Справа
№271/1242/14-ц
Провадження №2/271/731/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 травня 2014 року. м. Макіївка

Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки у складі

головуючого судді
Заставенко М.О.

при секретарі
Данилик Т.В.

за участю прокурора Фоменко
Ю.С.

розглянувши у відритому судовому
засіданні у місті Макіївці цивільну
справу за позовом прокурора м.Макіївки
до ОСОБА_1 про відшкодування витрат
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від злочину,
третя особа - Приватне акціонерне
Товариство Страхова Група «ТАС»
Донецька регіональна дирекція,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з
позовом в інтересах держави в особі:
Макіївської міської ради до
відповідача про відшкодування шкоди,
вказуючи, що вироком
Червоногвардійського районного суду
міста Макіївки від 31 січня 2014 року
ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні
злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК
України, при наступних обставинах.
01.06.2013 року приблизно о 09 годині 00
хвилин, водій ОСОБА_1 керуючи
автомобілем марки « Форд Транзит»,
державний реєстраційний номер ДН 3630ВХ,
здійснював рух заднім ходом навпроти
будинку № 2 по вул. Г. Сталінграда в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки, виїжджаючи зі стоянки
навпроти вказаного будинку, в
результаті чого скоїв наїзд на
пішохода ОСОБА_3, яка знаходилась біля
будинку у смузі руху автомобілю.
Внаслідок дорожньо-транспортної події
ОСОБА_3 заподіяно осколковий перелом
обох кісток правої гомілки в середній і
третині, забиття лівого
гомілкостопного суглоба, які
відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень. Цивільний позов,
заявлений прокурором в рамках
кримінальної справи в інтересах
держави в особі Макіївської міської
ради про стягнення витрат, понесених на
лікування потерпілої, залишений судом
без розгляду. Вказаним злочином
завдано матеріальну шкоду Комунальній
медичній установі «Міська лікарня №2 м.
Макіївки Донецької області» ( далі - КМУ
«Міська лікарня №2 м. Макіївки
Донецької області») у розмірі 6151,83
гривні. Згідно довідки КМУ «Міська
лікарня №2 м. Макіївки Донецької
області» ОСОБА_3 перебувала в
травматологічному відділені вказаної
медичної установи на лікуванні з 01
червня 2013 року по 01 липня 2013 року, на її
лікуванні витрачені кошти у розмірі
6151,83 гривні. Зазначені витрати
підлягають стягненню з відповідача в
дохід держави в особі Макіївської
міської ради. Дорожньо-транспортна
подія за участю автомобіля ОСОБА_1
відбулася у період дії договору
страхування, відповідальність
відповідача за яким застрахована в
Приватному акціонерному товаристві
Страхова Група «ТАС» Донецька
регіональна дирекція. Потерпілою від
дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_3
КМУ «Міська лікарня №2 м. Макіївки
Донецької області» згідно з Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не є потерпілою особою, що має
право на отримання страхових виплат, у
зв'язку з чим, саме ОСОБА_1 несе
обов'язок відшкодувати витрати на
лікування потерпілої від
кримінального правопорушення. У
зв'язку з чим, прокурор міста Макіївки
просить суд, стягнути з відповідача на
користь держави в особі Макіївської
міської ради на відшкодування витрат
на лікування потерпілого від злочину
на загальну суму 6151,83 гривні.

Прокурор у судовому засіданні
підтримав заявлені вимоги та просив
стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в
особі Макіївської міської ради шкоду
на загальну суму у розмірі 6151,83 гривні.

Відповідач ОСОБА_1, який належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, про що свідчить
розписка про отримання судової
повістки, яка знаходиться в матеріалах
справи до судового засідання не
з'явилась, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності до суду не надходило.
За таких обставин в порядку
передбаченому ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд
за згодою представника позивача,
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача, на підставі
наявних в ній даних та доказів, з
постановленням заочного рішення.

Вислухавши пояснення прокурора,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) установив наступне.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК
України, суд розглядає справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Ст.60 ч.1 ЦПК
України, передбачено, що кожна із
сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до вимог ст.61 ч.4 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком
Червоногвардійського районного суду
міста Макіївки від 31 січня 2014 року
ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК
України та йому призначено покарання у
вигляді трьох років позбавлення волі
без позбавлення права керування
транспортними засобами. На підставі ст.
75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнений від
відбування покарання з випробним
терміном на два роки, поклавши на нього
обов'язок не виїжджати за межи України
на постійне місце проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію згідно графіку та
повідомляти про зміну місця
проживання, роботи навчання. Вироком
встановлено, що 01 червня 2013 року ОСОБА_1,
керуючи своїм автомобілем «Форд
Транзіт», державний номер НОМЕР_1 скоїв
наїзд на ОСОБА_3, чим завдав їй тяжкі
тілесні ушкодження (а.с. 3).

Судом також встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 застрахована у ПАТ СГ «ТАС»
Донецька регіональна дирекція, що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9317136 від
08.10.2012 року (а.с.5).

Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину. Ч. 3 цієї
статті передбачено, якщо лікування
проводилося закладом охорони здоров'я,
що є у державній власності, у власності
АРК або територіальної громади, кошти
на відшкодування витрат на лікування
зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно ч.2 ст. 1191 ЦК України,
держава, Автономна Республіка Крим,
територіальні громади, юридичні особи
мають право зворотної вимоги до
фізичної особи, винної у вчиненні
злочину, у розмірі коштів, витрачених
на лікування особи, яка потерпіла від
цього злочину.

Крім того Пленум Верховного Суду
України в своїй постанові від 7 липня 1995
року №11 «Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат» роз'яснив:

П.1 - за змістом ст. 93-1 КПК
відповідальність за відшкодування
витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від злочину, може
покладатися на засуджених при
заподіянні шкоди як умисними, так і
необережними діями.

П.2 - позов про стягнення таких
витрат може бути пред'явлений закладом
охорони здоров'я, органом Державного
казначейства України або прокурором у
порядку, передбаченому ст.28 та ч.2 і ч.3
ст.93 КПК.

П.3 - питання про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування
потерпілого вирішується згідно з
Порядком обчислення розміру фактичних
витрат закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнених з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 545 від 16
липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, у
разі коли при постановленні вироку
сума коштів, витрачених на стаціонарне
лікування потерпілого, ще не була
визначена і рішення про їх
відшкодування не було прийнято,
стягнення провадиться в порядку
цивільного судочинства за позовом
вказаних юридичних осіб. У такому ж
порядку відшкодовуються витрати на
стаціонарне лікування особи, яка
постраждала від злочинного діяння, в
разі закриття кримінальної справи чи
відмови у порушенні справи за обставин,
передбачених пунктами 3, 4, 6 частини
першої статті 6, а також статтями 7, 7/2, 8, 9
і 10 Кримінально-процесуального кодексу
України.

Сума коштів, що підлягає
відшкодуванню, визначається закладом
охорони здоров'я, в якому перебував на
лікуванні потерпілий, з урахуванням
кількості ліжко-днів, проведених ним у
стаціонарі, та щоденної вартості його
лікування.

Стягнені в установленому порядку
кошти, залежно від джерела
фінансування закладу охорони здоров'я,
у якому перебував на стаціонарному
лікуванні потерпілий, зараховуються до
відповідного державного бюджету
(Республіки Крим, місцевого чи
регіонального самоврядування), або на
користь юридичної особи (відомства),
якій належить заклад охорони здоров'я.

Комунальною медичною установою
«Міська лікарня № 2 м. Макіївки
Донецької області», на лікування
ОСОБА_3 потерпілої від злочину, що
вчинений відповідачем за період з 01
червня 2013 року по 01 липня 2013 року було
затрачено 6151,83 гривень (а.с. 4). Саме ця
сума підлягає стягненню з відповідача
в дохід відповідного бюджету.

Суд вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню,
оскільки діями ОСОБА_1 причинено шкоду
КМУ «Міська лікарня № 2 м. Макіївки
Донецької області» на суму 6151,83
гривень, яка до теперішнього часу не
відшкодована, чим порушені інтереси
держави. Таким чином, суд стягує з
ОСОБА_1 на користь КМУ «Міська лікарня
№ 2 м. Макіївки Донецької області» суму
шкоди у розмірі 6151,83 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати по справі у розмірі - 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На підставі п.2 ст. 1191, ч.1 ст. 1206 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, постановою Пленуму Верховного
суду України від 7 липня 1995 року №11 «Про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину, та судових витрат», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Курської області на користь
Макіївської міської Ради Донецької
області на відшкодування витрат
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від злочину 6151
(шість тисяч сто п?ятдесят одну) гривню
83 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Курської області на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Апеляційна скарга
подається апеляційному суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Суддя:
М.О.Заставенко