Ухвала

іменем україни

26 лютого 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» (далі - ПАТ
«Західінкомбанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 4 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ПАТ «Західінкомбанк»
звернулося до суду з позовом до ВАТ
«Квасилівський завод комунального
устаткування», ТОВ «Енерго Генерація»,
ТОВ «Енерго Еко Консалтінг», ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посилаючись на те, що 31 березня
2008 року між ТОВ КБ «Західінкомбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Західінкомбанк», та ВАТ
«Квасилівський завод комунального
устаткування» було укладено кредитний
договір № 3103-1, згідно з умовами якого
ТОВ КБ «Західінкомбанк» надав ВАТ
«Квасилівський завод комунального
устаткування» кредитні кошти у розмірі
1 800 000 грн, а позичальник, в свою чергу,
зобов'язався повернути надані кредитні
кошти, сплачувати проценти за
користування кредитом двічі на місяць -
до останнього робочого дня місяця.

На забезпечення виконання зобов'язань
позичальником за даним кредитним
договором укладено договори поруки №
3103-1 від 31 березня 2008 року, № 3103-2 від 31
березня 2008 року, № 3103-3 від 31 березня 2008
року та № 3103-4 від 31 березня 2008 року між
банком та ВАТ «Квасилівський завод
комунального устаткування», ТОВ
«Енерго Еко Консалтінг», ТОВ «Енерго
Генерація», ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Позичальник ВАТ «Квасилівський завод
комунального устаткування» належним
чином не виконував свої договірні
зобов'язання, у зв'язку з чим сума
заборгованості по кредиту станом на 4
липня 2013 року становила 2 040 117,16 грн, яку
банк просив стягнути з відповідачів.

Ухвалою Рівненського районного суду
Рівненської області від 20 березня 2012
року позовну заяву ПАТ
«Західінкомбанк» в частині позовних
вимог до ВАТ «Квасилівський завод
комунального устаткування», ТОВ
«Енерго Генерація», ТОВ «Енерго Еко
Консалтінг» залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Рішенням Рівненського районного суду
Рівненської області від 3 вересня 2013
року у задоволенні позовних вимог ПАТ
«Західінкомбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 4 листопада 2013
року апеляційну скаргу ПАТ
«Західінкомбанк» задоволено, рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ПАТ «Західінкомбанк»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«Західінкомбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 2 040 117,16
грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням апеляційним судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги ПАТ «Західінкомбанк»,
апеляційний суд, дослідивши докази в
справі й давши їм належну правову
оцінку, дійшов правильного висновку та
обґрунтовано виходив з того, що
оскільки порука не є припиненою, то
сума заборгованості за кредитним
договором підлягає стягненню з
поручителів відповідно до п. 1.1
договорів поруки та ст. 554 ЦК України.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 4 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.І.
Амелін

С.О. Карпенко

І.К. Парінова