У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 22 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 18 квітня 2008 року
було укладено кредитний договір на
споживчі потреби, за яким ОСОБА_3
отримав кошти в розмірі 24 654
доларів США зі сплатою 13,05 % річних
терміном до 18 квітня 2015 року,
а ОСОБА_4 виступила поручителем
позичальника. Умовами договору
передбачено погашення заборгованості
щомісячними внесками. Позичальник, як і
поручитель, зобов'язання за договором
належним чином не виконували,
допустили заборгованість, яка станом
на 19 лютого 2013 року становила 24 279,98
доларів США, що за курсом Національного
банку України склало 194 069 грн 88 коп. У
добровільному порядку відповідачі
взяті на себе зобов'язання не виконали,
борг не погасили.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути з відповідачів солідарно на
його користь вказану суму
заборгованості та понесені судові
витрати.

Заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від

7 травня 2013 року позов ПАТ КБ «Надра»
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«Надра» суму заборгованості за
кредитним договором від 18 квітня 2008
року у розмірі 24 279,98 доларів США, що
відповідно до курсу Національного
банку України становить 194 069
грн 88 коп., яка складається із:
заборгованості за кредитом в сумі
19 818,85 доларів США; заборгованості
зі сплати відсотків за користування
кредитом в сумі 3 549,77 доларів США; пені в
сумі 911,36 доларів США. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним судовим
рішенням, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до
суду апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 22 січня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 було визнано
неподаною та повернуто заявникам.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просять
скасувати ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 22 січня 2014 року
та передати питання для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною
та повертаючи її заявникам,
апеляційний суд виходив із того, що
ухвалою суду від 26 грудня 2013
року апеляційну скаргу було залишено
без руху для оплати заявниками
судового збору, яка була ними отримана
30 грудня 2013 року, але у встановлений
строк недоліки скарги ними не усунуто.

Проте такого висновку апеляційний суд
дійшов із порушенням вимог
процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до
апеляційної скарги, яка не оформлена
відповідно до вимог, встановлених ст. 295
цього Кодексу, а також у разі несплати
суми судового збору застосовуються
положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 70 ЦПК
України строк не вважається
пропущеним, якщо до його закінчення
заява, скарга, інші документи чи
матеріали або грошові кошти здані на
пошту чи передані іншими відповідними
засобами зв'язку.

З матеріалів справи убачається, що 2
січня 2014 року заявниками на адресу
апеляційного суду була надіслана заява
про зменшення суми судового збору.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України,
ст. 8 Закону України «Про судовий збір»
суд, враховуючи майновий стан сторони,
своєю ухвалою може зменшити розмір
належних до оплати судових витрат,
пов'язаних з розглядом справи, або
звільнити від їх оплати.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 22 січня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
зменшення суми судового збору
відмовлено.

При цьому, не повідомивши заявників про
таку ухвалу суду, не запропонувавши їм
доплатити судовий збір як наслідок
відмови в задоволенні клопотання про
зменшення розміру судового збору та не
продовживши строк для усунення
недоліків апеляційної скарги,
апеляційний суд передчасно визнав її
неподаною та повернув заявникам.

Такі процесуальні дії суду є
порушенням ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
щодо права на справедливий судовий
розгляд.

При цьому судом не було враховано
положення ст. 129 Конституції України та
ст. 13 ЦПК України про конституційне
право особи на апеляційне оскарження
рішення суду.

Ураховуючи наведене, ухвала
апеляційного суду відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України
підлягає скасуванню з передачею справи
до апеляційного суду для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 22 січня

2014 року скасувати, справу передати до
апеляційного суду для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:

Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська