Справа № 743/140/14-ц
Провадження № 2/743/63/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В., при
секретарі Воєдило О.В., з участю
прокурора Ярошенка Д.Д., представника
третьої особи Савенко В.О.,
відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ріпки
цивільну справу за позовом органу
опіки та піклування Добрянської
селищної ради до ОСОБА_2, третя особа -
служба у справах дітей Ріпкинської
райдержадміністрації, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Добрянської
селищної ради звернувся до суду в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до ОСОБА_2 з
вимогами про позбавлення батьківських
прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_2 доцільно позбавити
батьківських прав відносно її
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідачка не
виконує свої батьківські обов'язки, не
забезпечувала дитині належні умови
проживання, вживала спиртні напої,
залишала дитину на тривалий час без
догляду. В зв'язку з таким ставленням
відповідачки до виховання дитини,
ОСОБА_3 було направлено 10.01.2013 року до
Центру соціально-психологічної
реабілітації дітей в с. Хмільниця
Чернігівського району Чернігівської
області. З метою збереження
біологічної сім'ї, службою в справах
дітей Ріпкинської РДА та Добрянською
селищною радою неодноразово
проводились профілактичні бесіди з
відповідачкою з приводу повернення
дитини з Центру. Однак мати не
реагувала, жодних дій щодо повернення
дитини додому, не вчинила. В зв'язку з
цим, ОСОБА_3 було переведено до
Комунального закладу «Прилуцький
навчально - реабілітаційний центр» в м.
Прилуки Чернігівської області. За весь
час перебування дитини в Центрах,
ОСОБА_2 жодного разу її не відвідала, не
телефонувала, листів не писала, тобто
долею дитини не цікавилася. Крім того,
що відповідачка не займалася
вихованням дитини, вона не надає жодних
коштів на утримання дитини. За таких
обставин, позивач просить позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина
ОСОБА_3 та стягнути з відповідачки
аліменти на утримання неповнолітнього
сина в розмірі ? від усіх видів
заробітку.

В судове засідання представник
позивача подав заяву про розгляд
справи у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник третьої особи - служби в
справах дітей Ріпкинської РДА Савенко
В.О. підтримала позовні вимоги.
Додатково пояснила, що сім'я ОСОБА_2 вже
тривалий час перебуває на обліку в
службі в справах дітей як
неблагополучна. Відповідачка має не
тільки сина ОСОБА_3, в неї ще було двоє
дітей, відносно яких вона позбавлена
батьківських прав ще у 2007 році. Відразу
після народження ОСОБА_3, за родиною
відповідачки здійснювалося
спостереження, з нею проводилися
бесіди. Однак, відповідачка не
змінилася, продовжувала асоціальний
спосіб життя, зловживала алкогольними
напоями, залишала дитину одну вдома без
огляду. Коли дитину забрали до Центру
соціальної реабілітації, то при огляді,
лікарями було констатовано, що дитина
виснажена, внаслідок недостатнього
харчування, у віці 4 років, розвиток
дитини був на рівні дворічної дитини.
ОСОБА_3 не мав елементарних навичок
самообслуговування, які повинна мати
дитина у віці 4 роки, майже не вмів
говорити. Одежа у дитини була брудною,
дитина не доглянута. Взагалі стан
дитини, в якому вона була доставлена до
Центру прирівнювався стану «Мауглі».
За весь період перебування дитини в с.
Хмільниця, відповідачка жодного разу
самостійно не відвідала дитину. Один
раз її доставила у Центр соціальний
працівник, але дитина до відповідачки
не пішла, тому що не впізнала. Після
переведення ОСОБА_3 у м. Прилуки,
відповідачка жодного разу не відвідала
дитину, не зателефонувала, щоб
поцікавитися дитиною. При цьому,
відповідачка пояснювала, що не
відвідує дитину внаслідок відсутності
коштів. Але вона постійно пасла корів
мешканців смт. Добрянка, за що
отримувала кошти. З цього слідує, що
вона просто не мала бажання відвідати
дитину, оскільки вона відповідачці не
потрібна.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Суть
заперечень зводиться до того, що на
даний час вона працевлаштувалася,
позитивно характеризується по місцю
роботи, винайняла будинок, має бажання
забрати дитину. Відвідувати сина не
мала змоги внаслідок відсутності
коштів. Чому не поїхала до дитини після
отримання заробітної плати і до часу
розгляду справи в суді, пояснити не
змогла.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Обов'язки батьків щодо виховання та
розвитку дитини визначені ст. 150
Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного
Кодексу України, мати, батько можуть
бути позбавлені батьківських прав,
якщо вони ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як встановлено з матеріалів справи
матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3
являється відповідачка - ОСОБА_2. ( а.с.5)

З акту обстеження житлово - побутових
умов за місцем фактичного проживання
відповідачки та рішення виконкому
Добрянської селищної ради № 83 від
20.09.2012 року видно, що ОСОБА_2 не
забезпечувала належні умови для життя
та виховання дитини. Так, за місцем
фактичного проживання відповідачки у
будинку брудно, будинок не опалюється,
продуктів харчування не має,
постільної білизни не має, миючих
засобів не має, дитина одягом не
забезпечена. Встановлені випадки, коли
дитину залишали саму без догляду вдома.
( а.с.4,11)

Оскільки відповідачка не піддавалася
на вплив з боку працівників служби в
справах дітей, ні представників органу
опіки та піклування виконкому
Добрянської селищної ради, які
вимагали від відповідачки виконання
батьківських обов'язків, Рішенням № 8
від 16.01.2014 року на підставі висновку
органу опіки та піклування виконком
вирішив клопотати перед Ріпкинським
районним судом про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 ( а.с. 6,7)

З акту, складеного в комунальному
закладі «Прилуцький
навчально-реабілітаційний центр»
встановлено, що за час перебування
дитини - ОСОБА_3 в закладі мати хлопчика
жодного разу не відвідувала, не
телефонувала, дитиною не цікавилася.(
а.с.12)

Таким чином суд приходить до висновку,
що відповідачка взагалі самоусунулась
від виконання батьківських обов'язків,
наміру їх виконувати не виявляє, навіть
не цікавиться дитиною, незважаючи на
наявність у неї такої можливості. Тому
суд не приймає заперечення
відповідачки щодо наявності у неї
бажання забрати дитину, оскільки сам по
собі факт працевлаштування, оренди
житла та позитивної характеристики з
місця роботи, не спростовує того, що
відповідачка не виконує батьківських
обов'язків по відношенню до своєї
дитини - ОСОБА_3. Крім того, поведінка
відповідачки протягом всього часу
перебування дитини у соціальних
центрах ( більше року!) свідчить про її
нехтування дитиною та про небажання
займатися вихованням та утриманням
дитини.

Відповідно до ст.ст.. 180, 181, 248 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. У випадку невиконання
вказаного обов'язку батьками, грошові
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються судом у частці від
заробітку (доходу). Влаштування дитини
позбавленої батьківського піклування
до дитячого закладу не припиняє її
права на аліменти.

Оскільки, як встановлено судом,
відповідачка не виконує обов'язку і по
утриманню дитини, то з неї підлягають
стягненню аліменти на утримання
дитини.

Крім того з відповідачки підлягають
стягненню судові витрати на користь
держави.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 208, 209, 215, 218, 224 ЦПК
України, ст. 164, 165 Сімейного кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги органу опіки та
піклування Добрянської селищної ради
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
передати під опіку органу опіки та
піклування Добрянської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
комунального закладу «Прилуцький
навчально-реабілітаційний центр»
Чернігівської обласної ради аліменти
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 30 січня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд.

Повний текст рішення виготовлений 28
березня 2014 року.

Головуюча
О.В. Павленко