунтовано відмовив їй у
проведенні почеркознавчої експертизи.

Сторони до апеляційного суду не
з"явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Оскільки сторони не надали доказів на
підтвердження поважності причин своєї
неявки до апеляційного суду,
апеляційний суд вважає можливим
розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
позивачки не ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких суд його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 30
грудня 2009 року відповідач ОСОБА_3 на
забезпечення трьох кредитних
договорів, укладених між банком та ЗАТ
«Софт Сервіс Холдінг», а також ПП «Софт
Транс» уклав з ПАТ «ОТП Банк» договір
застави, за яким передав у заставу 240
простих іменних акцій.

Зі справи також вбачається, що 21 квітня
2009 року ОСОБА_3 надавала свою згоду на
розпорядження її чоловіком ОСОБА_3
майном, набутим ними під час шлюбу (крім
дарування), а саме: цінними паперами -
простимими іменними акціями у
кількості 240 штук, зокрема, але не
обмежуючись передачею цього майна у
заставу. Вказана заява була виконана у
присутності нотаріуса, посвідчена
нотаріально та зареєстрована у реєстрі
за № 545 (а.с.106).

В апеляційній скарзі позивачка
послалась на те, що цю заяву вона не
підписувала, своєї згоди на укладання
договору застави вона не надавала.

В апеляційному суді представник ОСОБА_3
заявив клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи (а.с.218-219).

Ухвалою апеляційного суду від 02 липня
2013 року це клопотання було задоволене
(а.с.222-223).

Висновком експерта
судово-почеркознавчої експертизи від 26
лютого 2014 року було встановлено, що
рукописний текст «ОСОБА_1.» та підпис
від імені ОСОБА_1 у заяві від її імені
від 21 квітня 2009 року у графі «Підпис»
виконані ОСОБА_1 (а.с.293-297).

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Оскільки ніяких належних та допустимих
доказів на підтвердження своїх
заперечень ОСОБА_1 до суду не надала, не
підтвердила належними доказами свої
доводи про те, що вона не надавала згоди
на передачу її чоловіком у заставу
акцій, апеляційний суд не може прийняти
її доводи щодо цього, бо вказані доводи
спростовується висновком судової
почеркознавчої експертизи.

Усі інші доводи апеляційної скарги
також були предметом дослідження у
суді, на правильність висновків суду
вони не впливають та цих висновків не
спростовують, тому апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну, рішення
суду як таке, що відповідає вимогам
закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 13 травня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: