Справа № 1527/2-281/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р.

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді -
Кисельова В.К.

при секретарі
- Дзюба Г.І.

за участю - представника
позивача - ОСОБА_1,

позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції за участю
треті осіб - Одеської міської Ради,
Інспекції ДАБК в Одеській області,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської Ради,

про скасування державної реєстрації
права власності, про визнання робочого
проекту завершення будівництва таким,
що не відповідає нормативним вимогам,
про приведення будинку у попередній
стан шляхом знесення частини
приміщення, про зобов'язання
влаштування інженерно-технічних
закладів, про зобов'язання забудови
вікон, про стягнення моральної шкоди,
про знесення підпорної стінки, про
зобов'язання розібрання виходу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулись з
позовом до ОСОБА_4, Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції за участю треті осіб - Одеської
міської Ради, Інспекції ДАБК в Одеській
області, Управління архітектури та
містобудування Одеської міської Ради,
про скасування державної реєстрації
права власності, про визнання робочого
проекту завершення будівництва таким,
що не відповідає нормативним вимогам,
про приведення будинку у попередній
стан шляхом знесення частини
приміщення, про зобов'язання
влаштування інженерно-технічних
закладів, про зобов'язання забудови
вікон, про стягнення моральної шкоди,
про знесення підпорної стінки, про
зобов'язання розібрання виходу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_4 самовільно збудував та в
подальшому здійснив реконструкцію
будинку з розширенням його габаритних
розмірів і надбудовою другого поверху.
Позивачі стверджують, що вищевказаний
будинок негативно впливає на умови їх
життєдіяльності, реально загрожує
життю та здоров'ю позивачів і їх сімей,
і до речі власного життя відповідача та
його родини, руйнує житло позивачів.
Так, за твердженням позивачів, будинок
відповідача побудований самовільно на
аварійних катакомбах, на земельній
ділянці без права на будівництво,
побудований на підставі незаконно
оформленого та непогодженого робочого
проекту, з істотним порушенням
містобудівного законодавства,
будівельних норм і правил, з грубим
порушенням прав суміжних власників
(позивачів), побудований з
недотриманням
архітектурно-планувального завдання.

При цьому, позивачі
обґрунтовують свої доводи наступними
доказами.

Так , листом Управлінням
інженерного захисту території міста
виконкому Одеської міської ради
надіслано листа з вихідним № 38 від
21.01.2000 р., в якому ОСОБА_4 повідомили, що
його земельна ділянка має підземні
виробітки в вапняках на глибині 3-4
метри від поверхні. Розповсюдження
виробіток по всім земельним ділянкам і
безпосередньо під його житловим
будинком, у зв'язку з їх аварійністю
можливо виникнення провалів поверхні
і обвалення поверхні фундаменту
будівлі. З метою виключення посадочних
деформацій від обвалення покрівлі
підземних виробіток необхідно
провести їх постійне кріплення.

Однак доказів того, що відповідач
здійснив всі необхідні заходи для
укріплення підземних виробіток не
надано, а тому у позивачів виникає
побоювання за можливі провали.

Крім того, Управлінням земельних
ресурсів Одеської міської ради
погоджено виділення відповідачу
земельної ділянки площею 0,0154 га
(колишня ділянка ОСОБА_5) для
ліквідування аварійного стану
житлового будинку без права забудови.

Однак відповідач здійснює нове
будівництво на першому етапі і в
подальшому на другому етапі
реконструкцію з розширенням
габаритних розмірів і надбудовую
другого поверху, чим посилив тиск на
поверхню аварійних катакомб, які в
будь-який момент можуть обвалитися.

Вищевказаний факт
підтверджується листом Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 10.02.2008 р. № 1-П-83/2, в
якому зазначено, що згідно листа
інспекції ДАБК в Одеській області від
14.06.07 р. № 1338 відповідачем здійснюється
самочинне будівництво другого поверху
без дозволу інспекції ДАБК, без
проектно-правової документації.

У подальшому, на підставі рішення
Одеської міської ради від 28.04.2000 р. № 1117-
XXIII, - ОСОБА_4 виділено земельну ділянку
у користування без права на забудову.
ОСОБА_4 одержує Державний акт на право
постійного користування землею від
02.04.2001 року, серії ІІ-ОД № 018373, на
земельну ділянку пл. 0,0154 га,
розташовану на АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських будівель.

Одержання ОСОБА_4 державного
акту для будівництва на аварійних
катакомбах шокувало усіх сусідів
навколо, оскільки воно різниться з
вищевказаним рішенням Одеської
міської ради яким відповідачу була
виділена земельна ділянка без права на
будівництво.

Позивачі також стверджують,
що робочий проект завершення
будівництва літньої кухні під
індивідуальний житловий будинок з
надбудовою другого поверху з
звеличенням габаритних розмірів
підготовлений ФОП ОСОБА_6 у 2008 році, був
розроблений без урахування
гідрогеологічних умов місцевості.
Експертом встановлено, що в робочому
проекту взагалі відсутній розділ
інженерних вишукувань, а в
архітектурно-планувальному завданні №
41 від 30.01.2008 р. відсутня вихідна
інформація про особливі умови
місцевості (рельєф, оповзні, просадки,
виробітки). Також експертом було
встановлено, що відсутні технічні
умови, топографо-геодезичні та
інженерно-геологічні вишукування, які
необхідно отримати в КП «Одеспроект».

Згідно ст. 28 Закону України «Про
планування і забудову території», що
діяв під час підготовки робочого
проекту, проектна документація на
будівництво об'єктів містобудування
розробляється згідно з вихідними
даними на проектування з дотриманням
вимог державних стандартів, норм і
правил, регіональних і місцевих правил
забудови та затверджується замовником
в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст.31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», та п.10 Порядку
затвердження проектів будівництва і
проведення їх експертизи, обов'язковій
експертизі підлягають проекти
будівництва об'єктів, що споруджуються
на територіях зі складними
інженерно-геологічними та
техногенними умовами, в частині
міцності, надійності та довговічності
будинків і споруд, їх експлуатаційної
безпеки та інженерного забезпечення.

Таким чином, на думку позивачів,
відсутність позитивного висновку
державної експертизи робочого проекту
реконструкції будинку відповідача,
свідчить, що проект не є належно
затвердженим.

В зв'язку з чим, позивачі вважають, що
будівництво є самочинним, оскільки
земельна ділянка не була відведена для
будівництва, робочий проект
реконструкції не є належно
затвердженим, реконструкція проведена
з істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Позивачі також посилаються на висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 284, який складений 11.03.2011р.
судовим експертом TOB ОФ
«ИНЮГ-Експертиза» Конченко Оленою
Олексіївною, що була призначена на
підставі ухвали судді Пепеляшкова О.С.
Суворовського районного суду м. Одеси
від 13.04.2010 р... В експертизі встановлено,
що 2-х поверховий індивідуальний
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 збудований в
порушення правил „ДБН", а саме поверху
і частково кладки стін 2-го поверху
здійснено без проектно-правової
документації при відсутності даних
інженерних вишукань, неповноти
вихідних даних, відсутності висновків
про особливі умови місцевості (рельєф,
оповзні, виробітки, порушення п. 1.2. ДБН
А. 3.1.-5-96. в частині відсутності
погодження, що видається інспекцією
ДАБК на виконання робіт, без якого не
допускається приступати к виконанню
будівельно-монтажних, в тому числі
підготовчих робіт, п. 1.15; 8.1.; 8.3.; 8.4.; 8.6.;
8.7.; ДБН А. 3.1.-5-96. - роботи виконані в
об'ємі першого і другого поверхів, в
своїй більшості відносяться к
прихованим роботам. Акти засвідчення
прихованих робіт відсутні. При
виконанні будівельних робіт не
виконані заходи направлені на
забезпечення якості будівництва.
Робочий проект закінчення будівництва
літньої кухні під індивідуальний
житловий будинок з надбудовою другого
поверху з звеличенням габаритних
розмірів не відповідає п.п. 2.1., 2.2., п. 1.2.
ДБН А. 2.2. -3-2004 «Будинки і споруди на
підроблю вальних територіях і
просідаючих ґрунтах» та ін.

Висновком судового експерту було
встановлено, що Госпблок-гараж літ. «Л»
- розташований по красній лінії фасаду
земельної ділянки АДРЕСА_1
безпосередньо по межі з ділянкою
ОСОБА_3, в щільну к стіні належного
житлового будинку без дотримання
регламентуючих розривів, чим порушені
нормативно-технічні вимоги:

п. 3.25 ДБН 360-92. Для догляду за будівлями і
здійснення їх поточного ремонту,
відстань до сусідньої межі ділянки від
найбільш виступаючої конструкції
стіни необхідно приймати не менше 1,0
метру

Позивачі також вважають, що будинок
відповідача підлягає знесенню,
оскільки він збудований з істотним
відхиленням від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотним порушенням
будівельних норм і правил (у тому числі
за відсутності проекту).

Як встановлено судовим експертом, у
висновку судової будівельно-технічної
експертизи 2-х поверховий житловий
будинок збудований на межі з ділянкою
№ 37, що не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН
360-92. Вказане порушення не можливо
виправити шляхом перебудови, а отже в
даному випадку можливо лише знесення
самочинного будівництва другого
поверху будинку відповідача.

Враховуючи те, що житловий будинок
відповідача перебуває за всіма
критеріями встановленими
законодавством у статусі самовільно
збудованого і суттєво порушує законні
права та інтересі суміжних власників;
загрожує їх життю, здоров'ю та житлу,
вважаю що в силу ч. 2 ст. 376 ЦК України
відповідач не може набути права
власності на нього, а тому позивачі
просять скасувати реєстрацію право
власності відповідача на будинок.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги, а також
обставини заявленого позову. Вони
пояснили, що відповідач здійснив
будівництво з порушенням чинних правил
будівництва, що призвело до порушення
їх прав, оскільки дане будівництво
призвело до руйнування їх житла.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
пояснив, що він має всі необхідні
правовстановлюючі документи на
будинок, а також всі дозволі на
проведення будівельних робіт.

Представники Одеської міської Ради,
Інспекції ДАБК в Одеській області,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської Ради в
судове засідання не з'явились, про
розгляд справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником домоволодіння АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності серії САЕ № 068023, яке видане
18.08.2010р. виконавчим комітетом Одеської
міської Ради. (Т.2., а.с. 14-15)

ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 на
підставі рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 16.03.2009р.. (Т.2,
а.с. 27)

Відповідно до рішення Одеської міської
Ради народних депутатів від 28.04.2000 р. №
1117-ХХІІІ ОСОБА_4 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,0198
га в межах згідно з планом, яка
розташована на території АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, а також земельну ділянку
площею 0,0154 га без права забудови. (Т.1,
а.с. 6)

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю ІV-ОД №
025392 від 02.04.2001 р., зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності за № 27/5103, виданого
Одеською міською радою на підставі
рішення Одеської міської ради народних
депутатів від 28.04.2000 р. № 1117-ХХІІІ
ОСОБА_4 передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,0198 га в межах
згідно з планом, яка розташована на
території АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель (т.1 а.с.148).

Відповідно до виданого Одеською
міською радою державного акту на право
постійного користування землею ІІ-ОД №
018373 від 02.04.2001 р., зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за № 317,
ОСОБА_4 на підставі рішення Одеської
міської ради народних депутатів від
28.04.2000 р. № 1117-XXIII надана у постійне
користування земельна ділянка площею
0,0154 га в межах згідно з планом, яка
розташована на території Ленінського
району АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель (т.1 а.с.142).

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_4,
розпорядженням Ленінської районної
адміністрації виконавчого комітету
Одеської міської ради № 217 від 10.04.2001 р.
«Про поділ домоволодіння АДРЕСА_1 на
два самостійні домоволодіння»,
розділено домоволодіння АДРЕСА_1 на два
самостійні домоволодіння та визнано
право власності на заново створене
ціле домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку (літ. А)
і споруд (літ. К, Г - стіни) з земельною
ділянкою площею 356 кв.м. за ОСОБА_4, та
визнано право власності на заново
створене ціле домоволодіння АДРЕСА_1,
яке складається з 2 житлових будинків
(літ. А, В) із земельною ділянкою площею
168 кв.м. за ОСОБА_3 (т.1 а.с.115).

Згідно свідоцтва про право власності
на домоволодіння від 16 липня 2001 р. №
014836, виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
Одеського міського виконкому, ОСОБА_4
належало на праві приватної власності
в цілому домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з одного житлового будинку
літ. «А» загальною площею 72,3 кв.м,
житловою площею 32,6 кв.м, літньої кухні
літ. «К» з льохом літ. «Ж», відображених
у технічному паспорті від 11.05.2001 року
(т.1 а.с.182).

Також, розпорядженням Ленінської
районної адміністрації виконавчого
комітету Одеської міської ради № 33 від
17.01.2002 р. за ОСОБА_4 залишено з правом
приватної власності в домоволодінні
АДРЕСА_1 сарай літ. «Г» площею 37,5 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що гр.
ОСОБА_4 також було збудовано
господарській блок літ. „Л", в зв'язку з
чим він 06.07.2004 року звернувся до
Суворовської районної адміністрації з
проханням прийняти його в
експлуатацію.

Розпорядженням Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради №
911р від 16.07.2004 року за заявою ОСОБА_4 від
06.07.04 р. № З-П-1591, за згодою сусідів,
технічним висновком, висновками:
загону державної пожежної охорони № 3
району (лист №271 від 18.05.04 р.),
санітарно-епідеміологічної станції
району (лист № 1166/3-3 від 17.04.04 р.)
прийнято в експлуатацію з правом
приватної власності від ОСОБА_4
господарський блок літ. «Л» площею 68,2
кв. м. по АДРЕСА_1 та вирішено надіслати
копію розпорядження до КП «ОМБТІ» для
видачі свідоцтва про право власності
взамін існуючих правових документів.

10.09.2004р. ОСОБА_4 отримав свідоцтво про
право власності на домоволодіння по
АДРЕСА_1, яке складається в цілому з
одного жилого будинку літ. „А"
загальною площею 72,3 кв.м., жилою площею
32,6 кв.м., сараю літ. „Г" погребу літ. „Ж",
літньої кухні літ. „К", госблоку літ.
„Л", відображених у технічному
паспорті від 04.12.2003 р., видане
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради на підставі розпорядження
Ленінської районної адміністрації
виконавчого комітету Одеської міської
ради № 33 від 17.01.2002 р. та розпорядження
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради № 911р від 16.07.2004
року, замість свідоцтва про право
власності на домоволодіння від 16 липня
2001 р. № 014836 (т.1 а.с.116).

11.05.2007 року ОСОБА_4 звернувся зі
зверненням № 38-П-3119 щодо отримання
дозволу на розробку проекту
реконструкції господарських будівель
з надбудовою другого поверху в
індивідуальному домоволодінні на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1,
яке за дорученням заступника міського
голови розглянуто Управлінням
архітектури та містобудування та
листом від 23.05.2007 року № 767/05 ОСОБА_4
дозволено замовити в ліцензованій
проектній організації розробку
проекту реконструкції господарських
будівель з надбудовою другого поверху
в індивідуальному домоволодінні на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, відповідно до вищезазначеного
дозволу розроблено та узгоджено із
відповідними органами робочий проект,
що підтверджується висновком
Санітарно-епідеміологічної станції
Суворовського району м. Одеси від 13.03.2008
№ 3-1/432; висновком Суворовського
районного відділу Управління МНС
України в Одеській області від 13.03.2008 №
178 ; висновком Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради від 26.05.2008 № 44/08-С; висновком
Управління інженерного захисту
територій міста та розвитку узбережжя
Одеської міської ради від 11.03.2008 № 202.

26.08.2009 року замовнику будівництва
об'єкта містобудування, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4, Інспекцією
ДАБК в Одеській області відповідно до
погодженої вищезазначеними органами
проектної документації надано дозвіл
№ 856 від 26.08.2009 року на виконання
будівельних робіт з реконструкції та
завершення будівництва літньої кухні
під житловий будинок з надбудовою 2-го
поверху по АДРЕСА_1 із терміном дії
дозволу до 20.08.2011 року (Т.1 а.с.144).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 як замовником подано до
Інспекції ДАБК в Одеській області
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації з реконструкції та
завершення будівництва літньої кухні
під житловий будинок з надбудовою
другого поверху по АДРЕСА_1 ІІ -
категорія, яку зареєстровано
інспекцією ДАБК в Одеській області
11.07.20011 р. № ОД 6 (т1. а.с.121-123).

На підставі декларації про готовність
об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої інспекцією ДАБК в
Одеській області 11.07.2011 р. № ОД 6,
замість свідоцтва про право власності,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради від 10.09.2004 р.,
ОСОБА_4 виконавчим комітетом Одеської
міської ради видано свідоцтво про
право власності від 18.08.2011 р. (т.1 а.с.146),
що посвідчує право власності ОСОБА_4 на
об'єкт, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, та в цілому складається з
житлових будинків літ. «А», «Н»
загальною площею 232,5 кв.м., житловою
площею 84,5 кв.м., сараю літ. «Г»,
відображених у технічному паспорті від
07.07.2011 р. (Т.1 а.с.148-150).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 18.09.2013р.
було відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Інспекції ДАБК в Одеській
області про скасування реєстрації
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації від 11.07.2011р. за № ОД
6. (а.с. 127-137)

Вищевказана постанова Одеського
окружного адміністративного суду від
18.09.2013р. була залишена без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2013р. (а.с.
174-182)

Крім того, рішенням апеляційного суду
Одеської області від 18 жовтня 2011р. було
відмовлено у задоволенні позовних
Одеської міської Ради про знесення
самочинного будівництва. Вказаним
рішенням встановлено, зокрема, що
задовольняючи позов Одеської міської
ради суд першої інстанції не дав
належної оцінки наявним у справі
доказам з цього питання у сукупності і
не врахував, що вказане будівництво
велося ОСОБА_4 на належних йому
земельних ділянках, наданих йому у
власність і користування. Крім того, як
вказується у рішенні, ОСОБА_4 з 2007 р.
звертався до відповідних органів щодо
реконструкції, добудови належного йому
домоволодіння, і в подальшому
отримував відповідні дозволи на
протязі усього часу розгляду справи у
суді, у тому числі, дозвіл інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області на
виконання будівельних робіт № 856 від
26.08.2009 р., виданий ОСОБА_4 на виконання
будівельних з реконструкції та
завершення будівництва літньої кухні
під житловий будинок з надбудовою 2-го
поверху по АДРЕСА_1 роботи, які
проводилися ОСОБА_4, на підставі
відповідної проектної документації
посвідчувалися відповідними актами і
лише за висновками цих актів
дозволялося проведення подальших
будівельних робіт. (Т1., а.с. 201-204)

Частиною 2 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної

сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Таким чином, вищевказаними рішеннями
не встановлено неправомірних дій
відповідача щодо будівництва та
реконструкції належного йому будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Таким чином, у разі здійсненні
відповідачем перешкод здійсненні
права користування та розпоряджання
майном, яке належить позивачам, вони
мають право на захист своїх прав.

Суд з метою встановлення
негативного впливу житлових та
нежитлових приміщень, які збудував
ОСОБА_4 на житлові будівлі, які належать
ОСОБА_3, ухвалою суду від 23.05.2012р.
призначив судову будівельно-технічну
експертизу. (Т.1., а.с. 226-227)

Однак експертиза не була
проведена, оскільки позивачі
неодноразово не виконали клопотань
експертів, не оплатили вартість
експертизи, у зв'язку з чим, суд
неодноразово направляв справу на
експертизу. ( Т1., а.с. 229-230, 237-238, 240, 340, Т.2,
а.с. 11, 20, 116,142-144)

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та

обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої

участі в експертизі, якщо без цього
провести експертизу неможливо, суд
залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

На підставі викладеного, суд вважає, що
необхідно відмовити у визнанні факту
негативного впливу житлових та
нежитлових приміщень, які збудував
ОСОБА_4 на житлові будівлі, які належать
ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В зв'язку з чим, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про приведення
будинку АДРЕСА_1 у попередній стан, про
знесення частини приміщення будинку,
позначеного під літерами „Н" і „Г", „А,
про визнання робочого проекту таким, що
не відповідає нормативним нормам, про
зобов'язання влаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
перешкоджають стоку атмосферних
осадків, забудови вікон не підлягають
задоволенню.

Суд також вважає, що позовні вимоги
позивачів про знесення підпорної
стіни, розібрання влаштованого виходу
з другого поверху також не підлягають
задоволенню, оскільки не доведені
жодним доказом.

Позивачами заявлені позовні про
стягнення моральної шкоди у розмірі 20000
гривень на кожного, оскільки у зв'язку з
самовільним будівництвом їм заподіяні
моральні страждання, вони вимушені
витрачати додатковий час для захисту
своїх права.

Суд вважає, що зазначені вимоги не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Так, ст. 23 ЦК України, встановлює,
що особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Стаття 1167 ЦК України встановлює, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
будівництво здійснювалось на підставі
відповідних дозволів, то відсутні
підстави для визнання неправомірних
дій відповідача.

Не підлягають також
задоволенню позовні вимоги про
скасування державної реєстрації права
власності, оскільки вони є
необґрунтованими та безпідставними.
Суд вважає, що будь-яких підстав для
скасування реєстрації права власності
на будинок відсутні, оскільки
правовстановлюючі документи на
будинок не визнані судом недійсними.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 23, 376, 391, 1167 ЦК України,
ст.ст. 10, 11,60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції: про
скасування державної реєстрації права
власності, про визнання робочого
проекту завершення будівництва таким,
що не відповідає нормативним вимогам,
про приведення будинку у попередній
стан шляхом знесення частини
приміщення, про зобов'язання
влаштування інженерно-технічних
закладів, про зобов'язання забудови
вікон, про стягнення моральної шкоди,
про знесення підпорної стінки, про
зобов'язання розібрання виходу -
залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя