АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/3354/14
Головуючий 1 інстанції
Категорія: договірне
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Бобровського В.В.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 05 березня
2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором кредиту, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
(далі-Банк) звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором кредиту.

В обґрунтування позовних вимог Банк
вказував, що між ним та відповідачем 06
жовтня 2008 року укладений кредитний
договір, за яким ОСОБА_2 отримав кредит
у розмірі 2 000 доларів США у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 30% річних на
суму залишку заборгованості з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Зобов'язання за
кредитним договором відповідач
належним чином не виконав. Станом на 31
травня 2013 року сума заборгованості за
кредитним договором становить 5 607,26
доларів США.

Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд
стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 5 607,26 доларів США, що за курсом
НБУ від 31.05.2013 року складає 44 802,01 грн., а
також судові витрати у розмірі 448,02 грн.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позовних вимог, вказував,
що нарахування комісії за користування
кредитом не передбачено укладеним між
сторонами договором, а нарахування
штрафу у фіксованій сумі та стягнення
двох штрафів не відповідає діючому
законодавству.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 05 березня 2014 року
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь Банку 4 241,61 доларів США
заборгованість за кредитним договором
з яких: 1 821,92 доларів США заборгованість
за кредитом; 2 093,08 доларів США
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 326,61 доларів США
штрафи, що відповідає 33 890,46 грн., а також
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 338,90 грн., всього 34 229,36
грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставить питання про зміну
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення комісії (комісії
та пені) в розмірі 1 235,65 доларів США з
ухваленням нового рішення, яким
задовольнити позовні вимоги Банку в
повному обсязі, а також стягнути з
ОСОБА_2 на користь Банку судові витрати.

В обґрунтуванні доводів апеляційної
скарги заявник посилаються на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання за кредитним договором
відповідач не виконав належним чином,
тому для нього настають правові
наслідки передбачені договором, тоді
як нарахування та стягнення комісії за
користування кредитом договором не
передбачено.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що 06 жовтня 2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений
кредитний договір, за яким ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 2 000 доларів
США у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 30%
річних на суму залишку заборгованості
з кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки (а.с.6-10).

Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК.

Матеріали справи свідчать, що станом на
31 травня 2013 року заборгованість ОСОБА_2
за кредитним договором складає 5 607,26
доларів США, яка складається з: 1821,92
доларів США - заборгованість за
кредитом; 2093,08 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1365,65 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи:
62,58 доларів США - штраф (фіксована
частина) та 264,03 доларів США - траф
(процентна складова), що у гривневому
еквіваленті всього складає 44 802,01 грн.
(а.с.3-5).

У разі порушення забов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що просрочив, якщо
він не приступив до виконання
забов'язання або не виконав його у
строк , встановлений договором або
законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1
ст. 612 ЦК України.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Матеріали справи не містять зазначень
в договорі кредиту про підстави,
порядок нарахування та стягнення
комісії за користування кредитом.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, постановлено
з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,
ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 05 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: