Справа № 363/2989/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/1523/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Бевзюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 06 грудня 2013 року
за позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства
"Вишгороденергобудтранс", третя особа -
управління пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до приватного
акціонерного товариства
"Вишгороденергобудтранс", третя особа -
управління пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області про зобов'язання вчинити дії.
Посилався на те, що він, будучи
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 2-ї категорії, працював водієм у
транспортно-виробничому об'єднанні
«Південатоменергобудтранс» ордена
Трудового Червоного Прапору
будівельно-монтажного тресту по
будівництву атомних електростанцій
«Південатоменергобуд»,
правонаступником якого є відповідач і
був залучений до виконання робіт,
пов'язаних з ліквідацією аварії на
ЧАЕС. Звернувшись до відповідача з
заявою про отримання інформації та
довідки форми №122 для надання її до
пенсійного фонду, позивач відповіді не
отримав, що вважає порушенням своїх
прав. Просив суд зобов'язати
відповідача видати йому довідку про
нарахування заробітної плати за період
перебування в зоні відчуження на
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із
зазначенням зони та застосуванням
коефіцієнта розміру тарифної ставки
посадового окладу.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 06 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позивачем не
доведено факту порушення його прав.

Судом встановлено, що позивач працював
у транспортному виробничому об'єднанні
«Південатоменергобудтранс» на посаді
водія. Наказом №44 «з» від 27.10.2986р. був
відряджений для виконання міжміських
перевезень і вантажів згідно заявок
треста по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС з 01.11.1986р. по
30.11.1986р.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивач, посилався на те, що він
звертався до відповідача з заявою щодо
отримання інформації та довідки форми
№122 для надання її до пенсійного фонду,
але відповіді не отримав. При цьому він
надав суду ксерокопію рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, з якого вбачається, що
уповноважена особа отримала поштову
кореспонденцію на ім'я ОСОБА_2 -
керівника ПАТ
«Вишгороденергобудтранс»,
адресованого від позивача, однак зміст
цієї кореспонденції невідомий.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції встановив дійсний склад
правовідносин та вірно застосував
норми права.

Посилання апелянта на те, що він
звертався до відповідача з заявою щодо
отримання інформації та довідки форми
№122 для надання її до пенсійного фонду
не доводить факту порушення його прав,
оскільки зміст цього звернення
невідомий та не підтверджується
матеріалами справи та належними та
допустимими доказами, а тому
безпідставне.

З наведених вище обставин колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 06 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: